Справа №:755/5103/24
Провадження №: 1-кп/755/954/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Києві, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 15 березня 2023 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст.191 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Дніпровським районним судом м. Києва здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст.191 КК України.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.3 ст.368 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, що передбачено п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обґрунтовуючи доводи свого клопотання захисник вказує, що 19.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 191, ч.3 ст.368 КК України.

19.06.2023 постановою керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва, строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, тобто до 19.07.2023.

У цьому ж кримінальному провадженні органом досудового розслідування повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування. Лист -повідомлення від 23.06.2023 надійшов на адресу робочого місця адвоката поштовим відправленням. Таким чином з 09.07.2023 перебіг строку досудового розслідування у кримінальному провадженні зупинився та відновився 09.02.2024, коли сторона захисту відмовилась від ознайомлення з матеріалами вказаного кримінального провадження.

15 березня 2024 року було затверджено вказаний обвинувальний акт, при цьому, вказаний обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні був поданий до Дніпровського районного суду м. Києва після спливу трьохмісячного строку з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру.

Отже, сторона захисту вважає, що обвинувальний акт вручено ОСОБА_5 та в подальшому направлено до Дніпровського районного суду міста Києва поза межами строку досудового розслідування, оскільки після завершення процедури ознайомлення з матеріалами досудового розслідування 09.02.2024, строк досудового розслідування кримінального провадження становив 11 днів, а отже обвинувальний акт у кримінальному провадженні мав бути направлений до Дніпровського районного суду міста Києва не пізніше 20.02.2024.

Зокрема адвокат посилається на постанову колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.09.2021 у справі № 711/3111/19, згідно якої «кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду. Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор проти задоволення клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження заперечував. Вказав, що прокурор звернувся до суду із обвинувальним актом з дотриманням процесуальних строків. На підтвердження своєї позиції надав суду копії матеріалів, згідно супровідного листа (а.с. 87).

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та наявні матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення ч. 1 ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Розумність строків - є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Положеннями ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1 ст. 219 КПК).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 290 КПК досудове розслідування вважається завершеним після повідомлення стороні захисту про його завершення та відкриття матеріалів. Дії слідчого і прокурора, передбачені ч. 1 ст. 291 та ст. 293 КПК (складення обвинувального акта, його затвердження, вручення стороні захисту і направлення до суду) є формою закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів провадження, 19 квітня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст.191 КК України (а.с. 88-91).

19 червня 2023 року керівником Подільської окружної прокуратури міста Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 15.03.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 та ч.3 ст. 368 КК України, до трьох місяців, а саме до 19 липня 2023 року (92-96).

У цьому ж кримінальному провадженні, 23 червня 2023 року, прокурором у справі - ОСОБА_6 , складено повідомлення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 та в цей же день надано доручення старшому слідчому СВ Подільського УП ГУНП України у м. Києві ОСОБА_7 про надання підозрюваному та захиснику доступу до матеріалів досудового розслідування (106, 104).

Вказане повідомлення було вручено безпосередньо підозрюваному ОСОБА_5 23.06.2023, про що свідчить його підпис та направлено його захисникам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що підтверджується описом вкладення до поштових відправлень від 23.06.2023 (105,106).

Тому, доводи сторони захисту, що перебіг строку досудового розслідування зупинився із наступного (09.07.2023) за днем надходження (08.07.2023) повідомлення прокурора про завершення досудового розслідування суд не сприймає, оскільки відповідно до правового висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року у справі № 216/4805/20 (провадження № 51-4684кмо21), не включається у строк досудового розслідування строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, який обраховується з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами розслідування, до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування. День направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

Отже, враховуючи, що повідомлення про завершення досудового розслідування було безпосередньо вручене підозрюваному 23.06.2023 року та у цей же день направлено захисникам, суд вважає, що саме із 24 червня 2023 року розпочався строк ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, який не включається у строк досудового розслідування.

Такий висновок суду відповідає приписам ч. 5 ст. 219 КПК України, згідно якої строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Надалі встановлено, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 08 серпня 2023 року було скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Зазначена ухвала була оскаржена прокурором у апеляційному порядку. Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 січня 2024 року, ухвалу слідчого судді було скасовано (а.с. 79-85).

