Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
1-кп/394/64/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

законного представника

малолітнього : ОСОБА_6

малолітнього: ОСОБА_7

представника ювенальної превенції: ОСОБА_8

представника служби у справах дітей: ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно малолітнього:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надлак Новоархангельського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповно-середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, учня 7 класу Надлацького ліцею Надлацької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, проживаючого АДРЕСА_1

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування заходів виховного характеру стосовно малолітнього, посилаючись на те, що 20 січня 2024 року близько 01.00 год. малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, разом з неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, прибули до території домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 та на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

З цією метою малолітній ОСОБА_7 спільно з неповнолітнім ОСОБА_10 , проникли на територію вказаного домоволодіння, де шляхом вільного доступу проникли до сховища, в якому зберігався транспортний засіб ВАЗ 2109, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1988 року випуску, червоного кольору, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 вказаний автомобіль зареєстрований за громадянином ОСОБА_11 , але перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 .

Перебуваючи в сховищі, малолітній ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно та цілеспрямовано, переслідуючи мету, направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом, здійснили викочування автомобіля ВАЗ 2109, червоного кольору 1988 року випуску, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , із даного приміщення гаражу та із території вказаного домоволодіння. Після чого разом з транспортним засобом, вартістю 42990 грн., зникли з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми протиправними діями малолітній ОСОБА_7 завдав майнової шкоди потерпілому на загальну суму 42990 грн.

Малолітній ОСОБА_7 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у інше сховище.

Перелічено докази вини малолітнього ОСОБА_7 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого з проникненням у інше сховище.

Слідчий вважав, що виконано всі необхідні слідчі дії та зібрано докази, що надає підстави вважати, що малолітній ОСОБА_7 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

За місцем проживання малолітній ОСОБА_7 характеризується з негативної сторони, недисциплінований, перебуває на обліку в службі у справах дітей Надлацької сільської ради.

Крім того, за місцем навчання в Надлацькому ліцеї Надлацької сільської ради, малолітній ОСОБА_7 , також характеризується з негативної сторони, недисциплінований, ігнорує правила поведінки, заважає вчителям, відволікає дітей, на зауваження не реагує.

Проживає малолітній ОСОБА_7 разом з матір`ю ОСОБА_6 , братами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та сестрою ОСОБА_14 . На обліку у лікарів нарколога та психіатра малолітній ОСОБА_7 не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання малолітнього ОСОБА_7 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання малолітнього ОСОБА_7 не встановлено.

В судовому засіданні, прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити та застосувати до малолітнього примусові заходи виховного характеру.

Потерпілий в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Законний представник малолітнього ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення клопотання.

Захисник малолітнього просила суд задовольнити клопотання прокурора про застосування до малолітнього примусових заходів виховного характеру.

Представник служби у справах дітей та представник ювенальної превенції у судовому засіданні просили задовольнити клопотання прокурора.

Малолітній ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, пообіцяв, що більше такого не повториться. Підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення зазначенні в клопотанні. Не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Окрім повного визнання вини малолітнім ОСОБА_7 , його вина у вчиненні суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні суду пояснив, що знає малолітнього ОСОБА_7 , він часто бував на території його домоволодіння. 19 січня 2024 року у вечірній час, близько 19.00 год. він припаркував автомобіль ВАЗ 2109, червоного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить його двоюрідному брату, але перебуває у його користуванні, на території свого домоволодіння, під навісом у сховищі, яке розташоване по АДРЕСА_3 .

20 січня 2024 року о 05.00 год. він вийшов на подвір`я свого домоволодіння та побачив відкриті ворота, сліди від транспортного засобу, а також виявив відсутність автомобіля на місці де він його залишив. Одразу після виявленого він повідомив про даний факт поліцію, а також свого брата. Через деякий час, того ж дня його двоюрідній брат знайшов автомобіль на околиці с.Надлак.

- заявою потерпілого ОСОБА_4 від 20.01.2020 року, про вчинене кримінальне правопорушення.

- протоколом огляду місця події від 20.01.2024 року та фототаблицею до нього, в ході якого було проведено огляд домоволодіння по АДРЕСА_2 .

