Справа № 944/6337/23
Провадження №1-кп/944/692/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2024м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000910 від 12.07.2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лавриків Жовківського району Львівської області, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 12.07.2023, приблизно о 13:20 год, керуючи автомобілем марки «Nissan Primera» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним центральною автодорогою військового полігону у АДРЕСА_2 , порушив вимоги п. п. 12.1, Р12 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він керуючи технічно-справним транспортним засобом, був неуважним до дорожньої обстановки, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, не дотримавшись безпечної швидкості, виїхав за межі проїзної частини дороги з подальшим перекиданням автомобіля.

В результаті порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 , пасажир автомобіля марки «Nissan Primera» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма, епідуральна гематома справа, субарахноїдальний крововилив, перелом кісток черепа із поширенням на основу, політравма, відкрита черепно-мозкова травма (12.07.2023 р.), забій головного мозку важкого ступеня, лінійний перелом лівої потиличної кістки з переходом на основу черепа, стиснення головного мозку епідуральною гематомою в правій тім`яній ділянці, забійна рана тім`яно-потиличної ділянки зліва, закрита травма шийного відділу хребта, підвивих шийного хребця С6 І ст., компресійний перелом шийних хребців С5, С6 І ст., перелом дужки шийного хребця С6 ОСОБА_6 , закрита травма грудної клітки, перелом 7-9- го ребер справа, закритий правобічний пневмоторакс, забій м`яких тканин правої верхньої кінцівки, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення, положень ст.63 Конституції України, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується визнав повністю, однак пояснив, що моменту ДТП не пригадує, оскільки отримав травму голови. Потерпілому шкоду відшкодував, щиро кається у вчиненому, просив суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що шкоду обвинуваченим відшкодовано в повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має та просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі та без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі положень ч.3 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого, що повністю визнав свою вину, інші докази, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, судом не досліджувались.

Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів, допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України є вірною, оскільки він будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Так, ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, вчинив необережний тяжкий злочин (враховуючи положення ст. 4, 5, 12 КК України), в стані сп`яніння не перебував, після ДТП залишився на місці події, висловив жаль щодо спричинених наслідків.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу винного, позиції прокурора, наслідків кримінального провадження, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

Метою призначення покарання, виходячи із положень ч.2 ст.50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, приймаючи до уваги особу винного, який раніше не судимий, окрім скоєного характеризується позитивно, вчинив необережний злочин, відсутність обставин, які б обтяжували йому покарання, висновок органу пробації про низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього передбачених ст.76 цього ж Кодексу обов`язків.

На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення додаткового покарання, суд враховує, що обвинувачений, керуючи транспортним засобом, грубо порушив Правила дорожнього руху, а тому суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 додаткове покарання у виді одного року позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.94, 349, 369-371, 373 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Начальнику Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснювати контроль за поведінкою військовослужбовця ОСОБА_4 , а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

У разі звільнення з військової служби, зобов`язати ОСОБА_4 згідно з ч.1 ст.76 КК України, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14.07.2023 на автомобіль марки «Nisan Primera» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні -автомобіль марки «Nisan Primera» реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення експертиз: судова автотехнічна експертиза по дослідженню обставин і механізму ДТП № СЕ-19/114-23/13274-ІТ від 28.09.2023 2 390,00 грн, судова автотехнічна експертиза по дослідженню технічного стану ТЗ № СЕ-19/114-23/13271-ІТ від 28.08.2023 2 390,00 грн, судова транспортно-трасологічна експертиза №СЕ-19/114-23/13272-ІТ від 28.09.2023 2 390, 00 грн, загальною сумою 7170,00 грн (сім тисяч сто сімдесят) гривень.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1