Справа № 645/578/24
Провадження № 1-кп/645/223/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000039 від 10.01.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, який має вищу освіту, офіційно не працює, на утриманні осіб не має, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 р. введено воєнний стан.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.12.2023 р. приблизно о14 год. 28 хв., у період дії воєнного стану на території України, ОСОБА_6 зайшов до приміщення магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет» (ЄРДПОУ 30487219), який розташований за адресою: м. Харків, вул. Амосова, буд. 26, де на торгових стелажах магазину побачив одну пляшку бренді марки «Шерам» марочний 7 років витримки 40% об/пл., об`ємом 0,5 літри, якою вирішив таємно заволодіти.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна, що належить ТОВ «АТБ-маркет», ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку третіх осіб, шляхом вільного доступу, взяв з торгового стелажу одну пляшку бренді марки «Шерам» марочний 7 років витримки 40% об/пл, об`ємом 0,5 літри, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/1055-TB від 16.01.2023 року становить 329 гривень 90 копійок, після чого поклав вказаний товар всередину сумки через плече, яка висіла на ньому.

Після чого ОСОБА_6 направився до виходу з торгівельної зали магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет» через касову зону.

Далі ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, забрав вказаний вище товар, тим самим виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 власникам магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет» було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 329 гривень 90 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочину, а саме: у грудні 2023 р. у день (точного часу він не пам`ятає) зайшов до магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: м. Харків, вул. Амосова, буд. 26, де взяв зі стелажу пляшку бренді, марку якого вже не пам`ятає, вийшов з магазину та викраденим розпорядився на власний розсуд. У скоєному щиросердно розкаявся та пояснив, що шкоду ТОВ «АТБ-маркет» в розмірі 329 гривень 90 копійок відшкодував повністю.

Представник потерпілого ТОВ «АТБ Маркет» ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце слухання справи належним чином. Надав суду заяву, з якої вбачається, що він просить слухати справу за його відсутності, не заперечує проти розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Цивільний позов не заявляв. Вказав, що обвинувачений повністю відшкодував завдану шкоду і ТОВ «АТБ Маркет» не має до нього жодних претензій матеріального та морального характеру.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, матеріалів щодо речових доказів та судових витрат.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин.

При встановлені обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно ст. 66 КК України, суд зазначає наступне.

Розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.11.2021 (справа № 199/6365/19).

Судом встановлено та не оспорюються учасниками кримінального провадження, що обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в повному обсязі та щиро кається.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, показаннями обвинуваченого, наданими в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, не одружений, осіб на утриманні не має, офіційно не працює, на диспансерному (профілактичному) обліку у КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР не звертався, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно досудової доповіді Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, ризик вчинення ОСОБА_6 повторного правопорушення є середнім, ризик небезпеки для суспільства є також середнім. За висновком органу пробації, можливе виправлення без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 65 КК України та як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який за змістом ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком при здійсненні контролю за поведінкою засудженого відповідно до положень ст. 76 КК України.

Призначення даного покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати слід вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати із залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави в особі Харківського НДЕКЦ вартість проведеної судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/1055-ТВ від 16.01.2024 в розмірі 1893,20 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн. 20 коп.

Речовий доказ оптичний DVD-R диск ТМ «hp» з об`ємом пам`яті на 4,7 Гб, на якому містяться відеозаписи з камер відеоспостереження магазину «АТБ», який розташований за адресою: м.Харків, вул. Амосова, 26, - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1