Провадження № 1-кс/752/4630/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржників - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження № 0001170 від 14.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.175 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову дізнавача відділу дізнання Голосіївського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві ОСОБА_7 від 30.05.2024 про закриття кримінального провадження №0001170 від 14.09.2023.

Скарга обґрунтована тим, що постановою дізнавача відділу дізнання Голосіївського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві ОСОБА_7 від 30.05.2024 закрито кримінальне провадження №0001170 від 14.09.2023 за ознаками вчинення проступку, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України, на підставі пункту 2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є заявниками у кримінальному провадженні. Підставою для звернення до слідчого органу із заявами про вчинення кримінального правопорушення є те, що у період з 31.07.2023 по 04.08.2023 голова ліквідаційної комісії ПрАТ «АРЖК» ОСОБА_8 незаконно не здійснював ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виплати, чим порушив їхні права на отримання виплат при звільненні.

Адвокат вважає, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята дізнавачем передчасно та невмотивовано, без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх наявних доказів і обставин, а тому вона є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням ч.2 ст. 9, ст. 94, ст. 110 КПК України, досудове розслідування проведено неповно, дізнавачем не було здобуто достатніх доказів, які б в своїй сукупності стали підставою для закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

На підставі зазначеного адвокат у скарзі просить: скасувати постанову дізнавача відділу дізнання Голосіївського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві ОСОБА_7 від 30.05.2024 про закриття кримінального провадження №0001170 від 14.09.2023; зобов`язати уповноважену особу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001170 від 14.09.2023 і провести досудове розслідування.

Заявники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, зазначених у ній, просив задовольнити.

Дізнавач, рішення якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності дізнавача рішення якого оскаржується, оскільки у відповідності до положень ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника заявників, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Встановлено, що відділом дізнання Голосіївського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві здійснювалось розслідування кримінального провадження №0001170 від 14.09.2023 за ознаками вчинення проступку, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України.

Розслідування кримінального провадження було розпочато на підставі заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо можливих протиправних дій голови ліквідаційної комісії ПрАТ «АРЖК» ОСОБА_8 щодо невиплати заявникам заробітної плати більш як за один місяць.

Постановою дізнавача відділу дізнання Голосіївського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві ОСОБА_7 від 30.05.2024 закрито кримінальне провадження №0001170 від 14.09.2023 за ознаками вчинення проступку, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України, на підставі пункту 2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України.

У пункті 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя перевіряє дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження та підстави прийняття такого рішення.

Щодо дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження врегульовані ст. 284 КПК України.

Абзац другий частини четвертої статті 284 КПК України визначає, що слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Отже, дізнавач є учасником кримінального провадження, який уповноважений прийняти рішення про закриття кримінального провадження, в якому жодній особі не повідомлялося про підозру, за наявності для цього визначених КПК України підстав.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, на підставі якого дізнавач виніс оскаржувану постанову, визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про дотримання дізнавачем процесуального порядку закриття кримінального провадження.

Вимоги до змісту постанови слідчого, дізнавача як процесуального рішення визначені у ч. 5 ст. 110 КПК України. Постанова має складатися з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Перевіривши зміст постанови дізнавача від 30.05.2024 про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що ця постанова містить усі відомості (елементи), передбачені для такого процесуального рішення. Наведені дізнавачем у постанові мотиви і обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вважає достатніми для винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Щодо підстави закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя з`ясовує питання про вмотивованість і обґрунтованість рішення дізнавача про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Закриття кримінального провадження, відповідно до положень глави 24 КПК України, є формою закінчення досудового розслідування, яка застосовується в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором зібраних та перевірених доказів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим, дізнавачем рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, дізнавача спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

У ч. 1 ст. 91 КПК України закріплено, що доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Доказами в кримінальному провадженні, згідно зі ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належить законність, публічність (п. 2, 18 ч. 1 ст. 7, ст. 9, 25 КПК України). Засада законності, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Публічність у кримінальному провадженні полягає у тому, що слідчий, дізнавач зобов`язаний в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Дізнавач ОСОБА_7 , приймаючи 30.05.2024 рішення про закриття кримінального провадження, дотримався зазначених засад кримінального провадження та виніс постанову, здійснивши всі необхідні і можливі слідчі (розшукові) дії для перевірки обставин, які, на думку заявників, вказують на вчинене кримінальне правопорушення, та для встановлення в діянні зазначеною у заявах ОСОБА_6 та ОСОБА_5 особою складу кримінального проступку.

