Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/273/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2024 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, Кіровоградського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого середню освіту, на утриманні не маючий неповнолітніх та малолітніх осіб, не маючого інвалідностей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 14.00 год. 29.04.2024 по 14.00 год. 24.06.2024 без визначенням застави

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну, ухвалити нову, якою застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт. Свої вимоги обґрунтовуєтим, що суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу підозрюваному не в повній мірі врахував те, що останній має власне житло та соціальні зв`язки; підозрюваний ОСОБА_8 потребує лікування, оскільки при його затриманні було застосовано заходи фізичного впливу та ним отримано тілесні ушкодження середньої тяжкості. Також підозрюваний ОСОБА_8 бажає надавати допомогу у лікуванні потерпілому, на всі виклики зобов`язується з`являтися вчасно, наміру ухилитися від суду підозрюваний не має. Крім того, жодної інформації щодо здійснення впливу на свідків, матеріали клопотання також не містять.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 26.04.2024 близько 13:00 годин, разом із знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходилися за місцем проживання останнього, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , сиділи в приміщенні кухні де спільно вживали спиртні напої. В подальшому між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , на фоні раптово виниклих неприязних відносин, а саме боргових зобов`язань, виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_8 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . В подальшому ОСОБА_8 взяв в долоню правої руки предмет ззовні схожий на ніж, знаходячись на відстані витягнутої руки до ОСОБА_10 , та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, тримаючи в руці предмет ззовні схожий на ніж, наніс ним один удар в життєво важливий орган, а саме в області печінки. Нанесеним ударом ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення черевної порожнини з наскрізним пораненням лівої долі печінки, внутрішньо черевна кровотеча які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення. В подальшому з метою приховання знаряддя вчинення злочину ОСОБА_8 предмет ззовні схожий на ніж викинув до унітазу.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковані якумисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння,тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, про що 27.04.2024 йому повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.04.2024 задоволено клопотання старшого слідчого СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001195 в межах строку досудового розслідування, з 14.00 год. 29.04.2024 по 14.00 год. 24.06.2024 включно, без визначенням застави. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який закон класифікує як тяжкий злочин, за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, вчинив злочин будучи особою, яка раніше вчиняла злочини проти життя та здоров`я людини, зокрема передбачені й ч.1 ст.121 КК України. Також судом з`ясовано, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців немає, відтак, зазначене свідчить про високу ймовірність переховування його від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також вказує на існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того існує ймовірність того, що ОСОБА_8 може здійснювати незаконний вплив на свідків з метою зміни наданих ними показань, оскільки, в тому числі, на їх показах, ґрунтується підозра останнього.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані в повному обсязі.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.

Як убачається з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, посягає на суспільні інтереси - життя потерпілого, про що йому вручено повідомлення про підозру.

При цьому, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя перевірив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, про що зазначив в ухвалі.

Колегія суддів не погоджується з доводами захисника щодо недоведеності жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки оцінюючи ризики, заявлені та обґрунтовані у клопотанні слідчого, слідчий суддя встановив, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки останній вчинив тяжкий злочин, санкція інкримінованої йому статті передбачає позбавлення волі строком до 8 років.

Тому, суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Слідчий суддя, врахувавши дані щодо особи підозрюваного, та врахувавши ступінь тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , дійшов правильного висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто що підозрюваний, не маючи сталих соціальних зв`язків, уникаючи відповідальності може покинути місце свого проживання; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не віднайдені наразі слідством; може здійснювати незаконний вплив на свідків, з метою подальшої зміни ними показів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнення від відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки всі свідки йому знайомі; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є особою, яка не контролює свої дії під впливом алкоголю.

При цьому, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Також, на переконання колегії суддів, менш суворий запобіжний захід, такий як тримання під домашнім арештом чи особисте зобов`язання, не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за тяжкий злочин, суспільно корисною працею не займається, отже не має законних джерел доходів. Системність наявних судимостей у поєднання з поведінкою підозрюваного свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

В той же час, колегією суддів враховано і те, що підозрюваний з метою приховування знаряддя вчинення злочину, викинув предмет схожий на ніж в унітаз. Крім того, під час допиту підозрюваного під відеозапис, ОСОБА_8 вказав, що бажав настання смерті потерпілого, тому вдарив його у сонячне сплетінні, але удар був отриманий нижче та смерть потерпілого не настала.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, на думку апеляційного суду, висновки слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не достатні для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є мотивованими.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, бажає надавати допомогу у лікуванні потерпілого, однак зазначає, що вказані захисником соціальні фактори не спростовують викладені в оскаржуваній ухвалі висновки та не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Також, на переконання колегії суддів, менш суворий запобіжний захід, такий як тримання під домашнім арештом, не здатен забезпечити ризики передбачені ст.177 КПК України та належне виконання, покладених на нього процесуальних обов`язків,

Інші посилання захисника були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

По матеріалам клопотання колегією суддів не встановлено можливості застосування застави підозрюваному, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, який вчиненого із застосуванням насильства, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Разом з цим, колегія суддів не може не відреагувати у встановленому КПК України порядку на звернення захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про неналежне вжиття заходів щодо забезпечення охорони здоров`я підозрюваного.

З наданих у судовому засіданні пояснень захисника вбачається, що під час затримання ОСОБА_8 , працівники поліції нанесли йому тілесні ушкодження та він потребує належного лікування.

Прокурор під час судового засідання надав витяг з ЄРДР від 29.04.2024, відповідно до якого були внесенні відомості за фактом виявлення у затриманого ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у вигляді перелому нижньої щелепи з двох сторін, які з пояснень останнього він отримав в м. Кропивницькому під час його затримання.

Відповідно до ст.49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, в тому числі і особи, які тримаються під вартою, тому колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати посадових осіб ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_8 , та, за необхідності, надати належне лікування.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 206, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія судді

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчогосудді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 - без зміни.

Зобов`язати посадових осіб ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» щодо забезпечення невідкладного проведення медичного обстеження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: