У Х В А Л А

"05" липня 2024 р. Справа № 596/1207/24

Провадження № 1-кс/596/153/2024

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву про самовідвід судді Гусятинського районного суду ОСОБА_3 при розгляді справи №596/1207/24 (провадження №1-кс/596/149/2024) за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб відділення №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

01.07.2024 до провадження слідчого судді Гусятинського районного суду ОСОБА_3 надійшла справа №596/1207/24 (провадження №1-кс/596/149/2024) за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність працівників відділення №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області щодо неналежного розгляду заяви-повідомлення та ненадання відповіді згідно законодавства та зобов`язання уповноваженої особи на внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявами та повідомленнями про кримінальні правопорушення, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою, отриманою уповноваженою особою 08 травня 2024 року.

03.07.2024 суддею Гусятинського районного суду Тернопільської області ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід. В обґрунтування заяви, суддя посилається на те, що у неї провадженні знаходиться цивільна справа №608/42/24 (провадження №2/596/196/2024) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, а також цивільна справа №608/43/24 (провадження №2/596/195/2024) за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди.

В обгрунтування доводів своєї скарги скаржник ОСОБА_4 посилається, в тому числі, на обставину пе ребування на розгляді в Гусятинському районному суду Тернопільської області вищевказаних цивільних справ.

На думку судді, розгляд справ №608/42/24 та №608/43/24 під головуванням судді ОСОБА_3 є обставиною, яка може викликати сумнів в неупередженості та об`єктивності слідчого судді в учасників чи стороннього спостерігача при розгляді даної скарги.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 03.07.2024 заяву про відвід судді передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Особи, які беруть участь у кримінальному провадженні у судове засідання не з`явились, про розгляд заяви повідомлені у встановленому законом порядку.

Перевіривши матеріали заяви приходжу до наступного.

Згідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктами 1, 2 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Саме така позиція відображена у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, та статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23).

Закон не покладає на суддю обов`язку переконувати у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та позапроцесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді. Якщо у судді існують реальні факти для самовідводу, які впливатимуть на його безсторонність, суддя має вказати про це у поданій заяві (процесуальному рішенні).

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, роз`яснено, що відчуття упередженості це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях. Зловживання правом на самовідвід не допускається. У цьому контексті зловживання правом на самовідвід означає недобросовісне використання суддею незначного приводу для того, щоб уникнути розгляду справи. За змістом коментованої статті заявлення суддею самовідводу є допустимим лише у разі неможливості ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі.

Як вбачається із заяви про самовідвід, слідчий суддя вказує як на підставу її відводу перебування в провадженні судді цивільної справи №608/42/24 (провадження №2/596/196/2024) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, а також цивільної справи №608/43/24 (провадження №2/596/195/2024) за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, на які ОСОБА_4 посилається в скарзі на бездіяльність уповноважених осіб відділення №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області.

Статтями 75,76 КПК України регламентовано чіткий перелік підстав, за яких слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до приписів ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Рішенням Ради суддів України від 07 вересня 2017 року № 46 роз`яснено деякі питання щодо конфлікту інтересів у діяльності суддів. Зокрема, наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні Закону України "Про запобігання корупції".

ЄСПЛ встановлює два виключення із належних сумнівів. Несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; не припустимі гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 04.02.2020 по справі №908/137/18, посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, в тому числі й на рішення у «Справі Гаусшильдта» від 24.05.1989, «Міккалеф проти Мальти» від 15.10.2009, «Межнаріч проти Хорватії» від 15.07.2005, «підставою для виходу судді з процесу є достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості, а не будь-які щонайменші сумніви учасників справи (такі як: публічно висловлена думка судді, поведінка судді в інших провадженнях, тощо). Тобто, для задоволення відводу судді за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи».

З врахуванням наведеного вважаю, що дійсних обставин щодо особистої зацікавленості або упередженості слідчого судді при розгляді провадження, які могли б бути підставами для самовідводу судді згідно приписів КПК України заява слідчого судді про самовідвід не містить. Під час розгляду заяви не встановлено існування обставин, які б унеможливлювали прийняття слідчим суддею законного та обґрунтованого судового рішення. Тому в задоволенні заяви про самовідвід слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.75,76,80-81,372,376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про самовідвід слідчого судді Гусятинського районного суду ОСОБА_3 при розгляді справи №596/1207/24 (провадження №1-кс/596/149/2024) за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб відділення №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, відмовити.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.07.2024.

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_7