Провадження № 1-кс/947/4269/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту на майно, який було накладено в рамках кримінального провадження №0000971 від 21.06.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту на майно, який було накладено в рамках кримінального провадження №0000971 від 21.06.2023 року.

Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно яке було вилучено в ході проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Так заявники зазначає, що грошові кошти в сумі 5500 долларів США та 5050 євро належать ОСОБА_6 які вона накопичувала на лікування своєї доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім того, грошові кошти в сумі 3100 доларів США були зараховані на банківську картку за період з 14.06.2023 року по 12.09.2023 року, що в подальшому 26.10.2023 року було знято 100 000 гривень, а за такого заявники вказують, що всі вилучені грошові кошти не мають відношення до даного кримінального провадження, належать третім особам, що підтверджуються доказами долученими до матеріалів клопотання.

Заявники в судовому засіданні підтримали доводи клопотання та просили задовольнити.

Захисник в судовому засіданні вказав, що вилучені грошові кошти не є предметом кримінального правопорушення та належать третім особам, яким не повідомлено про підозру.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши що на даний час досудове розслідування триває, доводи заявників були предметом розгляду в апеляційному суді, а тому просив відмовити у зв`язку із недоведеністю. Крім того, зазначав, що досудове розслідування у справі завершено.

Дослідивши клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Під час вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка визначає, що ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобовязує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року. У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також Європейський суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття таких заходів.

Згідно ч. 1 ст. 318 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.12.2023 року у справі 947/32825/23 було накладено арешт на майно вилученого в ході проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя виходив з того, що було вчинено кримінальне правопорушення, грошові кошти, належні ОСОБА_7 , у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України можуть бути використані для забезпечення покарання у вигляді конфіскації майна.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього додатки слідчий суддя приходить до висновку, що вилучені під час обшуку грошові кошти 5050 євро та 5500 доларів США належать власниці квартири ОСОБА_6 , що підтверджується зберігальною розпискою від 01.07.2023 року, наданої в судовому засіданні. Щодо грошових коштів в сумі 100 000грн. заявник підтвердив, їх виписками з банківського рахунку ОСОБА_5 , водночас продовження дії арешту на майно позбавляє можливості власнику здійснювати свої права на користування та розпорядження своїм майном.

Слідчий суддя звертає увагу, що зазначені грошові кошти не є ідентифікованими та не були предметом кримінального злочину.

Фактичні обставини справи свідчать про відсутність потреби для подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому на даний момент відпала необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Щодо обставин передачі кримінального провадження до суду, то наразі Біляївський районний суд Одеської області зазначену справу не зареєстрував, а тому розгляд клопотання про скасування арешту можливий слідчим суддею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 - 174 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту на майно, який було накладено в рамках кримінального провадження №0000971 від 21.06.2023 року - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.12.2023 року у справі № 947/32825/23 на майно, а саме:

- грошові кошти в сумі 10 000 гривень, купюрами по 500 гривень;

- грошові кошти в сумі 5050 євро, купюрами по 50 євро;

- грошові кошти в сумі 100 000 гривень;

- грошові кошти в сумі 8600 доларів США, купюрами по 100 доларів США, серії: НОМЕР_1 ; PK 72931027 E; PK 72931029 E; PK 72931034 E; PK 72931033E; PK 72931032 E; PE 87075138D; PH 63389453 A; PB 47226732 I; PB 47226731 I; PB 47226733 I; PB 47226734 I; PA 24227445 B; PA 24227444 B; PA 24227443 B; LB 90117903 K; MJ 76567683 A; PK 41815808 E; PK 41815807 E; PK 41815810 E; PF 27580731 L; PK 72854802 E; PK 90066243 D; PK 13404946 B; PE 87075150 D; PE 87075130 D; LB 60190757C; ML 08378514 E; MB 63934736 F; PE 04589210 C; PK 72931031 E; PK 72931030 E; PK 25748427 E; PF 13722013 L; LK 71744486 A; PE 61944246 C; PE 61944247 C; PB 32324055 J; MB 34593782 B; PD 74075193 B; PD 74075192 B; MF 03166955 D; LF 70142793 J; MB 03464109 A; LF 16254872 G; MK 75476000 B; MB 05142153 S; PB 80677752 C; PH 15849531 A; LB 48613351 N; MG 26929720 B; MB 18792650 I; LK 43346357 F; MC 02666296 A; LC 61056260 A; MB 92805772 Q; PE 13322785 C; PB 82120116 L; PA 31066004 B; PA 65477368 B; PF 50149613 H; PD 54454367 B; PD 58985200 B; PE 58852893 E; PE 58852894 E; PE 58852891 E; PE 58852892 E; PF 27325437 K; PD 59057159 B; PD 59057160 B; PD 59057162 B; PG 37380233 C; PG 37380249 C; PB 44549839 L; LF 15935551 F; LK 75118969 F; LF 40023449 F; PG 71086679 A; PG 29625834 B; LE 96689219 E; LH 74903610 B; MG 77118655 A; PB 80434630 A; PB 80434620 A; LB 60919576 W; MJ 01158662 A та повернути їх особам у яких зазначене майно було вилучено.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчими, у провадженні яких перебувало кримінальне провадження №0000971.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1