Справа № 344/6420/24
Провадження № 1-кп/344/865/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарів Галицького району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, згідно з ст. 89 КК України раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

02 грудня 2023 року близько 20год. 40хв. ОСОБА_4 зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ПП «Мережа Сервіс Львів», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив на виставкових стелажах товарно-матеріальні цінності, після чого в останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , в період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами та з метою незаконного збагачення, вважаючи, що за його діями ніхто з осіб, які б могли усвідомлювати факт протиправного заволодіння майном не спостерігає, таємно викрав із виставкового стелажа магазину пляшку віскі бренду «Tullamore Dew» Original, міцністю 40%, Ірландія, ємкістю 0,5 л., вартістю 380,60 гривень без ПДВ, сховавши її під свій верхній одяг, після чого з викраденим майном вийшов з магазину, не здійснивши оплату за вказаний товар. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 спричинено майнову шкоду ПП «Мережа-Сервіс Львів» на вказану вище суму.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю і беззастережно та суду пояснив, що взимку 2023 року в магазині «Близенько», що по АДРЕСА_1 , він таємно викрав пляшку віскі, яку заховав під куртку і вийшов з магазину, не оплативши за цей товар. У вчиненому обвинувачений щиро каявся, просив також врахувати, що завдані збитки він добровільно відшкодував, належні висновки зробив і просив суворо його не карати волі не позбавляти.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самим обвинуваченим. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; він не одружений; не працює; неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР», однак згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 93/2024 від 12 березня 2024 року обвинувачений хронічними психічними розладами, недоумством, тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій ОСОБА_4 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру останній не потребує; згідно з ст. 89 КК України вважається раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Крім цього, в досудовій доповіді Івано-Франківського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про обвинуваченого ОСОБА_4 зазначено високий рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення та високий рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства та окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, яка просила призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із встановленням іспитового строку 3 роки, представника потерпілого, який в письмові заяві щодо міри покарання поклався на розсуд суду, захисника, який просив застосувати положення ст. 69 та 75 КК України, та обвинуваченого, який просив суворо його не карати, а також враховуючи дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого, при цьому наявні кілька обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, та відсутні обставини, які обтяжують покарання, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 69 КК України слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі на строк нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Однак, враховуючи особу винного, його стан здоров`я, до нього відсутні будь-які претензії у представника потерпілого, а також незначний розмір завданого кримінальним правопорушення збитку 380,60 гривень, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

Цивільний позов ПП «Мережа-Сервіс Львів» за заявою представника залишити без розгляду.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 судом не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та із застосуванням ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з органом з питань пробації;

- за направленням органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Цивільний позов ПП «Мережа-Сервіс Львів» залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) гривень 90 копійок процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертизи.

Речові докази: диск з відеозаписом (постанова слідчого від 17 січня 2024 року), зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію.

Головуючий-суддя ОСОБА_6