Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/309/24
Провадження № 1-кп/490/582/2024
У Х В А Л А

11 березня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участі: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

його захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_8

його захисника - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_10

його захисника - ОСОБА_11

обвинуваченого - ОСОБА_12

його захисника - ОСОБА_13

обвинуваченого - ОСОБА_14

його захисника - ОСОБА_15

обвинуваченого - ОСОБА_16

його захисника - ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000221 за обвинуваченням:

ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вологда РФ, є грузином, громадянином Грузії, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 Кримінального Кодексу України, -

ОСОБА_18 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1, частиною 1 статті 255-2 та частиною 4 статті 189 Кримінального Кодексу України, -

ОСОБА_19 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1, частиною 1 статті 255-2 та частиною 4 статті 189 Кримінального Кодексу України,

ОСОБА_20 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Снігурівка Баштанського району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 Кримінального Кодексу України, -

ОСОБА_21 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, має право користування житловими приміщеннями за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 Кримінального Кодексу України, -

ОСОБА_22 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Миколаєві, є азербайджанцем, громадянином України, наразі перебуває у місцях попереднього ув`язнення

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 Кримінального Кодексу України,

ОСОБА_23 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Баштанка Миколаївської області, є українцем, громадянином України, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1, частиною 1 статті 255-2 Кримінального Кодексу України, -

ОСОБА_24 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_3

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 та частиною 4 статті 189 Кримінального Кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

16 січня 2024 року в провадження Центрального районного суду міста Миколаєва надійшло кримінальне провадження про обвинувачення

1) ОСОБА_17 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 Кримінального Кодексу України,

2) ОСОБА_18 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1, частиною 1 статті 255-2 та частиною 4 статті 189 Кримінального Кодексу України,

3) ОСОБА_19 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1, частиною 1 статті 255-2 та частиною 4 статті 189 Кримінального Кодексу України,

4) ОСОБА_20 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 Кримінального Кодексу України,

5) ОСОБА_21 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 Кримінального Кодексу України,

6) ОСОБА_22 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 Кримінального Кодексу України,

7) ОСОБА_23 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1, частиною 1 статті 255-2 Кримінального Кодексу України,

8) ОСОБА_24 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 та частиною 4 статті 189 Кримінального Кодексу України

Після вивчення змісту обвинувального акту, доданих до його матеріалів, вислуховування прокурора та обвинуваченого суд дійшов такого.

А. Стосовно застосування запобіжних заходів.

І......Під час підготовчого провадження прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_10 під цілодобовим домашнім арештом.

1. Під час розгляду цього клопотання судом сторони висловили такі позиції.

1.1. Прокурор в обґрунтування заявленого клопотання послався про те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів та, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

1.2. Захисник під час судового засідання просив змінити обраний відносно ОСОБА_10 . Запобіжний захід на домашній арешт із забороною залишати житло у нічний час доби.

В обгрунтування необхідності такої зміни послався про те, що ОСОБА_10 Необхідно вживати заходи щодо свого самозабезпечення, зокрема працевлаштуватись, отрмувати дохід та мати змогу придбавати необхідне для існування.

До того ж, просив скасувати відносно його підзахисного обов`язок щодо використання засобів контролю. В обгрунтування такого послався про те, що такий засіб був застосований до нього майже черев місяць після винесення судом ухвали про таке; протягом цього місяця обвинувачений умов його тримання під домашнім арештом не порушував. Також захисник зауважив й про те, що застосування цього заходу не дозволяє у повному обсяі отримувати медичні послуги, оскільки є медичні процедури, що із застосуванням електронного засобу контролю не є сумісними. З цього виснував, що застосування електронного засобу контролю в цьому випадку не є доречним, не сприяє досягненню мети кримінального провадження та лише покладає на обвинуваеного невиправдані обтяження.

Обвинувачений під час підготовчого провадження позицію свого захисника підтримав..

2. Під час розгляду цього клопотання судом встановлено таке.

