Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4076/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 17 червня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2024 року задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 17 червня 2024 року.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, прокурором доведено наявність ризиків передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а будь-який інший запобіжний захід не може запобігти цим ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 інший запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що підставою для скасування ухвали слідчого судді є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує про необґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та недоведеність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Стверджує, що підозрюваному ОСОБА_6 про будь-які події, що відбувалися в помешканні потерпілого ОСОБА_9 25-26.01.2024 року відомо не було, та участі в них він не приймав.

Наголошує на тому, що стороною обвинувачення не надано доказів протиправної поведінки ОСОБА_6 з порушення процесуальних обов`язків за час дії раніше обраного запобіжного заходу.

Вказує, що судом не були враховані обставини щодо стану здоров`я підозрюваного та міцність соціальних зв`язків.

Захисник зазначає, що до інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 згідно ухвали слідчого судді Богунського районного суду від 22.04.2024 року визначено розмір застави.

На переконання сторони захисту слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем Збройних Сил України, учасником бойових дій, має нагороди, поранення та чудово розуміє відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів справи вбачається, що СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000050 від 25.01.2024, за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений точно досудовим розслідуванням день, час та місці, проте не пізніше 25.01.2024 у мешканців м. Києва та Київської області: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , з корисливих мотивів виник злочинний умисел направлений на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного із проникненням у житло, у період воєнного стану.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, підготувалися до вчинення даного кримінального правопорушення, заздалегідь розподіливши між собою ролі, а також підготувавши знаряддя та засоби, а саме: транспортний засіб, зброю, вибухові пристрої, пристрій для розбиття скла, радіостанції, газовий балончик для самооборони, рюкзак, тактичні рукавиці, ніж.

Так, 25 січня 2024 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення даного кримінального правопорушення, використовуючи транспортний засіб марки «Форд Ренджер», зеленого кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 прибули до ділянки місцевості неподалік домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , де почали проводити заходи по спостереженню за ним.

Продовжуючи свої дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, діючи умисно, відповідно до заздалегідь розробленого та узгодженого плану, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 шляхом візуального спостереження переконалися у присутності господаря всередині будинку, після чого близько 00 год. 05 хв. зайшли до території даного домоволодіння, а ОСОБА_6 з метою конспірації та недопущення викриття їх злочинної діяльності залишився очікувати в даному автомобілі поблизу домоволодіння, де продовжив проводити заходи по спостереженню. У цей час ОСОБА_13 віднайшов на території подвір`я даного домоволодіння сокиру, після чого діючи спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незважаючи на можливе вчинення опору господарем будинку, використовуючи дану сокиру, шляхом віджиму відчинив вхідні двері будинку та останні проникли всередину. Перебуваючи у приміщенні веранди будинку та утримуючи в руках сокиру й інші знаряддя і засоби вчинення кримінального правопорушення, демонструючи їх потерпілому, вчинили погрозу у застосуванні насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_9 , і таким чином вчинили розбійний напад на останнього, після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 було затримано працівниками правоохоронного органу на місці вчинення злочину.

Відповідно до повідомлення про підозру від 26.01.2024 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом прийняття заяви від 26.01.2024 р. від ОСОБА_9 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколами затримання ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , у порядку ст. 208 КПК України від 26.01.2024 р., актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №65 від 26.01.2024 р.; довідкою №66 про категорію вибухонебезпечності виявлення вибухових матеріалів від 26.01.2024 р., довідкою №67 про категорію вибухонебезпечності виявлення вибухових матеріалів від 26.01.2024 р., протоколом огляду місця події від 26.01.2024 р., протокол обшуку від 26.01.2024 р. автомобіля марки «Форд Ренджер», довідкою №64 від 26.01.2024 р., довідкою №63 від 26.01.2024 р. та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Зі змісту протоколів про затримання від 26.01.2024 року вбачається що ОСОБА_6 та інших підозрюваних було затримано, в порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення злочину.

При проведенні цих слідчих дій було вилучено на місці вчинення злочину, у підозрюваних та у транспортному засобі: балаклави, тактичні рукавиці, ножі, сокиру, газовий балончик, радіостанції, предмети схожі на гранату та вогнепальну зброю, пристрій нічного бачення, бронежилети, патрони.

Доводи сторони захисту, про те, що підозра є необґрунтованою, ОСОБА_6 на місці вчинення злочину опинився випадково, був за 2 км від місця події, не знав про злочинні наміри, навіть не знав де знаходився будинок ОСОБА_9 , на час перевірки обставин, які з`ясовуються при розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу, колегія суддів не може визнати обґрунтованими, оскільки транспортний засіб у якому був ОСОБА_6 та яким він володіє, в комендантську годину було виявлено поблизу місця злочину, у транспортному засобі знаходився пристрій нічного бачення, радіостанція, що узгоджується з повідомленою йому підозрою та його роллю - виконував спостереження задля уникнення викриття.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Зазначені докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для підтвердження підозри та визнання її обґрунтованою.

Крім того, з практики Європейського Суду з прав людини випливає, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речі, документи, речові докази; незаконно впливати на потерпілого та інших підозрюваних свідків для зміни їхніх показань; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, з цими висновками погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів враховує і те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, поєднаним з проникненням у житло, із погрозою застосування насильства, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує, в разі визнання його винним, вказують на обґрунтованість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу такого, як цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Враховуючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , обставини його вчинення та характер злочину, відомості щодо особи підозрюваного, який сім`ї та утриманців немає апеляційний суд вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, у тому числі, гарантувати, що він не буде намагатися ухилитися від суду з метою уникнення суворого покарання, яке йому загрожує в разі визнання винним у інкримінованого йому злочині.

Ці ризики, на думку суду, на даний час не виключають і позитивні дані про особу підозрюваного, а саме те, він є військовослужбовцем, учасником бойових дій, інвалідом 3 групи.

Разом з цим, як зазначено органом досудового розслідування до 26.04.2024 року не представлялося можливим завершити досудове розслідування, оскільки для встановлення усіх спільників вчинення вказаного кримінального правопорушення надано доручення оперативним підрозділам, необхідно отримати результати експертиз, здійснити тимчасовий доступ до операторів мобільного зв`язку та провести інші процесуальні дії, а тому існує висока вірогідність того, що при застосуванні альтернативної міри запобіжного заходу підозрюваному, останній може незаконно впливати на інших співучасників, потерпілого та свідків, повідомляти про необхідність знищення та приховання інших доказів, про існування яких стороні обвинувачення не відомо.

Апеляційний суд зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Доводи сторони захисту про те, що до підозрюваного ОСОБА_6 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки ризики, які були підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Наявність у захворювань ОСОБА_6 , також не свідчать про можливість обрання йому менш суворого запобіжного заходу, оскільки право на охорону здоров`я, ефективну безкоштовну медичну допомогу, яке закріплено в Конституції України мають усі громадяни України, в тому числі і ті щодо яких обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Даних про те, що захворювання ОСОБА_6 унеможливлюють його перебування в умовах попереднього ув`язнення матеріали справи не містять та стороною захисту не надані.

Аргументи сторони захисту, що підозрюваним ОСОБА_10 та ОСОБА_14 ухвалами слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22.04.2024 року визначено заставу в сумі 242 240 грн., жодним чином не впливають на правильність висновків слідчого судді про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки запобіжний захід має індивідуальних характер та прокурор в судовому засіданні зазначив, що вказані ухвали слідчого судді не набрали законної сили.

Докази, які були надані стороною захисту в суді першої інстанції, про стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, проходження підозрюваним військової служби, участі в бойових діях, наявність нагород можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу, в майбутньому, з врахуванням відповідних клопотань та надання достатніх та переконливих доказів, які б гарантували, що внаслідок контролю за підозрюваним буде виключено можливість настання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останньому та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 17 червня 2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: