Справа № 206/2017/24
Провадження № 1-кс/206/533/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СД ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000120 від 22.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання дізнавача СД ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000120 від 22.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України про арешт майна.

Як зазначено у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.04.2024 до ЧЧ ВП №4 ДРУП ГУНП В Дніпропетровській області надійшов рапорт від працівників УПП про те, що 22.04.2024 приблизно о 02 год. 00 хв., під час патрулювання Самарського району за адресою: м. Дніпро вул. Зимових походів біля буд. 39, було зупинено транспортний засіб марки «AUDI» моделі «Q5», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час поверхневої перевірки вказаного транспортного засобу у задніх лівих дверях, було виявлено поліетиленовий пакет з невідомою речовиною кристалічного походження білого кольору, яка схожа на наркотичну.

22.04.2024 в період часу з 04 год. 45 хв. по 05 год. 00 хв., слідчим СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 проведено огляд місця події на ділянці місцевості, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого в задніх лівих пасажирських дверях, транспортного засобу марки «AUDI» моделі «Q5», н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, ідентифікаційний номер « НОМЕР_2 », було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з невідомою речовиною кристалічного походження білого кольору, яка схожа на наркотичну. Під час огляду з виявленої речовини було відібрано зразок невідомої речовини кристалічного походження білого кольору, який поміщено до паперового згортку, вилучений до спец.пакету PSP2118281, поліетиленовий пакет з невідомою речовиною кристалічного походження білого кольору, поміщено до спец. пакету PSP3039524.

Також було вилучено транспортний засіб марки «AUDI» моделі «Q5», н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, ідентифікаційний номер « НОМЕР_2 » та ключі від нього, направлено на спеціальний майданчик, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська 22к, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «AUDI» моделі «Q5», н.з. НОМЕР_3 чорного кольору, ідентифікаційний номер « НОМЕР_2 », серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , поміщено до спец. пакету PSP3039523, змиви дистильованою водою на один марлевий тампон з поверхні пакету невідомою речовини поміщено та опечатано до паперового без номерного конверту «Слідче управління Національна поліція України», контроль марлі поміщено та опечатано до паперового без номерного конверту «Слідче управління Національна поліція України».

Також працівниками патрульної поліції під час проведення перевірки вищевказаного транспортного засобу було встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «AUDI» моделі «Q5», н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, ідентифікаційний номер « НОМЕР_2 », має номерні знаки НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання дізнавач посилається на те, підставою для арешту транспортного засобу згідно зі ст. 170 КПК України є те, що вказане майно є майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309, а саме незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Таким чином, вказаний транспортний засіб є речовим доказом оскільки є матеріальним об`єктом, який може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, та міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

В судове засідання дізнавач ОСОБА_7 не з`явився, але надав заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглядати за його відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання про арешт майна приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

З огляду на це слід зазначити, що арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право власника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на ключ від транспортного засобу транспортним засобом марки «AUDI» моделі «Q5», н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, ідентифікаційний номер « НОМЕР_2 », який має відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу н.з. НОМЕР_3 , а також у застосуванні заборони на користування та розпорядження транспортного засобу марки «AUDI» моделі «Q5», н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, ідентифікаційний номер « НОМЕР_2 », який має відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу н.з. НОМЕР_3 .

Такі висновки слідчого судді відповідають вимогам ч. 4 ст. 173 КПК України, згідно якої, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Водночас із цим, слідчий суддя погоджується з тим, що з метою збереження речових доказів, слід накласти арешт на транспортний засіб марки «AUDI» моделі «Q5», н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, ідентифікаційний номер « НОМЕР_2 », який має відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу н.з. НОМЕР_3 , яка вилучений 22 квітня 2024 року в ході огляд місця події на ділянці місцевості, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 - виключно у вигляді заборони на його відчуження.

Керуючись ст. ст. 131, 170, 172, 173, 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000120 від 22.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом забороною відчуження транспортного засібу марки «AUDI» моделі «Q5», н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, ідентифікаційний номер « НОМЕР_2 », який має відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу н.з. НОМЕР_3 .

В іншій частині клопотання відмовити та повернути транспортний засіб марки «AUDI» моделі «Q5», н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, ідентифікаційний номер « НОМЕР_2 », який має відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу н.з. НОМЕР_3 та ключі від транспортного засобу марки «AUDI» моделі «Q5», н.з. НОМЕР_1 власнику ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1