Провадження № 1-кп/345/10/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 28, ст. 198, ст. 257, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 358, ч.2 ст.307 КК України, ;

ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 12 ч. 2 ст.115, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України;

ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст.187, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185, ст. 257 КК України;

ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185, ст. 257, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185, ст. 257, ч. 4 ст. 358 КК України,

ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_11

прокурора ОСОБА_12

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

в с т а н о в и в:

На розгляді в Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки раніше встановлені ризики залишилися незмінними. Щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , то прокурор просить продовжити йому строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_13 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважають, що обвинувачення є необґрунтованим, а наведені прокурором ризики є лише припущеннями, вони не збільшились, а навпаки з плином часу значно знизилися. Просять врахувати, що ОСОБА_4 вже понад 6 років перебуває під вартою без вироку суду. Тому просять обрати ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_14 наголосили, що на даний час ОСОБА_5 працевлаштувався, тому просять змінити запобіжний захід на особисте зобовязання.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.04.2024р. продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів. Також продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, що обумовлює наявність певних особливостей. Зокрема, на стадії судового розгляду кримінального провадження, такий стандарт доказування як «обґрунтована підозра» втрачає свою актуальність і при оцінці доказів повинен бути застосований критерій доведеності «поза розумним сумнівом», який випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Однак, цей критерій може бути застосований тільки під час ухвалення остаточного судового рішення, яким буде розглянуто по суті та вирішено питання про визнання особи винною у вчиненні злочину та призначення їй покарання. Намагання надати оцінку доказам, які були досліджені в результаті судового розгляду кримінального провадження до ухвалення остаточного судового рішення, може бути визнано сторонами як ознака упередженості суду та визнана правовою підставою для відводу складу суду.

Саме із зазначених вище підстав суд не приймає до уваги та не в праві надавати оцінку доводам обвинувачених та захисників щодо обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачення. Суд вважає, що системний аналіз кримінального-процесуального законодавства свідчить про те, що на цій стадії судового розгляду суд не вправі вирішувати питання пов`язані із необхідністю оцінки наявних у кримінальному провадженні доказів, а повинен виходити із сутності пред`явленого обвинувачення та наявності ризиків, які передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною. Таким чином, на даний час підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Що стосується запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , то суд враховує наступне. Так, у рішенні «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява №42310/04), суд зазначив, що зі спливом певного часу обґрунтована підозра у вчиненні злочину перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи, а утримання під вартою протягом тривалого часу не відповідає принципові захисту від свавілля, встановленому п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а сама тяжкість обвинувачення не може бути виправданням тривалих періодів утримання під вартою. У випадку, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства та суду можна запобігти за допомогою застави чи іншого запобіжного заходу, обвинуваченого має бути звільнено з-під варти.

У справі «Гавули проти України» Європейський суд з прав людини висловив думку, що хоча спочатку взяття заявника під варту могло бути виправдано серйозністю висунутих проти нього обвинувачень, а також ймовірністю його втечі і перешкоджанні розслідуванню, «з плином певного часу суди зобов`язані були дати більш чіткі причини триваючого тримання під вартою», «в дійсності вони неодноразово покладалися на ті ж самі підстави, без надання конкретних деталей і без аналізу того, чи були зміни у ситуації заявника».

У зв`язку з викладеним, враховуючи норми національного та міжнародного права, беручи до уваги тривалий час перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою (понад 6 років), враховуючи, що хоч вказана особа обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів, водночас з урахуванням конкретних обставин скоєння злочинів, зокрема його безпосередньої ролі у вчиненні кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що наявні ризики з плином часу відносно ОСОБА_4 значно знизилися. Вищевказаним ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливо запобігти, шляхом заборони обвинуваченому цілодобово залишати житло за місцем його проживання та покладення відповідного контролю на органи внутрішніх справ.

У відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме те, що він має постійне місце проживання.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відносно ОСОБА_4 достатнім та необхідним для забезпечення виконання нього покладених на нього процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, а також для запобігання згаданих ризиків, буде застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, на даний час не може запобігти доведеним під час розгляду вищезазначеним ризикам.

Згідно ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 . Ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_5 можливо запобігти, шляхом заборони обвинуваченому залишати житло за місцем його проживання та покладення відповідного контролю на органи внутрішніх справ.

За таких обставин суд вважає, що обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечить його належну поведінку.

Таким чином, ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, з 11.06.2024 року по 09.08.2024 року включно. При цьому з метою реалізації його права на працю суд вважає за необхідне заборонити йому залишати житло в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби.

Керуючись ст.ст.34, 314, 318 КПК України,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання прокурора в частині продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зміну запобіжного заходу - задоволити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зобов`язати Роту конвойної служби ГУНП в Івано-Франківській області негайно доставити обвинуваченого ОСОБА_4 до місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти.

Заборонити ОСОБА_4 без дозволу суду цілодобово залишати житло по місцю його проживання за адресоюАДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до суду за кожною вимогою.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися за межіВерхнянської та Калуської територіальних громад без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 здати на зберігання до управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області паспорти (якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині, що стосується запобіжного заходу ОСОБА_4 встановити з 11.06.2024 року по 09.08.2024 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу в частині обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 передати для виконання органам поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Клопотання прокурора щодо обвинуваченого ОСОБА_5 задоволити частково.

Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на строк з 11.06.2024 року по 09.08.2024 року включно.

Заборонити ОСОБА_5 без дозволу суду залишати житло по місцю його проживання за адресою АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати до суду за кожною вимогою.

Крім того, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: не відлучатися за межі Верхнянської та Калуської територіальних громад без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий-суддя

Судді