У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2940/24

№ 1-кп/183/1408/24

04 червня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

законних представників малолітніх потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000276 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаврилівка Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини за мобілізацією на посаді командира відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

Наказом командира військової частини ВЧ НОМЕР_1 від 25.02.2022 року сержанта ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зараховано в списки особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командира відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) сержант ОСОБА_7 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність.

Так, ОСОБА_7 24 лютого 2024 року близько 13.16 год., керуючи технічно справним автомобілем «Toyota HIACE 4 WD», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 45 км/год., по вул. Гетьманській зі сторони вул. Сучкова в напрямку вул. Шевченко м. Новомосковська, де в цей час в районі будинку АДРЕСА_2 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, діючи не обережно, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно, розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків та не виконавши покладені на нього обов`язки як на водія, грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не зменшив швидкість, а в разі потреби не зупинився, щоб не піддавати загрози життю та здоров`я громадян, не надав дорогу пішоходам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перетинали проїзну частину дороги з права на ліво по відношенню руху автомобіля «Toyota HIACE 4 WD», реєстраційний номер НОМЕР_2 по нерегульованому пішохідному переході, тим самим створив для них небезпеку та допустив наїзд на останніх.

В наслідок чого, пішоходу ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої лобкової кістки, закритого перелому лівої променевої кістки у нижній третині, забитої рани на лобі, у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості, оскільки зростання кісткової тканини у місці перелому відбувається у термін більше як 21 день.

Пішоходу ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої ключиці, зі зміщенням уламків, саден на лівій кисті, в області правого колінного суглоба, у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості, оскільки зростання кісткової тканини у місці перелому відбувається у термін більше як 21 день.

Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 18.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 18.1 «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

З огляду на вказане, порушення сержантом ОСОБА_7 вимог п.18.1 Правил дорожнього руху, знаходились у прямому причинному зв`язку з виникненням вказаної вище дорожньо-транспортної події та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням її підзахисного з потерпілими, оскільки вони примирилися, обвинувачений повністю відшкодував законним представникам малолітніх потерпілих спричинену моральну та матеріальну шкоду, останні претензій до обвинуваченого не мають.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою провину повністю, підтримав свого захисника, просив звільнити його від відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілими.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_4 клопотання захисника про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням підтримала повністю, зазначила, що матеріальних претензій до нього не має.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_5 клопотання захисника про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням підтримала повністю, зазначила, що матеріальних претензій до нього не має.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Згідно з п.1 ч. 2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так, ОСОБА_7 згідно з обвинувальним актом, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, належить до нетяжкого злочину. Із пояснень законних представників малолітніх потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні суд вбачає, що між обвинуваченим та законними представниками малолітніх потерпілих дійсно досягнуто примирення, обвинувачений повністю відшкодував шкоду, спричинену потерпілим. Обвинувачений ОСОБА_7 та законні представники малолітніх потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили обставини, щодо досягнення примирення обвинуваченого з потерпілим та повним відшкодування обвинуваченим шкоди.

За таких обставин, суд вважає, що є достатні підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілими.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а тому кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України підлягає закриттю.

Вирішуючи заявлені Дніпровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР, Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_7 цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 8 717,73 грн., та у розмірі 14 042,15 грн., суд приходить до наступного висновку.

Позови обґрунтовані тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого, потерпілим спричинена матеріальна шкода у вигляді витрат, пов`язаних з лікуванням. Так, ОСОБА_9 у зв`язку із заподіянням їй тілесних ушкоджень, була доставлена 24.02.2024 року до відділення травматології та ортопедії КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР», згідно з виписки медичної карти стаціонарного хворого № 3787 потерпіла ОСОБА_9 , перебувала на стаціонарному лікуванні з 24.02.2024 року по 26.02.2024 року у відділенні травматології та ортопедії, в подальшому виписана на амбулаторне лікування. Витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_9 склали 8 717,73 грн.

Крім того, потерпіла ОСОБА_8 у зв`язку із заподіянням їй тілесних ушкоджень, була доставлена 24.02.2024 року до відділення травматології та ортопедії КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР», згідно з виписки медичної карти стаціонарного хворого № 3786 потерпіла ОСОБА_8 , перебувала на стаціонарному лікуванні з 24.02.2024 року по 26.02.2024 року у відділенні травматології та ортопедії, в подальшому виписана на амбулаторне лікування. Витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_8 склали 14 042,15 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Водночас, згідно копій квитанцій до платіжної інструкції від 28.05.2024 року, долучених до матеріалів справи, платник ОСОБА_7 сплатив на користь КП ДОДКЛ ДОР грошові кошти у сумі 8 717,73 грн., та 14 042,15 грн.

Таким чином, враховуючи те, що обвинуваченим ОСОБА_7 повністю сплачена сума на користь Комунального підприємства «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР, цивільні позиви Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР, Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне залишити його без розгляду.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів, які складають 6 058,24 грн. (висновок експерта за результатами проведення судової експертизи технічного стану ТЗ № СЕ-19/104-24/9056-ІТ від 08.03.2024 року в сумі 3029,12 грн.; висновок експерта за результатами проведення судової експертизи дослідження механізму та обставин ДТП № СЕ-19/104-24/10537-ІТ від 08.03.2024 року в сумі 3029,12 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000276 відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити у зв`язку із звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Цивільні позови Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР, Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2023 року на транспортний засіб марки «TOYOTA HIACE 4 WD» реєстраційний номер НОМЕР_3 (реєстрація Норвегія), володільцем якого є ОСОБА_7 скасувати після набрання ухвалою законної сили.

Речові докази:

?автомобіль TOYOTA HIACE 4 WD» реєстраційний номер НОМЕР_3 (реєстрація Норвегія) залишити за належністю ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 6 058 гривень 24 копійки.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Повний текст ухвали оголошено 07 червня 2024 року о 09.05 годині.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1