Справа № 503/1285/24
Провадження № 1-кп/503/68/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Кодимський районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250 від 15.03.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисогірка Кодимського району Одеської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого, відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 15 березня 2024 року близько 20:14 год., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вступив у словесну суперечку із ОСОБА_10 .

В ході вказаного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день та час, ОСОБА_4 , знаходячись в житловій кімнаті будинку, розташованого за вищевказаною адресою, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, взяв зі столу кухонний ніж та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел спрямований на умисне вбивство ОСОБА_10 , скориставшись тим, що він відволікся та знаходився по відношенню до ОСОБА_4 спиною, перебуваючи у положенні стоячи, утримуючи вказаний кухонний ніж у правій руці, наніс один удар клинком ножа ОСОБА_10 в область спини з права, тобто у життєво важливу частину тіла, спричинивши ОСОБА_10 колото-різану рану задньої поверхні грудної клітки з права, по правій навколо хребтовій лінії, поміж 7-им та 8-им ребрами, розташовану на висоті 132 см від підошвених поверхонь стоп, проникаючу в праву плевральну порожнину, по ходу ушкоджуючи м`які тканини, пристінкову плевру в проекції 7-го міжребер`я, 8-го правого ребра по правій навколо хребцевій лінії та нижню частку правої легені, з крововиливом у праву плевральну порожнину.

Від отриманого ушкодження ОСОБА_10 помер на місці події у проміжок часу, обчислюваний хвилинами. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 стало малокров`я внутрішніх органів. Смерть ОСОБА_10 перебуває у прямому причинному зв`язку з вищевказаною колото-різаною раною.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що 15 березня 2024 року він перебував вдома за адресою АДРЕСА_2 разом із своєю малолітньою донькою. Того дня його співмешканка - потерпіла ОСОБА_8 пішла на роботу. Ввечері він розмовляв з нею по телефону, в цей час дитина плакала. Потерпіла зрозуміла, що обвинувачений перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Він пояснив, що випив 250 грамів горілки. Через деякий час прийшов потерпілий ОСОБА_10 щоб забрати дитину. Між ними виникла сварка, оскільки обвинувачений не хотів віддавати дитину, тому що вона мала лягати спати. В цей час ОСОБА_10 направився в сторону спальної кімнати, а обвинувачений взяв зі столу у праву руку кухонний ніж та наздогнавши його, наніс один удар ножем у спину, забрав дитину, яка знаходилась біля нього та заніс її на кухню. Повернувшись в спальну кімнату, помітив, що загиблий лежав на підлозі. Через деякий час прийшов зять з братом загиблого, приїхала швидка та поліція.

Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, вказує, що усвідомлює наслідки вчиненого, просить у потерпілих вибачення, однак зазначає, що не заслуговує на пробачення, оскільки наніс їм непоправну втрату, позбавивши життя сина потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 15 березня 2024 року, їй зателефонувала мати та повідомила, що її співмешканець вбив брата. Після розмови вона пішла до будинку матері та забрала сестру до себе додому, на місце події її не впустили. Також зазначила, що обвинувачений зловживав алкогольними напоями, вона неодноразово просила мати, щоб вона його покинула. Між обвинуваченим та загиблим раніше також виникали конфлікти. Вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити максимальне покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що 15 березня 2024 року вона пішла на роботу, залишивши з обвинуваченим їх спільну малолітню дитину. Знаючи, що обвинувачений може зловживати алкогольними напоями вона час від часу йому телефонувала. Зателефонувавши ввечері вона зрозуміла, що обвинувачений перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Тоді вона зателефонувала своєму сину ОСОБА_10 та попросила його піти забрати дитину. Син, прийшов до її будинку та попросив не класти слухавку щоб вона йому могла пояснювати, які речі треба взяти дитині та де їх знайти. Під час телефонної розмови син їй повідомив, що обвинувачений вдарив його ножем в спину. Після цього вона зателефонувала дочці ОСОБА_7 та повідомила про те, що трапилось, а потім і сама прибула до свого будинку де дізналась, що її син помер від отриманих тілесних ушкоджень, які йому наніс її співмешканець ОСОБА_4 . Просила, щоб ОСОБА_4 призначили максимальне покарання, оскільки дитину їй ніхто не поверне.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які учасниками судового провадження не оспорюються. Судом з`ясовано правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність та істинність їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_11 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України.

Діючи у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 відповідно до висунутого йому обвинувачення, а тому він повинен нести відповідальність за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є особливо тяжким злочином. Вчинене кримінальне правопорушення має підвищений рівень суспільної небезпеки, оскільки направлене проти закріплених Конституцією України природних і невідчужуваних прав людини, а саме проти життя і здоров`я, які визнаються найвищою соціальною цінністю. Вчинення даного кримінального правопорушення свідчить про нехтування обвинуваченим загальнолюдськими моральними цінностями, крайню зневагу до людського життя та вказують на виключну небезпеку його особи для суспільства.

Відповідно до наявних у суду відомостей ОСОБА_4 характеризується задовільно. Скарги на його поведінку за місцем проживання до міської ради не надходили, має на утриманні неповнолітню дитину, не одружений, не працює, господарство не веде, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, відповідно до ст. 89 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, ураховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, те, що його дії призвели до позбавлення життя людини, що згідно Конституції України є найвищою соціальною цінністю, суд вважає, що його перевиховання й виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, а також не знаходить підстав для призначення мінімального розміру покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 25065,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовувався у виді тримання під вартою. З ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу відпав ризик щодо можливості обвинуваченого впливати на свідків. Однак, враховуючи, що обвинуваченому призначається покарання у виді позбавлення волі, що значно збільшує ризик того, що обвинувачений може переховуватися та уникати відбування покарання, з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за доцільне залишити ОСОБА_4 вказаний запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження, у виді арешту майна, які підлягають скасуванню відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речовими доказами слід розпорядитися у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його затримання, а саме з 15 березня 2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 25065 (двадцять п`ять тисяч шістдесят п`ять) грн. 00 коп.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвал слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20 березня 2024 року на чоловічу куртку синього кольору на блискавці, чоловічі штани синього кольору (джинси) із плямою у нижній частині лівої штанини позаду, чоловічі кросівки із нашаруванням речовини бурого кольору на підошві, мобільний телефон марки «HUAWEI», чорного кольору (imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ), чоловічу шапку сірого кольору, змиви з пластикового руків`я кухонного ножа темно-коричневого кольору, змиви з обличчя трупа, змиви речовини бурого кольору виявлені на підлозі (біля обличчя трупа), змиви із лівої та правої руки здійснені на марлеві тампони, зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки, чоловічу куртку чорного кольору із слідами речовини бурого кольору, кухонний ніж із слідами речовини бурого кольору, чоловічий светр із слідами речовини бурого кольору, чоловічу футболку із слідами речовини бурого кольору, зразок крові.

Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області: - чоловічу куртку синього кольору на блискавці, чоловічі штани синього кольору (джинси) та чоловічі кросівки - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки «HUAWEI», чорного кольору (imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ), чоловічу шапку сірого кольору, змиви з пластикового руків`я кухонного ножа темно-коричневого кольору, змиви з обличчя трупа, змиви речовини бурого кольору виявлені на підлозі (біля обличчя трупа), змиви із лівої та правої руки здійснені на марлеві тампони, зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки, чоловічу куртку чорного кольору із слідами речовини бурого кольору, кухонний ніж із слідами речовини бурого кольору, чоловічий светр із слідами речовини бурого кольору, чоловічу футболку із слідами речовини бурого кольору, зразок крові - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення його копії.

Суддя ОСОБА_1