Справа № 185/3206/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року м.Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000020 від 04.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмут Донецької області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

??- 05.10.2015 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт;

??- 28.03.2017 року Селідовським міським судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 05.05.2017 року Селідовським міським судом Донецької області за ч.2 ст.185 КК України. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком

більш суворим за вироком Селідовського МС Донецької області від 23.03.2017 року, остаточно призначити 4 роки позбавлення волі;

- 12.06.2018 року Селідовським міським судом Донецької області за ч.1 ст.162, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, 72, ч.1 ст.309, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ст.71 до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 26.02.2021 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 1 ст.391 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків до даного вироку частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Селідовського міського суду Донецької області, та до відбуття призначеного покарання у вигляді 1 року 10 місяців позбавлення волі;

- 09.02.2024 року Павлоградським міськрайонним судом за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, який має повну середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого :

- 25.06.2002 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.140, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

??- 24.12.2002 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч. 2 ст.185, КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання по вироку суду від 25.06.2002 року, та призначено покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі;

??- 13.12.2004 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч.2 ст.289, ч.3 ст.289, ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 3 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий термін 3 місяці по вироку суду від 21.12.2002 року, та призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

??- 18.11.2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ст.395 КК України до арешту строком 1 місяць;

- 24.06.2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч.3 ст.289, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна;

- 09.09.2014 року Дергачівським міським судом Харківської області за ч.3 ст.274, ч.2 ст.15, ч.3 ст.305, ст. 69, ч.3 ст.27, ч.2 ст.311, ч.3 ст.27, ч.3 ст.311, ч. 1 ст.70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців з конфіскацією прекурсорів. На підставі ст.6 ЗУ об «Амністії» в 2014 році термін скорочено на половину, та призначено покарання у вигляді 3 років 8 місяців, 17 днів позбавлення волі;

- 09.09.2014 року Дергачівським міським судом Харківської області за ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, ч.3 ст.305, ч.1 ст. 69, ч.3 ст.27, ч.2 ст.311, ч.3 ст.27, ч.3 ст.311 КК України до позбавлення волі строком на 6 років. На підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання по вироку суду від 24.06.2011 року, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців з конфіскацією прекурсорі;

??- 27.12.2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч. 2 ст.185, ч.1 ст.187, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна;

??- 27.12.2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч. 2 ст.185, ч.1 ст.187, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна. На підставі ч.5 ст.75 КК України зараховано період з 05.01.2017 року по 27.03.2020 року день за два;

??- 18.01.2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч. 2 ст.186, ч.1 ст.125, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком 5 років. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28.09.2023 року вирок в частині призначеного покарання змінено, та вважається осудженим за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення воля. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано до даного покарання, покарання по вироку Павлоградського міськрайонного суду від 04.04.2022 року, та остаточно призначено 8 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Верховного суду від 14.02.2024 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року щодо ОСОБА_4 змінено, скасовано в частині його засудження за ч. 1 ст. 125 КК України та звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв?язку із закінченням строків давності кримінальне провадження в цій частині закрито на підставі п. 1ч. 2 ст. 284 КПК України. Виключено з вироків посилання на призначення ОСОБА_4 покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень. Вважається ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Покарання не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 03 січня 2024 року в період часу з 11 годин 00 хвилин по 23 годин 00 хвилин, (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалося можливим), разом з ОСОБА_4 перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_6 . Впевнившись, що у вищевказаному будинку відсутній його власник, а в ньому може перебувати майно, яке представляє матеріальну цінність, у ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 раптово виник єдиний спільний злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій єдиний спільний злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, (згідно указу Президента України N?64/2022 від 24.02.2022 року ), вчиненому за попередньою змовою групою осіб і звернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись єдиним корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, зайшовши на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 підійшли до вікна будинку, де ОСОБА_3 за допомогою знайденої на території будинку цегли розбив скло вікна та таким чином усунув перешкоду для проникнення у приміщення будинку, після чого ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 через раму розбитого вікна проникли в середину вказаного домоволодіння.

Перебуваючи у приміщенні вищезазначеного будинку, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 побачили, що у ОСОБА_7 знаходиться майно, яке представляє матеріальну цінність, та скориставшись тим, що в цей час за ними ніхто не спостерігає і вони діють ніким не поміченими, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, (згідно указу Президента України N?64/2022 від 24.02.2022 року), шляхом проникнення до житла, викрали з будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 майно, а саме: телевізор марки «Panasonic», моделі TX-32AR300 вартістю 3000, 00 гривень, велосипед марки «ММВ3» коричневого кольору, вартістю 1200, 00 гривень, що належить ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 4200, 00 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та на запитання суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Дійсно 03 січня 2024 року на протязі дня, він та ОСОБА_4 перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_6 , де через раму розбитого вікна проникли в середину вказаного домоволодіння, та викрали телевізор, та велосипед якими розпорядились ним на власний розсуд. З вартістю викраденого майна він згоден. У скоєному він щиро кається, шкоду потерпілому не відшкодовано.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та підтвердив покази обвинуваченого ОСОБА_3 який останній надав у судовому засіданні.

Допитавши обвинувачених, кожного окремо, суд вважає, що вони винні у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Їх дії, кожного окремо, кваліфікуються за ч.4 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання. Так, обвинувачений скоїв злочин який відноситься до категорії тяжких, раніше неодноразово судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, винним себе визнав.

Обставиною, що пом`якшує покаранняОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжує покаранняОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України - не встановлено.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Вирок від 09.02.2024 року Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України, яким був ОСОБА_3 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, слід виконувати самостійно.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання. Так, обвинувачений скоїв злочин який відноситься до категорії тяжких, раніше неодноразово судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, винним себе визнав.

Обставиною, що пом`якшує покаранняОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покаранняОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України -відсутні.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.01.2023 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.125, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Дніпропетровського Апеляційного суду від 28.09.2023 року вирок в частині призначеного покарання змінено, та вірно вважати осудженим за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення воля, на підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано до даного покарання, покарання по вироку Павлоградського міськрайонного суду від 04.04.2022 року, та остаточно призначено 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Постановою Верховного суду від 14.02.2024 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року щодо ОСОБА_4 скасовано в частині його засудження за ч. 1 ст. 125 КК України та звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв?язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині закрито на підставі п. 1ч. 2 ст. 284 КПК України. Виключено з вироків посилання на призначення ОСОБА_4 покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень. Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_4 слід частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року, так як останній після поставлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів, оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта слід в сумі 4046 (чотири тисячі сорок шість) гривень, 04(чотири) копійки стягнути з обвинувачених, з кожного окремо в рівних долях, на користь держави.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Вирок від 09.02.2024 року Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України, яким був ОСОБА_3 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік - виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з часу звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирався.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_4 частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з часу звернення вироку до виконання

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: телевізор марки «Panasonic», моделі TX-32AR300 чорного кольору, велосипед коричневого кольору з маркуванням «ММВЗ» та окремо до нього колеса у кількості 2 штук після набрання вироком законної сили передати ОСОБА_6 , знявши арешт.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2023 ( дві тисячі двадцять три) гривні 02 копійок .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2023 ( дві тисячі двадцять три) гривні 02 копійок .

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1