У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/116/24, за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2024 року відмовлено повністю у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу обласної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000184 від 27.07.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя послався на те, що беручи до уваги недоведеність в ході розгляду клопотання органом досудового розслідування наявності ризиків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу та обмеження прав підозрюваного.

Не погоджуючись з даною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та винести нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а також покласти обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні. Зазначає, що слідчий суддя необґрунтовано та незаконно відмовив в задоволенні клопотання слідчого.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності учасників судового процесу, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При прийнятті рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних осіб береться до уваги, що вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Загальні засади, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України, застосовуються у випадку, якщо положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження. Однак питання про оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовано главою 26 вказаного Кодексу, викладені в ній норми є спеціальними по відношенню до загальних, і саме вони підлягають застосуванню при розгляді апеляційної скарги у цьому провадженні.

Водночас у ст. 309 КПК України міститься вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які може бути оскаржено під час досудового розслідування. Рішення слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у згаданому переліку відсутнє, тобто його оскарження в апеляційному порядку під час досудового розслідування кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Як вбачається з матеріалів судового провадження прокурор подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, а відтак за змістом положень ч. 4 ст. 399 КПК України, у відкритті провадження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути без розгляду

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що КПК України не передбачає, яке саме рішення має постановити апеляційний суд у випадку відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення суду, слідчого судді, яке не підлягає оскарженню, колегія суддів апеляційного суду керується ч. 6 ст. 9 КПК України, а також висновками, викладеними у Постановах Верховного Суду, які згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року (із змінами та доповненнями) є обов`язковими та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа № 755/10061/18, провадження № 51-1588км19 ) та в Ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року (справа № 569/17036/118), рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку встановлення вже в ході розгляду провадження в апеляційному порядку того, що скаргу подано на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційне провадження, підлягає закриттю.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2024 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

Приймаючи рішення про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , апеляційний суд бере до уваги те, що в Рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року в справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Керуючись ст. ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2024 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді