справа № 619/839/24
провадження № 1-кп/619/187/24
УХВАЛА

іменем України

26 лютого 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності по кримінальному провадженню №0001211 від 11.08.2023 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, має на утриманні малолітніх дітей, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не страждаючого важкими захворюваннями, не перебуваючого на обліку в нарколога та психіатра, раніше не судимого, зареєстрованого як Фізична особа-підприємець, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 110-2 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, з вищою освітою, зареєстрованої як Фізична особа-підприємець, не страждаючої важкими захворюваннями, не перебуваючої на обліку в нарколога та психіатра, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 110-2 КК України,

ВСТАНОВИВ

До суду надійшло клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.110-2 КК України.

Згідно відомостей клопотання, ОСОБА_6 , являючись громадянином України, що проживає в кв. АДРЕСА_5 , маючи вищу освіту, постійне місце роботи в якості суб`єкта підприємницької діяльності та дохід, у період з не пізніше 2018 року (більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) визначив для себе вчинення діянь, пов`язаних з фінансуванням дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, як одне із додаткових джерел доходу.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи в умовах політичних подій в Україні з початку 2014 року, був достовірно обізнаним щодо анексії Криму росією, тобто, насильницького протиправного тимчасового відторгнення більшої частини Кримського півострова, розташованого у межах українських адміністративних одиниць - Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, від України та одностороннього незаконного включення їх до складу російської федерації (далі «рф») на правах суб`єктів федерації - «Республіки Крим» та «міста федерального значення Севастополь», що було проголошено 18 березня 2014 року (нібито внаслідок так званого «референдуму про статус Криму» 16 березня 2014 року).

Насильницька анексія Криму, як і псевдореферендум, не визнаються українською державою і більшістю країн, не визнається Генеральною асамблеєю ООН, ПАРЄ, ПА ОБСЄ, а також суперечить рішенню Венеційської комісії, натомість російською владою трактується як «повернення Криму до Росії». Згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Кримського півострова внаслідок російської окупації вважається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ст.ст. 2 та 5 Конституції України територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою та право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Ніхто не може узурпувати державну владу. Відповідно до ст. 69 Конституції України народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум.

Питання про зміну території або конституційного ладу в Україні вирішуються виключно на всеукраїнському референдумі, який може бути назначений тільки Верховною Радою України, при цьому остання не надавала свого дозволу на проведення всеукраїнського референдуму щодо зміни меж території України та конституційного ладу в України.

Відповідно до ст.1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Згідно ст. 2 Конституції України, суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Відповідно до ст. 5 Конституції України, Україна є республікою. Носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні, основні засади якого визначено в розділах І, III, XIII Конституції України, належить виключно народові. Тобто, тільки народ має право безпосередньо, шляхом всеукраїнського референдуму визначати конституційний лад в Україні, який закріплюється Конституцією України, а також змінювати конституційний лад внесенням змін до Основного Закону України в порядку, встановленому його розділом XIII.

Згідно ст. 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 8 Конституції України зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Однак, ОСОБА_6 , не маючи патріотичних переконань, проігнорував ту обставину, що в умовах 2014 року Україна була змушена докладати необхідних зусиль щодо забезпечення своєї безпеки, а тому й вдалася до внутрішньодержавного заходу, що створило надалі відповідні умови для протистояння загрозам. При цьому введення особливого стану в державі було вимушеною мірою під якою слід розуміти надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень для відвернення загрози та забезпечення безпеки і здоров`я громадян, нормального функціонування національної економіки, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, захисту конституційного ладу.

24.02.2022 російською федерацією, як державою-агресором,було першою застосовано збройну силу проти України і розпочато вчинення агресії, зумовлену з окупацією території держави Україна.

У відповідь на вказані дії держави-агресора 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку.

У свою чергу ОСОБА_6 у період після анексії 18.03.2014 росією території півострову Крим вирішив стати на шлях злочинної діяльності та вчинив злочин проти основ національної безпеки України, пов`язаний з фінансуванням дій з метою зміни меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за наступних обставин:

Так, він, як фізична особа, здійснював господарсько-підприємницьку діяльність у якості ФОП « ОСОБА_6 », тобто ініціативну, систематичну, на власний ризик діяльність з метою одержання прибутку, без створення юридичної особи, і зареєстрований як підприємець у м. Харкові в установленому законом порядку, являючись при цьому ще й виконуючим обов`язки менеджера ФОП « ОСОБА_9 ».

В той же час ОСОБА_6 , будучи менеджером підприємства (російською мовою) ООО «Н2О-Крым», (юридична адреса: АДРЕСА_6 ) точна дата зайняття нею вказаної посади в ході досудового розслідування об`єктивно встановити не виявилось за можливе, але не пізніше 2018 року, основний вид діяльності якого полягав у продажу водяних насосів, вирішив протидіяти діяльності органів державної влади України та умисно, з корисливою метою особистого збагачення, нехтуючи тією обставиною, що територія півострову Крим анексована росією, прийняв рішення виконувати свої посадові функції та обов`язки, пов`язані із супроводом продаж (навчання персоналу, формування звітів) та керуванням асортиментом продукції, забезпечивши тим самим функціонування та підприємницьку діяльність вищевказаного підприємства щодо можливості сплати податків до бюджету «рф», яка системно вчиняла та продовжує вчиняти дії, пов`язані з насильницькою зміною конституційного ладу України та захоплення державної влади, на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

На виконання та реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_6 , переслідуючи злочинну мету, та, втілюючи її в життя, використовуючи в якості засобу вчинення злочину власний мобільний телефон з номером мобільного оператора НОМЕР_1 , у зазначений період продовжив здійснювати виконання своїх функціональних обов`язків шляхом ведення переписки та телефонних розмов зі співробітниками підприємства із числа місцевих жителів Криму та м. Сімферополя щодо фінансово-господарської діяльності (російською мовою) ООО «Н2О-Крым» в умовах незаконної анексії півострова, надаючи при цьому можливість сплачувати щомісяця податки до бюджету «рф», отримані кошти з якого використовувалися та використовуються державою-окупантом на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

При цьому, ОСОБА_6 , будучи менеджером суб`єкта підприємницької діяльності (російською мовою) ООО «Н2О-Крым», розташованого на території анексованого росією півострову Крим, але, продовжуючи перебувати на території незалежної України, та, володіючи інформацією про намагання поширити російське законодавство, у тому числі податкове, на анексованій території Автономної Республіки Крим (далі АР Крим) та міста Севастополя, висування незаконних вимог щодо перереєстрації підприємств та стягнення коштів на користь окупаційної адміністрації «рф» в АР Крим та місті Севастополі, запровадження російського рубля як єдиної валюти на анексованій території АР Крим та міста Севастополя, запровадження на підприємствах в АР Крим та місті Севастополі «зовнішнього управління» та визнання незаконних ідентифікаційних документів та реєстраційних знаків транспортних засобів на анексованій території АР Крим та міста Севастополя, достовірно знав та усвідомлював, що ведення фінансово-господарських операцій і перерахування зазначеним підприємством кожного місяця коштів до бюджетної системи «рф», є вчиненням фінансування дій, які будуть направлені на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінально карані дії проти основ національної безпеки України, основними складовими взаємозв`язаними ознаками та мотивами якого є: - спеціальний антидержавницький мотив - вчинення діяння на шкоду інтересам України; - мета фінансові дії, вчинені з метою їх фінансового забезпечення в цілях зміни меж території та державного кордону України; - вчинення злочину з використанням умов надзвичайного та воєнного стану; - умисне втілення в життя алгоритму протиправних дій у формі протиправного фінансування державних органів «рф» вказують на його суб`єктивне ставлення до скоєного та підтверджують його реальні, усвідомлені наміри на досягнення злочинного результату та настання негативних наслідків від реалізації вчинених ним протиправних дій.

10.01.2024 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру, а саме про те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 110-2 КК України, а саме: фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

ОСОБА_6 добровільно, до притягнення до кримінальної відповідальності повідомив про відповідну протиправну діяльність, а також сприяв її припиненню, а саме: фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Вказане свідчить про припинення ОСОБА_6 своєї незаконної злочинної діяльності, тобто діяння, направлене на забезпечення діяльності товариства, яке здійснювало сплату податків до бюджету РФ, кошти з яких використовувались та використовуються на насильницьку зміну конституційного ладу України та захоплення державної влади, на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 добровільно повідомив Управління СБ України в Харківській області про здійснення ним відповідної протиправної діяльності та сприяв її припиненню. Крім того, ОСОБА_6 повністю визнав свою вину та сприяв здійсненню досудового розслідування, а тому, на думку сторони обвинувачення, відповідно до ч.5 ст.110-2 КК України, може бути звільнений від кримінальної відповідальності.

Так, ОСОБА_5 , являючись громадянкою України, що проживає в будинку АДРЕСА_4 , маючи вищу освіту, постійне місце роботи в якості суб`єкта підприємницької діяльності та дохід, у період з не пізніше 2018 року (більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) визначила для себе вчинення діянь, пов`язаних з фінансуванням дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, як одне із додаткових джерел доходу.

ОСОБА_5 , перебуваючи в умовах політичних подій в Україні з початку 2014 року, була достовірно обізнана щодо анексії Криму росією, тобто, насильницького протиправного тимчасового відторгнення більшої частини Кримського півострова, розташованого у межах українських адміністративних одиниць - Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, від України та одностороннього незаконного включення їх до складу російської федерації (далі «рф») на правах суб`єктів федерації - «Республіки Крим» та «міста федерального значення Севастополь», що було проголошено 18 березня 2014 року (нібито внаслідок так званого «референдуму про статус Криму» 16 березня 2014 року).

Насильницька анексія Криму, як і псевдореферендум, не визнаються українською державою і більшістю країн, не визнається Генеральною асамблеєю ООН, ПАРЄ, ПА ОБСЄ, а також суперечить рішенню Венеційської комісії, натомість російською владою трактується як «повернення Криму до Росії». Згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Кримського півострова внаслідок російської окупації вважається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ст.ст. 2 та 5 Конституції України територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою та право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Ніхто не може узурпувати державну владу. Відповідно до ст. 69 Конституції України народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум.

Питання про зміну території або конституційного ладу в Україні вирішуються виключно на всеукраїнському референдумі, який може бути назначений тільки Верховною Радою України, при цьому остання не надавала свого дозволу на проведення всеукраїнського референдуму щодо зміни меж території України та конституційного ладу в України.

Відповідно до ст.1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Згідно ст. 2 Конституції України, суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Відповідно до ст. 5 Конституції України, Україна є республікою. Носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні, основні засади якого визначено в розділах І, III, XIII Конституції України, належить виключно народові. Тобто, тільки народ має право безпосередньо, шляхом всеукраїнського референдуму визначати конституційний лад в Україні, який закріплюється Конституцією України, а також змінювати конституційний лад внесенням змін до Основного Закону України в порядку, встановленому його розділом XIII.

Згідно ст. 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 8 Конституції України зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Однак, ОСОБА_5 , не маючи патріотичних переконань, проігнорувала ту обставину, що в умовах 2014 року Україна була змушена докладати необхідних зусиль щодо забезпечення своєї безпеки, а тому й вдалася до внутрішньодержавного заходу, що створило надалі відповідні умови для протистояння загрозам. При цьому введення особливого стану в державі було вимушеною мірою під якою слід розуміти надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень для відвернення загрози та забезпечення безпеки і здоров`я громадян, нормального функціонування національної економіки, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, захисту конституційного ладу.

24.02.2022 російською федерацією, як державою-агресором,було першою застосовано збройну силу проти України і розпочато вчинення агресії, зумовлену з окупацією території держави Україна.

У відповідь на вказані дії держави-агресора 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку.

У свою чергу ОСОБА_5 у період після анексії 18.03.2014 росією території півострову Крим вирішила стати на шлях злочинної діяльності та вчинила злочин проти основ національної безпеки України, пов`язаний з фінансуванням дій з метою зміни меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за наступних обставин:

Так, вона, як фізична особа, здійснювала ініціативну, систематичну, на власний ризик діяльність з метою одержання прибутку, без створення юридичної особи, і зареєстрована як підприємець у м. Харкові в установленому законом порядку, являючись при цьому ще й засновником ТОВ «Варна» і ТОВ «Аруна», які зареєстровані за юридичною адресою по АДРЕСА_7 .

В той же час ОСОБА_5 , будучи керівником підприємства (російською мовою) ООО «Н2О-Крым», (юридична адреса: м. Сімферополь, вул. Залєсская, буд.41/2) точна дата зайняття нею вказаної посади в ході досудового розслідування об`єктивно встановити не виявилось за можливе, але не пізніше 2018 року, основний вид діяльності якого полягав у продажу водяних насосів, вирішила протидіяти діяльності органів державної влади України та умисно, з корисливою метою особистого збагачення, нехтуючи тією обставиною, що територія півострову Крим анексована росією, прийняла рішення вести підприємницьку діяльність вищевказаного підприємства, сплачувати податки до бюджету «рф», яка системно вчиняла та продовжує вчиняти дії, пов`язані з насильницькою зміною конституційного ладу України та захоплення державної влади, на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

На виконання та реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_5 , переслідуючи злочинну мету, та, втілюючи її в життя, використовуючи в якості засобу вчинення злочину власний мобільний телефон з номером мобільного оператора НОМЕР_2 , у зазначений період продовжила здійснювати керівництво та організувала контроль через підлеглих їй по роботі місцевих жителів Криму та м. Сімферополя за діяльністю (російською мовою) ООО «Н2О-Крым» в умовах незаконної анексії півострова, сплачуючи при цьому щомісяця податки до бюджету «рф», отримані кошти з якого використовувалися та використовуються державою-окупантом на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

При цьому, ОСОБА_5 , будучи керівником суб`єкта підприємницької діяльності (російською мовою) «ООО Н2О-Крым», розташованого на території анексованого росією півострову Крим, але, продовжуючи перебувати на території незалежної України, та, володіючи інформацією про намагання поширити російське законодавство, у тому числі податкове, на анексованій території Автономної Республіки Крим (далі АР Крим) та міста Севастополя, висування незаконних вимог щодо перереєстрації підприємств та стягнення коштів на користь окупаційної адміністрації «рф» в АР Крим та місті Севастополі, запровадження російського рубля як єдиної валюти на анексованій території АР Крим та міста Севастополя, запровадження на підприємствах в АР Крим та місті Севастополі «зовнішнього управління» та визнання незаконних ідентифікаційних документів та реєстраційних знаків транспортних засобів на анексованій території АР Крим та міста Севастополя, достовірно знала та усвідомлювала, що перерахування зазначеним підприємством кожного місяця коштів до бюджетної системи «рф», є вчиненням фінансування дій, які будуть направлені на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінально карані дії проти основ національної безпеки України, основними складовими взаємозв`язаними ознаками та мотивами якого є: - спеціальний антидержавницький мотив - вчинення діяння на шкоду інтересам України; - мета фінансові дії, вчинені з метою їх фінансового забезпечення в цілях зміни меж території та державного кордону України; - вчинення злочину з використанням умов надзвичайного та воєнного стану; - умисне втілення в життя алгоритму протиправних дій у формі протиправного фінансування державних органів «рф» вказують на її суб`єктивне ставлення до скоєного та підтверджують її реальні, усвідомлені наміри на досягнення злочинного результату та настання негативних наслідків від реалізації вчинених нею протиправних дій.