- протоколом огляду місця події від 20.01.2024 року та фототаблицею до нього, в ході якого було проведено огляд частини земельної ділянки на околиці АДРЕСА_1 та вилучено транспортний засіб ВАЗ 2109, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 червоного кольору.

- протоколом огляду місця події від 20.01.2024 року та фототаблицею до нього, в ході якого в приміщенні холу Надлацької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області було вилучено два ключі від автомобіля ВАЗ 2109.

- висновком судової товарознавчої експертизи від 29.01.2024 року № СЕ-19/112-24/960-АВ відповідно до якого середня ринкова ціна автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1988 року випуску червоного кольору станом на 20.01.2024 року становить 42990 грн.

- висновком судової трасологічної експертизи від 26.01.2024 року № СЕ-19/112-24/913-Д відповідно до якого з чотирьох слідів рук, які було виявлено та вилучено в ході огляду місця події від 20.01.2024 із автомобіля ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 18x28 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x66 мм, слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 13x25 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x82 мм, слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 15x21 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x73 мм придатні для ідентифікації по ним особи (осіб), що їх залишила (залишили), а слід руки найбільшими розмірами по вісях 11x13 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x51 мм непридатні для ідентифікації по ним особи.

Слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 18x28 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x66 мм, слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 13x25 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x82 мм, слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 15x21 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x73 мм залишені не особою дактилоскопічна, карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а іншою (іншими) особою (особами).

- Висновком судової трасологічної експертизи від 06.03.2024 року № СЕ-19/112-24/3122-Д з додатками відповідно до якого з трьох слідів рук, які було виявлено та вилучено в ході огляду місця події від 20.01.2024 року із автомобіля ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_1 за адресою: околиця АДРЕСА_1 (визнані придатними для ідентифікації по ним особи, згідно висновку експерта №СЕ- 19/112-24/913-Д від 26.01.2024) слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 18x28 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x66 мм залишений середнім пальцем лівої руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 13x25 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x82 мм залишений вказівним пальцем правої руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 15x21 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38х73 мм залишений вказівним пальцем лівої руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, вислухавши пояснення малолітнього, думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку .

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Ч. 1 ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ч. 1 ст. 498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими КПК України.

З приписів частин 2 та 3 ст. 97 КК України слідує, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу. У разі ухилення неповнолітнього, що вчинив кримінальне правопорушення, від застосування до нього примусових заходів виховного характеру ці заходи скасовуються і він притягується до кримінальної відповідальності.

Ст. 105 КК України передбачено, що неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає. Суд може також визнати за необхідне призначити неповнолітньому вихователя в порядку, передбаченому законом.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття). Неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Відповідно до ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» роз`яснено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Відповідно до інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 «Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і приходить до висновку про винуватість малолітнього ОСОБА_7 у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

При цьому, суд враховує, що малолітній ОСОБА_7 свою винуватість визнав та щиро розкаявся у вчиненому, критично ставиться до вчиненого, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, посередньо характеризується за місцем проживання та навчання, вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 13 років, згідно ст. 22 КК України не досягнув віку з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже він підпадає під критерії зазначені в ст. 97 КК України.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу малолітнього, характеристику на малолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого та приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та застосування до малолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру.

Питання щодо судових витрат вирішено в іншому кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_10 .

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по провадженню не заявлено.

Запобіжний захід малолітньому не обирався.

На підставі наведеного та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 97, 105 КК України, ст. ст. 2, 7, 9, 10, 17, 20, 22, 26, 369, 370, 371, 372, 374, 498, 499, 500, 501 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора стосовно малолітнього ОСОБА_7 , за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - задовольнити.

На підставі пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 105 КК України застосувати відносно малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Надлак Новоархангельського району Кіровоградської області, у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді :

-застереження;

-обмеження дозвілля малолітньому ОСОБА_7 , а саме заборони йому виходу із дому по особистим питанням без супроводу матері ОСОБА_6 в період з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня терміном на 1 /один/ рік.

Речові докази по провадженню: пачку цигарок «Комплімент», запальничку прозору, металеву банку з пивом «ВелфБрау», які поміщено до сейф пакету РSP 2146372, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області знищити, оскільки вони не представляють цінності.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, потерпілому, захиснику, малолітньому, його законному представнику, представнику ювенальної превенції та представнику служби у справах дітей.

Суддя: