Житомирський апеляційний суд
Справа №286/1731/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/293/24
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі матеріали судового провадження №286/1731/24 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 25.04.2024,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід - тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати 60 днів, обчислюється з моменту затримання 25 квітня 2024 року о 01 годині 10 хвилин і закінчується 23 червня 2024 року о 23 годині 59 хвилин.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на менш суворий запобіжний захід - домашній арешт у нічну частину доби. При цьому, зазначає, що об`єктивні обставини, свідчать про максимальне зменшення одних та відсутність інших вказаних в ухвалі суду ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Крім того, слід взяти до уваги ряд обставин, серед яких: потерпілий провокував підозрюваного своєю поведінкою. ОСОБА_10 та інші свідки, йому робили зауваження. ОСОБА_10 надавав допомогу, визвав швидку допомогу, працівників поліції, має своє домогосподарство, офіційно не працює, але кошти заробляє не офіційними заробітками, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, має постійне місце проживання. Звертає увагу, що свідки по справі всі допитані, намірів окриватись від суду та досудового слідства, впливати на свідків, не має, як і знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_8 не має жодної можливості, так як в ході огляду місця події, працівники поліції все вилучили. Також, ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання. Наголошує, що підозра в кримінальному проваджені є необґрунтованою, передчасною, так як обставини, які оголошені в повідомлені про підозру не відповідають тим фактичним даним та кваліфікації скоєного злочину. Вважає, що необхідність змінити запобіжний захід існує, оскільки немає потреби особу, що вперше вчинила злочин, розкаялась, допомагає розслідуванню, надавала потерпілому допомогу, визвала швидку допомогу, сповістила працівників поліції, тримати під вартою, навпаки, обрання до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, полегшить і пришвидшить судовий розгляд та відшкодування шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Виходячи з вимог ст.370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, дотримався вимог ст.ст.132, 176-178, 183, 194 КПК України.

Як вбачається зі змісту клопотання, слідчим відділенням ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000151 від 24.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.04.2024 року близько 20 години, ОСОБА_8 знаходився за місцем свого проживання в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де разом з ОСОБА_11 та іншими присутніми ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які також перебували у приміщенні вказаного будинку, вживали алкогольні напої. В подальшому ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вийшли до приміщення веранди зазначеного будинку, де між ними виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх подальших дій та передбачаючи їх можливі наслідки, ОСОБА_8 в ході виниклого конфлікту, рукою схопив з поверхні тумбочки кухонний ніж, клинком якого умисно, зі значною силою прикладання, наніс останньому удар в область розташування життєво-важливих органів в ділянку шиї, таким чином умисно вбив ОСОБА_11 . Смерть ОСОБА_11 настала від колото-різаної рани правої половини шиї з пошкодженням стінки зовнішньої сонної артерії, що призвело до масивної зовнішньої кровотечі. Таким чином, своїми умисними діями, вираженими у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині ОСОБА_11 , ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.115 України. 25.04.2024 року о 01 годині 10 хвилин ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та досудовим слідством повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яку останньому вручено в присутності захисника о 11 годині 10 хвилин 25.04.2024 року.

Як вбачається з матеріалів судового провадження №286/1731/24, прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження доказів обґрунтованості підозри вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Як вважає суд апеляційної інстанції, матеріали провадження вказують на наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, слідчим суддею обґрунтовано прийнято до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за яким передбачено позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що у разі визнання судом його винним у вчиненні даного правопорушення можуть бути підставою для його ухилення від органу досудового розслідування, суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано прийняв до уваги вік підозрюваного та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вказані обставини, і врахувавши зазначені обставини, прийшов до обґрунтованого висновку, що на даній стадії досудового розслідування відносно підозрюваного не може бути застосовано інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, які не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, з викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

За таких обставин колегія суддів визнає безпідставними доводи апелянта про те, що слідчий суддя не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, та недоведеністю ризиків зазначених в клопотанні слідчого.

Також слідчим суддею враховано обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , та керуючись вимогами ч.4 ст.183 КПК України, обґрунтовано не визначено розмір застави.

Рішення слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Обґрунтованість підозри у скоєнні підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення доведена: протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 25.04.2024 року; лікарським свідоцтвом про смерть № 625 від 25.04.2024 року; випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1197/272 від 25.04.2024 року щодо перебування ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння 2,91 проміле та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та ін.

При перевірці обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення, а у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але за умови даних, які вказують на причетність особи до вчиненого злочину.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, на думку апеляційного суду, виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_8 та тяжкості можливого покарання, яке загрожує у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за вироком суду, наявності ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апелянта на те, що ОСОБА_10 за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, офіційно не працює, але кошти заробляє не офіційними заробітками, вперше вчинив злочин, розкаявся, допомагає розслідуванню, надавав потерпілому допомогу, визвав швидку допомогу, сповістив працівників поліції та потерпілий своєю поведінкою провокував підозрюваного, в зв`язку з чим необхідно змінити запобіжний захід на домашній арешт у нічний час, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки зазначені обставини були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Посилання захисника на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, на думку колегії суддів, також не можуть бути безумовною підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки наявність постійного місця проживання неможливо віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від суду, подальшого можливого покарання.

Доводи апелянта щодо невірної кваліфікації інкримінованого підозрюваному злочину, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки вказані обставини можуть бути перевірені лише під час розгляду справи по суті.

При цьому, всі викладені захисником апеляційні доводи були об`єктом дослідження при обранні підозрюваному запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги на зміну запобіжного заходу не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 25.04.2024, якою застосовано запобіжний захід - тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 діб, зі строком дії ухвали по 23 червня 2024 року, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :