Провадження №1-кп/761/2364/2024
В И Р О К

Іменем України

27 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження № 620 231 001 300 008 08 від 30.05.2023, № 620 231 001 300 011 70 від 03.07.2023, у яких

гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Богуслав Київської області, громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , солдат, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , не судимий,

обвинувачується за ч. 5 ст. 407 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний злочин, спрямований на нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану, та самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану, за нижченаведених обставин.

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 за призовом під час мобілізації, маючи військове звання - солдат, обіймаючи посаду солдата резерву 34 запасної роти, діючи на порушення вимог Конституції України, Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою ухилитись від проходження військової служби, 24.04.2023, близько о 08 год. 00 хв., тобто під час дії воєнного стану, не з`явився вчасно без поважних причин на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у місті Києві, після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби. У подальшому 02.05.2023 ОСОБА_6 добровільно прибув до військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 за призовом під час мобілізації, маючи військове звання - солдат, обіймаючи посаду солдата резерву 34 запасної роти, діючи на порушення вимог Конституції України, Закону України «Про оборону України», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, 09.05.2023, близько о 08 год. 00 хв., тобто під час дії воєнного стану, не з`явився вчасно без поважних причин на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у місті Києві, після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби. У подальшому 16.05.2023 ОСОБА_6 добровільно прибув до військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 за призовом під час мобілізації, маючи військове звання - солдат, обіймаючи посаду солдата резерву 34 запасної роти, діючи на порушення вимог Конституції України, Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу командирів (начальників), 23.05.2023, близько 08 год. 00 хв., тобто під час дії воєнного стану, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , після чого до 24.07.2023 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 за призовом під час мобілізації, маючи військове звання - солдат, обіймаючи посаду солдата резерву 34 запасної роти, діючи на порушення вимог Конституції України, Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу командирів (начальників), 01.08.2023, тобто під час дії воєнного стану, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , після чого до 12.09.2023 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до розташування військової частини.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений свою вину беззаперечно визнав, дав показання по суті висунутого проти нього обвинувачення, які повністю відповідають обставинам, викладеним у цьому вироку. Пояснив, що вказані дії він вимушений вчинити через необхідність догляду за цивільною дружиною ОСОБА_7 , яка 20.04.2023 отримала побутову травму. Обвинувачений розкаявся, просив суворо не карати, переконував суд у критичній оцінці своїх дій.

Суд, враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, приймаючи до уваги правильність розуміння ними обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільний характер вказаної позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Указом Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє станом на день постановлення цього вироку.

Відповідно до наказу від 28.02.2023 № 97 «Про призов військовозобов`язаних» солдат ОСОБА_6 призваний для проходження служби за загальною мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2023 № 61 солдат ОСОБА_6 призначений на посаду солдата резерву 34 запасної роти.

Суд, дослідивши всебічно, повно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши у відповідності до вимог ст. 94 КПК кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану, та самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, не судимий, негативно характеризується за місцем служби, зокрема, виявляв низькі морально-етичні, професійні та ділові якості, на критику та зауваження реагував байдуже, є схильним до систематичного вживання спиртних напоїв.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого.

Обставини, які згідно з ст. 67 КК обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності з ст. 65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі зможе вплинути на обвинуваченого та здатне виправити його поведінку.

При цьому суд враховує, що у зв`язку із набранням 27.01.2023 чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13.12.2022 № 2839-IX, посилено кримінальну відповідальність за вчинення військових кримінальних правопорушень, та обмежено застосування ст. 69, 75 КК України у випадках засудження, зокрема, за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК, вчинене в умовах воєнного стану.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає залишенню без змін до набрання вироком законної сили з огляду на актуальність ризику переховування обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 407, ст. 61, 65, 69 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування призначеного цим вироком покарання відраховувати від дня затримання обвинуваченого ОСОБА_6 , тобто з 12 вересня 2023 року.

До набрання вироком законної сили застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1