Справа 688/3024/24
№ 1-кс/688/1456/24
Ухвала

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

06 липня 2024 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, подане в межах кримінального провадження №0001186 від 05 липня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Полонному Хмельницької області, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

06 липня 2024 року на адресу Шепетівського міськрайоннного суду Хмельницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 05 липня 2024 року близько 06:00 год, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_3 , під час словесного конфлікту із вітчимом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, кулаками рук наніс послідовно декілька ударів в ділянку обличчя останнього, внаслідок чого ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав спиною на підлогу у спальній кімнаті вищевказаної квартири. Після цього, ОСОБА_6 ногами наніс декілька ударів в ділянку грудної клітки потерпілого та удушив останнього за його за шию. Від отриманих тілесних ушкоджень, а саме механічної асфіксії, здавлення шиї, потерпілий помер на місці події.

Своїми умисними, протиправними діями, які виразились в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України.

05 липня 2024 року ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

06 липня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла об`єктивна необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на мотиви такого.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

05 липня 2024 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001186 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 отримали 06 липня 2024 року о 01 годині 25 хвилин.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколом проведення огляду місця події; речовими доказами; копією лікарського свідоцтва про смерть; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України від 05 липня 2024 року; іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає, що потреби досудового розслідування, яке перебуває на початковій стадії, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, оскільки застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить ефективне розслідування кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування на даний час ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Стороною обвинувачення не доведено наявність таких ризиків, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За змістом п. п. "b" та "c" ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, зокрема враховано те, що підозрюваний немає міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 09 квітня 2019 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.186, ч.1 ст.125 КК України, що свідчить про неможливість запобігання ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

З врахуванням, інкримінованого органом досудового слідства ОСОБА_6 злочину, існування ризиків, оцінюючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності останнього до інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу в межах даного кримінального провадження, оскільки такий запобіжний захід не дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Частина 3 ст.183 КПК України зобов`язує слідчого суддю під час застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначати розмір застави. Однак, у випадку вчинення злочину, який спричинив загибель людини слідчому судді згідно ч.4 ст.183 КПК України надається право, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, не визначати розмір застави.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 вересня 2024 року включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному та направити для виконання в Шепетівський РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення таможе бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 09 липня 2024 року.

Слідчий суддя