Справа № 444/1224/24
Провадження № 1-кп/444/205/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Жовква в порядку спрощеного провадження у відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000085, відомості про яке внесені 21.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки, Чернігівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше не судимий, освіта вища, не працює, не є депутатом, паспорт громадянина України виданий 26.07.2023 року, орган що видав 7411, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27/ ч.1 ст. 358 КК України та ч.4 ст. 358 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 на початку лютого 2024 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена) достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, який в подальшому затверджено Законом Верховної Ради України №2102-ІХ від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 продовжено з 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України від 18.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому Указом Президента України від 12.08.2022, що затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" 15.08.2022 № 2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому Указом Президента України від 07.11.2022, що затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 року № 2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому Указом Президента України від 06.02.2023, що затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 № 2915-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, який в подальшому Указом Президента України від 01.05.2023, що затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02.05.2023 №3057-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 травня 2023 року строком на 90 діб, який в подальшому Указом Президента України від 26.07.2023, що затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3275-ІХ від 27.07.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, який в подальшому Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023, що затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, що затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №734/2023 від 06.11.2023, а також мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, з метою отримання права на виїзд за межі України, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме у АДРЕСА_1 , за попередньою домовленістю, використовуючи месенджер "Телеграм", надав невстановленій досудовим розслідуванням особі своє фото в цифровому формат та анкетні дані, з метою виготовлення документу щодо інвалідності 2-ї групи, що в свою чергу надає право у період дії воєнного стану на виїзд за межі України.

В подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа, отримавши від обвинуваченого ОСОБА_3 анкетні дані, використовуючи реквізити «Пенсійного Фонду України» за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, умисно виготовила підроблений офіційний документ, а саме: пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 30.03.2022 на ім`я ОСОБА_3 , внісши до нього завідомо недостовірні відомості щодо інвалідності 2 групи, а також нанесла печатку із написом «Пенсійний Фонд України» та підпис посадової особи, яка його видала.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується в пособництві в підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27/ ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім цього, 21 березня 2024 року близько 14 години 11 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 30.03.2022 на його ім`я, містить завідомо недостовірні відомості щодо інвалідності 2-ї групи, перебуваючи в пункті пропуску «Рава-Руська-Гребенне», що розташоване в с.Річки, Львівського району Львівської області, використав завідомо підроблений документ, а саме пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 30.03.2022 видане на ім`я ОСОБА_3 , шляхом його пред`явлення та надання працівнику державної прикордонної служби України.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Частиною 2 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурор просить про розгляд цього обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27/ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

Крім того, у цій заяві захисником обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Ураховуючи зазначене, суд розглядає обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27/ ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

При цьому, відповідно до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27/ ч.1 ст.358 КК України, а також вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.358 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних проступків, які підтверджують обставини, встановлені судом, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування такі встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання,тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27/ ч. 1 ст. 358 КК України та факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 використання завідомо підробленого документа, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст.27/ч. 1 ст. 358 КК України та за ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, обставини справи та дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, не працює, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Питання про документи та речові докази належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про майно, на яке накладено арешт, належить вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27/ ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 450 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7650 грн. 00 коп.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 450 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7650 грн. 00 коп., в дохід держави.

Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 22.03.2024 року на пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 30.03.2022 видане «Пенсійним фондом України» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками підроблення у кримінальному провадженні, відомості про яке зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000085 від 21.03.2024 - скасувати.

Речові докази, а саме: пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 30.03.2022 видане «Пенсійним фондом України» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1