Дата документу 25.03.2024 Справа № 333/4534/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/5434/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/542/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 5 ст. 111-1 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, українка, громадянка України, депутат Мелітопольської районної ради Запорізької області 8 скликання, заміжня, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та їй призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади строком на 15 років, з конфіскацією всього належного їй майна.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за наступних обставин.

У третій декаді квітня 2022 року (точний час не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Мелітополь Запорізької області, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, прийняла пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників збройних формувань російської федерації та окупаційної адміністрації - т.зв. «военно-гражданской администрации Мелитопольского района», та добровільно зайняла посаду «руководитель апарата» незаконного органу влади - окупаційної адміністрації - т.зв. «военно-гражданской администрации Мелитопольского района».

Перебуваючи на зайнятій посаді, ОСОБА_7 виконувала покладені на неї організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції керівника структурного підрозділу окупаційної адміністрації держави-агресора - апарату т.зв. «военно-гражданской администрации Мелитопольского района» щодо здійснення організації та керівництва роботи з:

- управління вказаним структурним підрозділом окупаційної адміністрації;

- комплектації штату такого підрозділу;

- контролю за виконанням обов`язків підлеглими їй працівниками з числа незаконно призначених на посади у незаконному органі влади;

- розпорядження коштами та майном структурного підрозділу;

- координації діяльності структурних підрозділів, а також т.зв. «сельских поселений» - незаконних органів влади, утворених в результаті узурпації владних повноважень сільських/селищних рад Мелітопольського району;

- організації та контролю за роботою засобів масової інформації на тимчасово окупованій території Мелітопольського району Запорізької області;

- організації та проведення службових нарад для осіб, призначених на посади до т.зв. «военно-гражданской администрации Мелитопольского района», а також інших незаконних органів влади, що діють на тимчасово окупованій території Мелітопольського району тощо.

Зайнявши посаду керівника апарату незаконного органу влади - окупаційної адміністрації - т.зв. «военно-гражданской администрации Мелитопольского района», ОСОБА_7 здійснила пошук та підбір кадрів для подальшого призначення на посади до окупаційної адміністрації.

В подальшому, ОСОБА_7 неодноразово брала участь у моніторингу та координації діяльності очільників незаконних органів влади - т.зв. «сельских поселений Мелитопольського района», зокрема шляхом поширення обов`язкових для виконання наказів та розпоряджень голови т.зв. «военно-гражданской администрации Мелитопольского района» з використанням закритого чату з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» в месенджері «Telegram», призначеного для миттєвого обміну текстовими, голосовими повідомленнями та файлами, а також контролю за виконанням таких.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вважає вирок суду необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час досудового та судового слідства не здобуто жодних переконливих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_7 в пред`явленому їй обвинуваченні, а її вина не доведена поза розумним сумнівом.

Крім того, перед прийняттям рішення про спеціальне судове провадження, у підготовчому засіданні сторона захисту заявляла клопотання в порядку ст. 335 КПК України про зупинення судового провадження до розшуку обвинуваченої.

Також, стороною захисту зазначалось про те, що в результаті відсутності сформованої позиції обвинуваченого та захисника, порушуються принципи "Загального стандарту якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальному процесі", а отже порушується право особи на захист.

Крім цього, відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_7 надавала свою згоду на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Також звертає увагу, що наразі наше законодавство потенційно дозволяє притягнути до кримінальної відповідальності за колабораційну діяльність майже будь-кого, а це не сприяє реінтеграції населення цих територій чи запобіганню вчинення такої категорії злочинів

Як свідчить розгляд даного провадження відносно ОСОБА_7 , проживання на окупованій території вже саме по собі має наслідком заборонену кримінальним законом співпрацю з державою-агресором.

Усі допитані в судовому засіданні свідки повідомили, що їм невідома причина співпраці ОСОБА_7 з окупаційною владою, але вони, чомусь, впевнені, що вона добровільно обійняла запропоновану посаду.

Зазначає, що у складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, важливе значення має добровільність, і в разі, якщо особа здійснювала відповідні дії не добровільно, а під примусом, то склад правопорушення відсутній.

Достовірних доказів того, що ОСОБА_7 добровільно здійснює колабораційну діяльність, а саме, що вона є керівником апарату (заступником) голови незаконно створеного органу влади «военно-гражданской администрации Мелитопольского району» Сігури, в процесі розгляду справи не встановлено.

З урахуванням викладеного вважає, що досліджені докази сторони обвинувачення є недостатніми для того, аби зробити висновок про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки за наявності припущень (показання свідків), усі сумніви необхідно трактувати на користь обвинуваченої.

Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи та вичерпанням можливості їх отримати.

Заслухавши доповідь судді по справі, захисника обвинуваченої, яка підтримала апеляційну скаргу без доповнень та просила її задовольнити, вважала, що добровільність дій обвинуваченої не доведено, а всі сумніви необхідно тлумачити на її користь, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та відповідно до ст. 337 КПК України в межах пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності її вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, виклавши їх у вироку.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів, зазначив підстави, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Вина ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні документами.

Так, у суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 не допитувалась у зв`язку з проведенням судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч. 3 ст. 323 КПК України.

Разом з тим, свідок ОСОБА_9 у суді першої інстанції показав, що він є Кирилівським селищним головою Мелітопольського району Запорізької області, наприкінці квітня 2022 року ОСОБА_7 телефонувала йому декілька разів, представляючись керівником апарату (заступником) голови незаконно створеного органу влади «военно-гражданской администрации Мелитопольского района» та просила надати інформацію по Кирилівській громаді щодо стану доріг, тощо.

Свідок ОСОБА_10 у суді першої інстанції показав, що він є Нововасілівським селищним головою Мелітопольського району Запорізької області. У квітні - травні 2022 року ОСОБА_7 телефонувала йому декілька разів, представляючись керівником апарату (заступником) голови незаконно створеного органу влади «военно-гражданской администрации Мелитопольского района» та просила надати інформацію по Нововасилівській громаді щодо списків пенсіонерів, а також запросила на нараду з головою незаконно створеного органу влади «военно-гражданской администрации Мелитопольского района» ОСОБА_11 . Дана нарада відбулась в кінці квітня 2022 року в ДК «Шевченко» в м. Мелітополі, де ОСОБА_7 також приймала участь як керівник апарату незаконно створеного органу. Впевнений, що ОСОБА_7 добровільно обійняла запропоновану посаду.

Свідок ОСОБА_12 у суді першої інстанції показав, що він є заступником Нововасилівського селищного голови Мелітопольського району Запорізької області. З ОСОБА_7 він особисто познайомився на нараді з головою незаконно створеного органу влади «военно-гражданской администрации Мелитопольского района» ОСОБА_11 , де були запрошені всі селищні голови та їх заступники Мелітопольського району. Дана нарада відбулась в кінці квітня 2022 року в ДК «Шевченко» в м. Мелітополі, де ОСОБА_7 також приймала участь та представилась як керівник апарату незаконно створеного органу. Впевнений, що ОСОБА_7 добровільно обійняла запропоновану посаду.

Свідок ОСОБА_13 у суді першої інстанції показав, що він є Приазовським селищним головою Мелітопольського району Запорізької області. У квітні 2022 року йому зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила, що вона є керівником апарату (заступником) голови незаконно створеного органу влади «военно-гражданской администрации Мелитопольского района» ОСОБА_14 та запросила на нараду, де були запрошені всі селищні голови та їх заступники Мелітопольського району. Дана нарада відбулась в кінці квітня 2022 року в ДК «Шевченко» в м. Мелітополі, де ОСОБА_7 також приймала участь як керівник апарату незаконно створеного органу. Впевнений, що ОСОБА_7 добровільно обійняла запропоновану посаду.

Свідок ОСОБА_15 у суді першої інстанції показав, що він працює на посаді начальника відділу освіти Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області. У квітні 2022 року до Семенівської сільської ради Мелітопольського району приїхали ОСОБА_16 , яка представилась керівником відділу освіти, та ОСОБА_7 - як керівник апарату незаконно створеного органу влади «военно-гражданской администрации Мелитопольского района» та запропонували йому продовжити навчальний процес за російськими освітніми програмами, на що він відмовився. Крім того, у травні 2022 року ОСОБА_7 приїжджала до Семенівської сільської ради, та пропонувала йому посаду відділу освіти незаконно створеного органу влади «военно-гражданской администрации Мелитопольского района», на що він також відмовився. Впевнений, що ОСОБА_7 добровільно обійняла запропоновану посаду.