10.01.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру, а саме про те, що остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 110-2 КК України, а саме: фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

ОСОБА_5 добровільно, до притягнення до кримінальної відповідальності повідомила про відповідну протиправну діяльність, а також сприяла її припиненню, а саме: фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Вказане свідчить про припинення ОСОБА_5 своєї незаконної злочинної діяльності, тобто діяння, направлене на організацію діяльності та керівництво товариства, яке здійснювало сплату податків до бюджету РФ, кошти з яких використовувались та використовуються на насильницьку зміну конституційного ладу України та захоплення державної влади, на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Таким чином, підозрювана ОСОБА_5 добровільно повідомила Управління СБ України в Харківській області про здійснення нею відповідної протиправної діяльності та сприяла її припиненню. Крім того, ОСОБА_5 повністю визнала свою вину та сприяла здійсненню досудового розслідування, а тому, на думку сторони обвинувачення, відповідно до ч.5 ст.110-2 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності.

22.01.2024 заступник начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , керуючись ч.5 ст.110-2 КК України склав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6

22.01.2024 заступник начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , керуючись ч.5 ст.110-2 КК України склав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, які зазначені у ньому.

Підозрювані ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та їх захисник, ОСОБА_4 у судовому засіданні просили клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити. Підозрювані повністю підтвердили зазначені в клопотаннях прокурора обставини вчинення інкримінованого їм злочину, передбаченого ч.1 ст.110-2 КК України, та вказали, що їм зрозуміла суть підозри, підстава звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки такого звільнення, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Суд, заслухавши клопотання та думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Згідно з п. 14 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений звертатися до суду, зокрема, з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За правилами статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Пленум Верховного Суду України у пункті 12 своєї постанови «Про практику застосуванн я судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 роз`яснив, що суди повинні враховувати, що в ряді норм Особливої частини КК України передбачено спеціальні підстави звільнення від кримінальної відповідальності. У всіх зазначених випадках за наявності обставин, передбачених конкретною нормою закону, суд зобов`язаний звільнити відповідних осіб від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною третьою статті 285 КПК України передбачено, що підозрюваному, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Як передбачено частиною п?ятою статті 110-5 КК України, особа, крім керівника організованої групи, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені цією статтею, якщо вона до повідомлення їй про підозру у вчиненні нею злочину добровільно заявила про те, що сталося, органу, службова особа якого наділена законом правом повідомляти про підозру, про відповідну незаконну діяльність або іншим чином сприяла її припиненню або запобіганню злочину, який вона фінансувала або вчиненню якого сприяла, за умови, що в її діях немає складу іншого злочину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 добровільно, до притягнення до кримінальної відповідальності повідомила про відповідну протиправну діяльність, а також сприяла її припиненню, а саме: фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Вказане свідчить про припинення ОСОБА_5 своєї незаконної злочинної діяльності, тобто діяння, направлене на організацію діяльності та керівництво товариства, яке здійснювало сплату податків до бюджету РФ, кошти з яких використовувались та використовуються на насильницьку зміну конституційного ладу України та захоплення державної влади, на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 добровільно, до притягнення до кримінальної відповідальності повідомив про відповідну протиправну діяльність, а також сприяв її припиненню, а саме: фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Вказане свідчить про припинення ОСОБА_6 своєї незаконної злочинної діяльності, тобто діяння, направлене на забезпечення діяльності товариства, яке здійснювало сплату податків до бюджету РФ, кошти з яких використовувались та використовуються на насильницьку зміну конституційного ладу України та захоплення державної влади, на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, на підставі ст.44, ч.5 ст. 110-2 КК України та закриття кримінального провадження.

Враховуючи наведене, а також відомості про особу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які добровільно, до притягнення до кримінальної відповідальності повідомили про відповідну протиправну діяльність, а також сприяли її припиненню, надали добровільну згоду на звільнення їх від кримінальної відповідальності, суд вважає, що підозрювані підлягають звільненню від кримінальної відповідальності, на підставі ч.5 ст. 110-2 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 44, 110-2 ч.5 КК України, статтями 284 ч. 2 п. 1, 285, 286, 288, 314 ч. 3 п. 2, 370, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110-2 КК України - задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.110-2 КК України, на підставі ст. 44, ч.5 ст.110-2 КК України.

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110-2 КК України - задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.110-2 КК України, на підставі ст. 44, ч.5 ст.110-2 КК України.

Закрити кримінальне провадження №0001211 від 11.08.2023 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1