Справа № 627/504/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2024с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Краснокутського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження відносно вчинення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

30 квітня 2024 року до суду надійшло клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_6 ОСОБА_7 про скасування арешту майна, що належить ОСОБА_6 , а саме з автомобіля «Камаз», р.н. НОМЕР_1 з причіпом «МАЗ», р.н. НОМЕР_2 , накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2017 року.

01 травня 2024 року до суду надійшло аналогічне клопотання про скасування арешту майна від цивільного позивача ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_6 та його представника про скасування арешту майна, мотивуючи тим, що на даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження, при цьому судом вже розглядалося клопотання представника ОСОБА_6 про скасування арешту майна належному останньому, яке судом було частково задоволено та автомобіль з причипом був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 лише без права відчудження, а тому заборона на відчудження транспортного засобу не є не співмірною з метою її застосування та не порушує права цивільного позивача ОСОБА_6 на користування майном.

Цивільний позивача та його представник в судове засідання не з`явилися, однак в клопотаннях про скасування арешту на майно прохали про розгляд даного клопотання у їх відсутність.

Захисник обвинуваченого при вирішенні клопотань цивільного позивача ОСОБА_6 та його представника про скасування арешту майна покладався на розсуд суду.

Частиною 2 ст. 174 КПК України визначено, що клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно, а тому суд вважає за можливе розгляд клопотань про скасування арешту майна за відсутності цивільного позивача ОСОБА_6 та його представника.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши письмові матеріали справи, вважає, що клопотання цивільного позивача ОСОБА_6 та його представника про скасування арешту майна задоволенню не підлягають на підставі слідуючого.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При цьому з матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час судового розгляду даного кримінального провадження на розгляді перебувало клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зняття арешту з майна, яке ухвалою суду від 20.05.2020 було часткового задоволено та арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2017 року на автомобіль «Камаз», р.н. НОМЕР_1 з причіпом «МАЗ», р.н. НОМЕР_2 частково скасовано, шляхом передачі вказаного майна на відповідальне зберігання ОСОБА_6 із забороною лише щодо його відчуження до моменту набрання вироком Краснокутського районного суду Харківської області стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України законної сили.

Частиною четвертою статті 21 КПК України встановлено, що здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронґ та Льоннрот проти Швеції»), має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Частиною першою статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Окрім цього,на даний час триває судовий розгляд кримінального провадження, в якому саме вказаний автомобіль є речовим доказом та заборона на відчудження транспортного засобу не є не співмірною з метою її застосування та не порушує права цивільного позивача ОСОБА_6 на вільне користування майном, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотань цивільного позивача ОСОБА_6 та його представника про скасування арешту майна.

Керуючись ст. 174 КПК України,суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1