Справа № 478/806/24 Провадження № 1-кп/478/77/2024
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
11 липня 2024 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану за наступних обставин.
Так, 03 березня 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , перебував у свого знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , за згодою останнього.
03.03.2024 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 ліг відпочивати в одній із кімнат будинку знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , та побачив, що в кімнаті де він ліг, на столі знаходився мобільний телефон марки «REDMI 10» темно сірого кольору, який знаходився на зарядці.
Прокинувшись близько 05 год. 00 хв. 04.03.2024 року, ОСОБА_4 побачив, що мобільний телефон знаходиться на столі, та в цей час у нього раптово виник злочинний, корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «REDMI 10» темно сірого кольору, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, який введено на території України відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався у порядку, передбаченому законодавством України, ОСОБА_4 взяв мобільний телефон марки «REDMI 10» темно сірого кольору, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поклав його до кишені та вийшов на подвір`я, де сховав на даху господарського приміщення, на шифері території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому, близько 08 год. 00 хв. 04.03.2024 року ОСОБА_4 забрав з даху господарського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки «RЕDMI 10» темно сірого кольору, вартістю 4315,00 (чотири тисячі триста п`ятнадцять гривень нуль копійок) гривень, та покинув територію вищевказаного домоволодіння.
Після цього ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився за власним розсудом.
В результаті наведених дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальний збиток на суму 4315,00 (чотири тисячі триста п`ятнадцять гривень 00 коп.) гривень.
Ухвалою суду від 02.07.2024 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України було призначено до судового розгляду.
11 липня 2024 року між прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України та згідно умов якої, сторони погоджуються, що: обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення; обвинуваченому має бути призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який не судимий в порядку ст. 89 КК України, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, враховуючи його ставлення до скоєного злочину, а саме - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком, з покладенням виконання обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно з п. 6 даної угоди визначено, що сторони розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст. ст. 394, 473, 474 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
З огляду на ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Суд враховує обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачені ст. 66 КК України, якими є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст та умови цієї угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України.
Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.
Також суд з`ясував, що прокурор розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Судом роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди є:
- для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження їх права: на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України;
- неможливість оскарження в апеляційному порядку даного вироку в разі затвердження угоди з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним;
- відмова обвинуваченого ОСОБА_4 від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України (право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчинені якого його обвинувачують; право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно або захищатися самостійно; право допитати свідків під час судового розгляду, клопотати про виклик свідків; право подавати докази);
Крім того, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, враховуючи його ставлення до скоєного злочину, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин.
Тому, оскільки сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного кримінального правопорушення обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити узгоджене в угоді покарання, суд вважає можливим призначити йому покарання, узгоджене сторонами в такій угоді.
Цивільний позов не заявлено.
Майнова шкода відсутня.
Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК.
Процесуальні витрати на користь держави за проведення експертних досліджень слід стягнути з ОСОБА_4 .
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст.ст. 373 - 374, 468-476 КПК України суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі угоди про визнання винуватості від 11.07.2024 року призначити узгоджене покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази відсутні.
На вирок може бути подана апеляція до до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення виключно з підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1