Під час розслідування кримінального провадження дізнавач провів слідчі (розшукові) дії, які спрямовані на отримання (збирання) доказів щодо обставин, викладених заявниками в заявах про вчинення кримінального проступку.

Так, у кримінальному провадженні, зокрема, здійснено: допит в якості свідків заявників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також голову ліквідаційної комісії ПрАТ «АРЖК» ОСОБА_8 ; до матеріалів кримінального провадження долучено копії документів з питань призначення на посади, функціональних обовязків, звільнення та здійснення розрахунків з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ; від АТ «Ощадбанк» отримано відомості про те, що 04.08.2023 банком отримано платіжні інструкції на перерахування ОСОБА_6 грошової суми у розмірі 1 715 867,85 грн та ОСОБА_5 грошової суми у розмірі 1 540 476,66 грн, однак вказані платежі 16.08.2023 зупинені спеціально уповноваженим органом та їх подальше проведення неможливе.

Прийняте рішення про закриття кримінального провадження дізнавач мотивував тим, що відповідно до отриманих під час дізнання показів і документів встановлено, що ПрАТ «АРЖК», в день звільнення, належним чином здійснено розрахунок з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що зокрема підтверджується розрахунковими листами та платіжними інструкціями. На основі зібраних під час досудового розслідування доказів, дізнавач дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю, так як встановлена відсутність складу кримінального правопорушення, зокрема: об`єктивної суб`єктивної сторін; головою ліквідаційної комісії ПрАТ «АРЖК» ОСОБА_8 вжито всіх передбачених і визначених нормативно заходів, спрямованих на виплату ОСОБА_6 та ОСОБА_5 належних їм при звільненні платежів, його дії не містять будь-якого умислу, спрямованого на невиплату зазначених платежів вказаним особам, а безпосередньо причинами у зупиненні виплат є рішення спеціально уповноваженого суб`єкту по здійсненню фінансового моніторингу у відповідності до ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом».

Як вбачається зі змісту скарги, в ході досудового розслідування заявники ОСОБА_6 та ОСОБА_5 неодноразово звертались до прокурора із заявами на підставі ст. 55 КПК України про залучення їх до кримінального провадження як потерпілих, проте прокурором приймались процесуальні рішення про відмову у задоволенні таких клопотань.

Посилання представника заявників у скарзі на те, що дізнавачем не було здійснено всіх необхідних слідчих, процесуальних дій у кримінальному провадженні, що на думку адвоката свідчить про неповноту та однобічність досудового розслідування, слідчий суддя відхиляє з таких підстав. Повноваження слідчого органу досудового розслідування, пов`язані із здійсненням ним досудового розслідування, визначені ч. 2 ст. 40-1 КПК України. Частиною четвертою цієї статті визначено, що дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Здійснюючи збір доказів у кримінальному провадженні, дізнавач, зважаючи на його процесуальну самостійність, самостійно визначає перелік доказів, які необхідно зібрати у кримінальному провадженні для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, з огляду на встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що висновок дізнавача про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, зроблений дізнавачем на основі всебічного і повного дослідження всіх обставин кримінального провадження із вжиттям всіх передбачених законом заходів, які є необхідними і можливими, для встановлення в діянні складу кримінального правопорушення. У зв`язку із цим постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є обґрунтованою, мотивованою та законною, а тому відсутні підстави для її скасування.

На підставі наведеного вище, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість вимог скарги та про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст. 284, 303, 306, 307, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження № 0001170 від 14.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.175 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1