Провадження № 1-кп/932/77/24
Справа № 932/889/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро, кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під

№ 0000129, угоду про визнання винуватості, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2024 близько 15:55 год., ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр» за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 62 К, достовірно знаючи, що на всій території України Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ХІ введено воєнний стан, який продовжено, де реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав майно, яке належить ТОВ «Епіцентр - К», а саме:

- батарейки «DURACELL» 1х12 шт., в загальній кількості 2 упаковок, вартістю 840 грн. 00 коп., чим спричинив ТОВ «Епіцентр - К» матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 утримуючи при собі викрадене майно, вийшов за межі касової зони гіпермаркету «Епіцентр», не оплативши вищевказаний товар, однак, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не зміг його закінчити з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітниками охорони магазину за межами касової зони з викраденим майном.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

02 лютого 2024 року між прокурором при участі захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 , згідно з якою обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, зобов`язавши його відповідно п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в присутності захисника свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. ст.185 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно скоїв зазначене кримінальне правопорушення при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті.

В ході досудового розслідування примусові заходи фізичного та психологічного характеру з боку робітників поліції до нього не застосувалися. Згоден з вартістю та кількістю викраденого.

Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він заключив добровільно, в присутності захисника, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_4 підтвердила добровільність укладення угоди між обвинуваченим та прокурором, вказала, що дана угода укладена в її присутності, без насильства, примусу та погроз.

Прокурор просила затвердити укладену із обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

Представник потерпілого ОСОБА_7 , надав заяву, в якій не заперечував проти затвердження укладеної угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, наслідки укладення угоди йому зрозумілі.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, з наступних підстав.

При укладенні угоди прокурором враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України.

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Судом не встановлено обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань.

Дані обставини об`єктивно підтверджуються його показами, даними в судовому засіданні та матеріалами кримінального провадження, а саме:

- інвентаризаційною відомістю від 24.01.2024, відповідно до якої встановлено нестачу викраденого товару (том 1 а.с. 10);

- протоколом огляду від 24.01.2024 з фототаблицею, відповідно до якого за адресою: м.Дніпро, вул.Запорізьке шосе, 62 К в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр» оглянуто викрадений товар, а саме батарейки «DURACELL» 12 шт. в упаковці, в загальній кількості 2 упаковок (том 1 а.с. 13-17);

- висновком експерта від 29.01.2024 № СЕ-19/113-24/638-ТВ, відповідно до якого ринкова вартість викраденого майна станом на 24.01.2024, а саме: батарейок «DURACELL» 12 шт. в упаковці, в загальній кількості 2 упаковок, складала 840 грн. 00 коп. (том 1 а.с. 24-26);

-протоколом зняття показань технічних засобів, що мають функції відеозапису від 26.01.2024 відповідно до якого були переглянуті відео файли з приміщення гіпермаркету «Епіцентр» за адресою: м.Дніпро, Запорізьке шосе, 62К (том 1 а.с. 38);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.01.2024 за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 на фото № 2 впізнав чоловіка, який 24.01.2024 таємно викрав з гіпермаркету «Епіцентр» дві упаковки батарейок (том 1 а.с. 45-46) Відповідно до довідки (том 1 а.с. 47) впізнаною особою є ОСОБА_5 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.01.2024 за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 на фото № 4 впізнав чоловіка, який 24.01.2024 таємно викрав з гіпермаркету «Епіцентр» дві упаковки батарейок (том 1 а.с. 52-53) Відповідно до довідки (том 1 а.с. 54) впізнаною особою є ОСОБА_5 ;

- протоколом перегляду відеозапису від 29.01.2024, відповідно до якого за участю ОСОБА_5 оглянуто відеозапис з камер відеоспостереження з приміщення гупермаркету «Епіцентр» за адресою: АДРЕСА_2 (том 1 а.с.67-68).

За таких підстав, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення

ОСОБА_5 оскільки докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого,який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не знаходиться, а також його відношення до скоєного.

Щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п. 2 ч.3 ст.76 КК України, яке зазначено в угоді про визнання винуватості, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370-371, 374, 376, 474-475, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 02 лютого 2024 року угоду про визнання винуватості між прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 при участі захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 документально підтвердженні витрати за проведення експертизи № СЕ-19/113-24/638-ТВ від 29.01.2024 в сумі 1514 гривень 56 копійок. (том 1 а.с. 23)

Речові докази:

-батарейки «DURACELL» 1х12 шт., в кількості 2 упаковок (том 1 а.с.18) вважати повернутим власнику (том 1 а.с. 19);

-диск (том 1 а.с. 41) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор, має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1