В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/86/24

Провадження № 1-кп/936/43/2024

05.03.2024 смт Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Воловець, Воловецького району, Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 03.10.2023 за ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в період часу із 28 серпня 2023 по 22 грудня 2023, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", маючи прямий умисел на заподіяння фізичного та психологічного страждання на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство над своєю співмешканкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до її фізичних та психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої особи.

Зокрема, 28.08.2023 близько 17 години 34 хвилини ОСОБА_4 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 дії психологічного насильства, де під час сімейно- побутового конфлікту висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, за що Воловецьким районним судом 11.10.2023 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП у справі №936/1065/23 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень.

Крім цього, 03.10.2023 біля 13 години 20 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за своїм місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами. У подальшому 13.10.2023 біля 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись по місцю спільного проживання зі співмешканкою ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , вчинив щодо неї дії психологічного та фізичного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, погрозах в її сторону та насильницьким способом постриг їй волосся проти її волі. У подальшому, 13.10.2023 близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись по місцю спільного проживання зі співмешканкою ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно неї дії психологічного та фізичного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами та нанесенні їй декілька ударів по різним частинам тіла, за що Воловецьким районним судом Закарпатської області 20.10.2023 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, ч.2 ст.173-2 КУпАП, ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у справі №936/1247/23 у виді 60 годин громадських робіт.

Також, 12.11.2023 біля 13 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись по місцю спільного проживання зі співмешканкою ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, затіяв з нею сварку, в ході якої висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, наніс декілька ударів кулаком по тілу, за що Воловецьким районним судом Закарпатської області 16.11.2023 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у справі №936/1396/23 у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Крім того, 22.12.2023 близько 20:20 години, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , разом з співмешканкою ОСОБА_5 , затіяв з нею сварку, в ході якої ображав її нецензурною лайкою та наніс декілька ударів по обличчю, чим вчинив щодо неї дії психологічного та фізичного насильства.

Вказаними насильницькими діями ОСОБА_4 заподіяв своїй співмешканці ОСОБА_5 систематичних фізичних та психологічних страждань, що виразилися в словесних образах, приниженні, погрозах фізичною розправою та нанесенні тілесних ушкоджень, які викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному та фізичному здоров`ю.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав. Не заперечив, що неодноразово сварився зі співмешканкою ОСОБА_5 , застосовуючи нецензурну лайку та фізичне насильство. Просив суд суворо його не карати, зобов`язувався стати на шлях виправлення.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що обвинувачений, який є її співмешканцем, зловживає спиртними напоями, вчиняє з нею сварки та застосовує насильство, ображає нецензурними словами, через що вона постійно звертається до правоохоронних органів. Така поведінка обвинуваченого викликає у неї побоювання за свою безпеку. Проте, на дадний час вона вибачила ОСОБА_4 , її бажанням є, щоб він залишив її у спокої, претензій морального чи матеріального характеру до нього не має.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину, суд у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставини справи, які ніким не оспорюються.

Суд належним чином проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, і його дії вірно кваліфіковано за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, суд враховує, що метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин.

З досліджених даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, посередньо характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря- нарколога, фтизіатра та психіатра у КНП "Воловецька центральна лікарня Воловецької селищної ради" не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України, обставин справи, що пом`якшують покарання, не встановлено.

Визнання обвинуваченим вини не свідчить про його щире каяття. Судом не встановлено розкаяння обвинуваченого, жалю з приводу вчиненого, осуду своєї поведінки, бажання виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання, що є ознаками щирого каяття. В матеріалах справи відсутні докази конкретних дій обвинуваченого, спрямованих на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Факт вчинення нового злочину після того, як обвинуваченого вже було засуджено за інші кримінальні правопорушення, але він не зробив висновків зі своєї попередньої протиправної поведінки та факту його засудження, а навпаки, продовжив злочинну діяльність, вказує на підвищену суспільну небезпеку цієї особи та недосягнення виховної мети покарання, призначеного за попереднім вироком.

Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України, є рецидив кримінальних правопорушень.

З досудової доповіді Мукачівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області від 12.02.2024 року вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі, для окремих осіб оцінюється як дуже високий. На думку органу пробації, застосування соціально- виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, з метою застосування загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, виходячи з принципів необхідності та достатності призначеного покарання, попередження вчинення нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства з призначенням покарання у межах санкції ст.126-1 КК України -у виді арешту.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 03.10.2023 за ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт. Станом на 04.03.2024 відбув 52 години громадських робіт, що підтверджено повідомленням начальника Мукачівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_6 за №213/39/4/1-24 від 04.03.2024. Отже, невідбута частина покарання за вказаним вироком становить 188 годин громадських робіт.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Із огляду на наведене, ОСОБА_4 у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від №936/1190/23 від 03.10.2023 у виді 188 годин громадських робіт, що згідно з правилами співвідношення, передбаченими п.4 ч.1 ст.72 КК України, становить 23, 5 днів арешту.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат та речових доказів немає.

Запобіжний захід обвинуваченому не застосовано.

Суд, керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.126-1 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 03.10.2023 №936/1190/23 у виді 188 годин громадських робіт, що згідно з п.4 ч. 1 ст.72 КК України відповідає 23,5 дням арешту, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді двох місяців двадцяти трьох днів арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний термін з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1