Підстав не довіряти показанням свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та приведені до присяги, у суду не було, а в апеляційній скарзі не вказані ймовірні причини обмови обвинуваченої з боку свідків.

Показання вищезазначених свідків у суді першої інстанції є логічними та послідовними, оскільки вони переконливо повідомили про відомі їм обставини вчиненого кримінального правопорушення, їх пояснення повністю узгоджуються між собою та дослідженими судом першої інстанції документами.

Також суд першої інстанції на вимогу процесуального закону дослідив надані сторонами інші докази, яким зробив обґрунтовану оцінку.

Так, з протоколу за результатами НСРД від 2 липня 2022 року - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме з мобільного номера НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , у період часу з 07.05.2022 о 08:23:21 по 30.05.2022 о 15.37.18 отримано вхідні дзвінки та здійснено вихідні дзвінки, під час яких відбулась розмова щодо «організації роботи незаконно створеного органу влади «военно-гражданской администрации Мелитопольского района», пошуку та підбору кадрів, моніторингу та координації діяльності очільників незаконних органів влади шляхом поширення обов`язкових для виконання наказів та розпоряджень голови т.зв. «военно-гражданской администрации Мелитопольского района» щодо проведення святкових заходів, організації навчального процесу, тощо (т. 1, а.с. 185-236).

З протоколу за результатами НСРД від 7 березня 2023 року - зняття інформації з електронних інформаційних систем, а саме з мобільного номера НОМЕР_2 , месенджер «Telegram», яким користується громадянка України ОСОБА_17 , яка є учасником групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (перебуває 84 особи), власником якого є особа підписана як « ОСОБА_18 » яка користується обліковим записом зареєстрованим на абонентський номер НОМЕР_3 . Серед наявних повідомлень виявлені файли що містять фотокопії документів: « Распоряжение военно-гражданской администрации Мелитпопольского района Запорожской области «О предоставлении информации № 53 от 20.02.2023, № 68 от 03.03.2023», де виконавцем зазначена керівник апарату ОСОБА_7 (т. 2, а.с. 1-8).

З протоколу огляду від 27 травня 2023 року вбачається, що за даними з протоколу за результатами НСРД зняття інформації з електронних інформаційних систем, а саме з мобільного номера НОМЕР_2 , месенджер «Telegram», яким користується громадянка України ОСОБА_17 , яка є учасником групи «ІНФОРМАЦІЯ_2». Встановлено переписку із користувачем, який підписаний як « ОСОБА_18 » із номером оператору мобільного зв`язку НОМЕР_1 у період часу з 27.04.2022 по 01.02.2023, яка стосується організації роботи незаконно створеного органу влади «военно-гражданской администрации Мелитопольского района» (т. 2, а.с. 10-62).

З протоколу огляду від 17 лютого 2023 року вбачається, що під час огляду месенджеру «Telegram», який створений окупаційною владою ( ОСОБА_19 ), де міститься публікація 09.02.2023 о 17:02, в якій «голова Мелитопольской РДА ОСОБА_20 провел совещание с головами поселений » на якій приймала участь ОСОБА_7 (т. 2, а.с. 63-70).

З протоколу огляду від 7 квітня 2023 року вбачається, що під час огляду месенджеру «Telegram», який створений окупаційною владою ( ОСОБА_19 ), де міститься публікація 16.03.2023 о 14:05 в якій «голова Мелитопольской РДА ОСОБА_20 провел заседание комиссии по опеке и попечительству при ВГА Мелитопольского района» на якій приймала участь ОСОБА_7 (т. 2, а.с. 72-79).

З протоколів огляду від 15 квітня 2023 року та 25 квітня 2023 року вбачається, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 впізнали на фото ОСОБА_7 , яка була присутня під час нарад «голови Мелитопольской РДА ОСОБА_23 с главами поселений и комиссии по опеке и попечительству при ВГА Мелитопольского района» (т. 2, а.с. 80-91).

З протоколу огляду від 20 січня 2023 року вбачається, що під час огляду сторінки Інтернет сайтів з критерієм пошуку у вигляді запису « ОСОБА_21 », було здійснено перехід на адресу посилання з заголовками «Жители Мелитополя сообщают о нових колобарантах» від 20.01.2023, де зазначено, що ОСОБА_7 співпрацює з окупаційною владою (т. 2, а.с. 93-106).

З протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 3 березня 2023 року, 26 грудня 2022 року, 28 грудня 2022 року, 29 грудня 2022 року вбачається, що свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 впізнали ОСОБА_7 як керівника апарату незаконно створеного органу влади «военно-гражданская администрация Мелитопольского района Запорожской области» (т. 2, а.с. 107-115).

З протоколу огляду від 4 квітня 2023 року вбачається, що під час огляду зображення телефону свідка ОСОБА_9 , де зазначено номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , яка підписана в телефоні свідка як « ОСОБА_22 », який містить дані щодо номеру оператора мобільного зв`язку керівника апарату окупаційного органу влади «военно-гражданская аминистрация Мелитопольского района» ОСОБА_7 (т. 2, а.с. 116-119).

Суд першої інстанції, вивчивши і дослідивши кожний доказ окремо з точки зору належності та допустимості, і в сукупності, з точки зору всебічності, достатності та взаємозв`язку, на переконання апеляційного суду прийшов до правильного висновку, що обвинувачена ОСОБА_7 добровільно зайняла посаду «руководитель апарата» незаконного органу влади - т.зв. «военно-гражданской администрации Мелитопольского района».

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за фактичних обставин, встановлених судом у вироку, є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , які за своєю суттю зводяться до того, що матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що ОСОБА_7 саме добровільно зайняла посаду в незаконному органі окупаційної адміністрації та виконувала покладені на неї організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

Так, з досліджених судом протоколів за результатами НСРД, зокрема зі змісту розмов та смс-повідомлень у месенджері «Telegram», вбачається, що ОСОБА_7 добровільно, без будь-якого фізичного та/або психологічного примусу організовувала роботу незаконно створеного органу влади, здійснювала пошук та підбір кадрів, координувала діяльність очільників незаконних органів шляхом поширення обов`язкових для виконання наказів та розпоряджень щодо проведення святкових заходів та організації навчального процесу.

Таким чином, роль обвинуваченої ОСОБА_7 у здійсненні вищевказаної діяльності є зрозумілою та не може тлумачитись якось неоднозначно, і добровільність зайняття нею посади у незаконному органі окупаційної адміністрації та виконання покладених на неї функцій у колегії суддів не викликає жодних сумнівів.

Той факт, що ОСОБА_7 добровільно зайняла цю посаду, також повністю підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , які категорично зазначили, що їм дзвонила обвинувачена та просила надати інформацію щодо певних територіальних громад, запрошувала на нараду з головою незаконно створеного органу влади «военно-гражданской администрации Мелитопольского района» ОСОБА_24, особисто брала участь у цій нараді як керівник апарату, пропонувала посади у відділі освіти незаконного органу влади.

Також колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що було порушено право обвинуваченої ОСОБА_7 на захист у зв`язку з розглядом кримінального провадження за її відсутності, оскільки суд першої інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», неодноразово повідомляв їй про дату, час та місце судового засідання та викликав через оголошення на офіційному сайті суду, а також розміщував публікації про виклик обвинуваченої ОСОБА_7 у газеті «Урядовий кур`єр».

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не прийняв рішення про зупинення судового провадження до розшуку обвинуваченої, оскільки як вбачається з ухвали суду від 25 липня 2023 року (т. 1, а.с. 97-98), суд першої інстанції детально проаналізував доводи клопотання сторони обвинувачення про здійснення спеціального судового провадження, визнав їх обґрунтованими та виклав мотиви прийнятого рішення, з якими колегія суддів повністю погоджується.

Отже підстави для зупинення судового провадження до розшуку обвинуваченої ОСОБА_7 були відсутні.

Інших доводів щодо наявності сумнівів з приводу доведеності вини ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не вказано, і в судовому засіданні апеляційного суду стороною захисту наведено не було.

Разом з тим, доводам сторони захисту у вироку обґрунтовано наведено критичну оцінку, оскільки позиція захисту має на меті уникнення від кримінальної відповідальності та повністю спростовується сукупністю досліджених належних та допустимих доказів.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, то суд першої інстанції виконав вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, в повній мірі встановив та належним чином оцінив і врахував всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання, у тому числі відсутність у неї судимостей, та прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим можливо лише з призначенням їй покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади на строк 15 років, з конфіскацією всього належного їй майна, і підстави для призначення їй більш м`якого покарання відсутні.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 414, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2023 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4