26 січня 2024 року на ім`я слідчого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_10 було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, вказане клопотання було зареєстроване у Подільському УП ГУНП у м. Києві 29 січня 2024 року. До вказаного клопотання долучено договір про надання правничої допомоги від 25.01.2024 року (97-101).

Усні доводи сторони захисту, що захисник - адвокат ОСОБА_10 не мала повноважень, у розумінні ст. 50 КПК України у кримінальному провадженні суд не сприймає.

Зокрема, суд погоджується що у п. 6.2. Договору, яким передбачено підстави припинення дії договору, зазначено його припинення після завершення кримінального розслідування, у той час як такої стадії кримінального провадження не існує, проте у п.1.1 Договору встановлено, що адвокат здійснює захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000052.

Так, судом встановлено, що 29 січня 2024 року, як зазначено вище, адвокат ОСОБА_10 подала клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000052 з можливістю зробити фотокопії.

На цьому ж клопотанні адвоката ОСОБА_10 міститься її підпис та підтвердження ознайомлення із датою 31.01.2024 року.

Надалі судом встановлено, що 09 лютого 2024 року підозрюваний ОСОБА_5 звернувся до слідчого ОСОБА_7 із заявою про відмову від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України (а.с. 110).

Вказана заява була розглянута та підозрюваному повідомлено, що з матеріалами кримінального провадження здійснюється ознайомлення захисниками ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (а.с. 109).

В той же день, 09 лютого 2024 року захисником підозрюваного ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 на ім`я слідчого ОСОБА_7 було направлено заяву аналогічного змісту, у якій захисник повідомив, що відмовляється ознайомлюватись з матеріалами кримінального провадження №0000052 (а.с. 112).

У відповідь на вказану заяву захисника слідчий повідомив, що з матеріалами кримінального провадження здійснюється ознайомлення захисниками ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а тому процедура ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України продовжує тривати (а.с. 111).

У подальшому, 12 березня 2024 року адвокат ОСОБА_10 повідомила слідчого, що договірні відносини між нею та підозрюваним ОСОБА_5 припинені, надавши додаткову угоду від 11 березня 2024 року, яка підписана лише захисником (а.с. 114-115).

За результатами розгляду вказаної заяви слідчим прийнято рішення врахувати викладені захисником відомості під час вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження, про що повідомлено захисника (а.с.113).

Вказана заява була врахована та обвинувальний акт захиснику ОСОБА_10 не вручався.

Слід зазначити, що протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, який розпочато 25.07.2023 року містить підписи адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , проте не містить часу (дати) коли таке ознайомлення здійснювалось, не містить дати завершення із ознайомленням та дати складання слідчим.

Обвинувальний акт було направлено до Дніпровського районного суду м. Києва згідно трекінгу Укрпошти 15 березня 2024 року (а.с. 71).

Суд наголошує, що будь-яка сторона кримінального провадження може відмовитися від ознайомлення з наданими матеріалами, проте така відмова має бути письмово підтверджена, щоб у судовому засіданні суд мав можливість переконатися, що відповідна сторона виконала приписи частин 1 - 3 та 6 ст. 290 КПК щодо надання доступу до матеріалів, а сторона, якій було надано ці докази, добровільно відмовилася від ознайомлення з ними з власної волі.

Письмове підтвердження про відмову протилежної сторони від ознайомлення зі згаданими матеріалами є законною підставою для суду допустити відомості, що містяться в них, як докази (див. постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 вересня 2021 року у справі № 522/1714/16-к (провадження № 51-40км18), від 25 січня 2022 року у справі № 361/7375/18 (провадження № 51?5514км20).

Крім того, суд касаційної інстанції уже зазначав у своїх рішеннях, зокрема в постанові від 02 лютого 2022 року у справі № 522/7444/21(провадження №51-5234км21) про те, що за загальним правилом сторона кримінального провадження письмово підтверджує протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ч. 9 ст. 290 КПК). Водночас закон не визначає певної форми процесуального документа, яким би підтверджувався факт надання доступу та ознайомлення з матеріалами провадження, а лише встановлює, що цей факт повинен бути письмово підтверджений самим учасником кримінального провадження, якому надано доступ.

Про це також наголосила й об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 24 жовтня 2022 року у справі № 216/4805/20 (провадження № 51-4684кмо21), а також указала, що ознайомлення з матеріалами розслідування є не обов`язком, а правом, яке захист використовує на власний розсуд.

Також, у рішенні від 02 лютого 2022 року у справі № 522/7444/21 (провадження №51-5234км21) Верховний Суд зазначив про те, що відсутність найменувань відкритих матеріалів досудового розслідування, до яких було надано доступ стороні захисту, в кримінальному провадженні не може свідчити про невідкриття таких матеріалів у розумінні приписів ч. 12 ст. 290 КПК.

Судом встановлено, що саме із 24 червня 2023 року розпочався строк ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, який не включається у строк досудового розслідування та який тривав до 09 лютого 2024 року, тобто до подання заяв підозрюваним та його захисником - адвокатом ОСОБА_4 про відмову від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, які були отримані слідчим про що свідчать його відповіді, зазначені вище.

Отже, станом на 24 червня 2023 року залишалося 26 днів строку досудового розслідування.

Належного обґрунтування, чому строк із 10 лютого до 15 березня 2024 року має не включатись у строк досудового розслідування, прокурором не зазначено.

Як встановлено судом захисник - адвокат ОСОБА_9 таке ознайомлення не здійснював взагалі, суду не було надано навіть документів на підтвердження його повноважень.

Також суду не надавались ухвали слідчого судді про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, відповідно до приписів кримінального процесуального закону щодо захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Що стосується захисника - адвоката ОСОБА_10 , то згідно досліджених судом документів, остання вступила у справу на стадії ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, проте звернулась із клопотанням про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, про що свідчить клопотання останньої (т. 1 а.с. 97).

Слід зазначити про безпідставність ототожнення понять «матеріали досудового розслідування» та «матеріали кримінального провадження».

Як свідчить системний аналіз положень ст. 290 КПК, законодавець визначив, що матеріалами досудового розслідування є матеріали, які перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування, а стороною захисту надаються матеріали, речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надається доступ до житла чи іншого володіння.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 317 КПК матеріалами кримінального провадження є документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження та долучаються до обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

У подальшому, а саме 12 березня 2024 року зазначений адвокат повідомила слідчого, що договірні відносити між нею та ОСОБА_5 припиняються (а.с. 216), надавши додаткову угоду, оцінку якій суд не надає та згідно відповіді слідчого вказана заява адвоката була приєднана до матеріалів кримінального провадження та має бути врахована для прийняття рішення про вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження.

Зокрема, у заяві від 12 березня 2024 року не йшлося про ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, як і у відповіді на вказану заяву адвоката ОСОБА_10 .

А отже, суду взагалі не надано будь-якого належного підтвердження, з яких підстав та у який спосіб захиснику - адвокату ОСОБА_10 було надано доступ до матеріалів досудового розслідування та право ознайомлення із матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000052.

Навіть якщо припустити, що сторона обвинувачення розцінювала заяву захисника - адвоката ОСОБА_10 про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, як клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, що за своєю природою є різними поняттями, то із вказаними матеріалами захисник - адвокат ОСОБА_10 ознайомилась 31 січня 2024 року, про що зазначено у її заяві (а.с. 97), а тому заперечення прокурора, що після 31 січня 2024 року та до 12 березня 2024 року, захисник - адвокат ОСОБА_10 здійснювала ознайомлення із матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000052 суд не сприймає, оскільки вони не підтвердженні жодними доказами.

Враховуючи викладене вище, судом встановлено, що прокурором затверджено обвинувальний акт 15 березня 2024 року, тобто поза межами строку досудового розслідування. В цей же день прокурор звернувся з обвинувальним актом до суду.

Саме направлення до суду обвинувального акту у кримінальному провадженні, а не затвердження обвинувального акту прокурором чи вручення обвинувального акту підозрюваному є датою, якою закінчується досудове розслідування.

Оскільки ж у цій справі після повідомлення особи про підозру сплив строк досудового розслідування, а ОСОБА_5 не підозрювався у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, кримінальне провадження згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК підлягає закриттю.

Суд наголошує, що строк досудового розслідування - не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції, передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин, а суд в межах визначених повноважень здійснює відповідний контроль за дотриманням цих строків.

Аналізуючи наведе у своїй сукупності, суд уважає про наявність підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 219, п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження №0000052 від 15 березня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст.191 КК України - закрити на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Ухвала суду може бути оскаржена через Дніпровський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_11