2.1. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину у період з 23 грудня 2021 року до 03 вересня 2022 року під час перебування у Державній Установі "Миколаївський слідчий ізолятор"

2.2. Протягом цього періоду ОСОБА_10 перебував у вказані установі в зв`язку з обранням відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження № 0000428 про його обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 189, частиною 2 статті 263 Кримінального Кодексу України.

(а) Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 05 вересня 2022 року в межах вказаного кримінального провадження був визначений розмір застави, за умови внесення якої обвинувачений підлягав звільненню з-під варти. Та в зв`язку із внесенням ОСОБА_10 Визначеної судом суми застави 12 вересня 2022 року з-під варти ОСОБА_10 був звільненим та на нього була покладена низка обов`язків.

(б) Протягом періоду з 12 вересня 2022 року по 09 листопада 2022 року до ОСОБА_10 Застосовувався запобіжний захід у вигляді застави. При цьому протягом цього періоду свої процесуальні обов`язки він виконував та нових злочинів не вчиняв.

(в) Кримінальне провадження № 0000428 наразі судом не розглянуте.

2.3. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 листопада 2022 року в межах кримінального провадження № 0000221, яке наразі розглядається, відносно ОСОБА_10 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчим суддею був визначений розмір застави, за умови внесення якої обвинувачений підлягав звільненню з-під варти.

Подальшими ухвалами слідчих суддів Центрального районного суду міста Миколаєва строк тримання обвинуваченого під вартою продовжувався неодноразово, востаннє ухвалою від 05 січня 2024 року.

Під час застосування цього запобіжного заходу слідчі судді виходили з того, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів та, перебуваючи на волі, може ухилитись від слідства та суду та вчинити нові злочини.

2.4. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 січня 2024 року обраний відносно ОСОБА_10 . Запобіжний захід був змінений на цілодобовий домашній арешт.

Водночас на нього були покладені такі обов`язки:

-не залишати квартиру АДРЕСА_4 , за винятком випадків звернення за медичною допомогою та явки до суду;

-утримуватись від спілкування у будь-якій спосіб за допомогою будь-яких засобів особисто або через третіх осіб з особами, вказаними в реєстрі матеріалів досудового розслідування, як свідки;

-носити електронний засіб контролю.

Змінюючи таким чином запобіжний захід, суд виходив з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 . Вказаного в обвинувальному акті злочинів; наявності ризиків його переховування від суду та вчинення ним нових злочинів, а також з того, що його належна проесуальна поведінка може бути забезпеченою шляхом запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

2.5. Після звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 з-під варти той покладених на нього обов`язків не порушував, заходів щодо порушення таких обов`язків не вживав.

3.Під час вирішення заявленого клопотання суд виходе з таких приписів діючого законодавства.

3.1. Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

3.2. Відповідно до частини 1 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України запобіжними заходами, окрім інших, є особисте зобов`язання та домашній арешт.

Відповідно до частини 1 статті 181 Кримінального Процесуального Кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до статті 179 цього Кодексу особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

3.3.. Відповідно до приписів статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України та норм статті 17 Закону України? ? «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»? ? від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

(а) Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

1.можна перевірити у судовому розгляді;

2.спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

(б) Європейський Суд з Прав Людини у своїй практиці обґрунтував підхід, відповідно до якого тримання особи під домашнім арештом, так само, як й триманні її під вартою, є позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції /див., окрім іншого, рішення у справах "Гуццарді проти Італії" (пункти 92 - 95); "Бузаджі проти Республіки Молдова" (пункти 103 - 110); "Корбан проти України (пункти 138 - 139) та інші/.

При цьому Європейський Суд з Прав Людини зазначає, що в більшості випадків домашній арешт передбачає меншу кількість обмежень та менший ступінь страждань та незручностей для затриманого, ніж звичайне ув`язнення у відповідній установі. Але цю обставину Європейський Суд з Прав Людини пов`язує з особливостями режиму, але - не з сутністю становища ув`язненого.

/див., окрім іншого, рішення у справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" (пункти 111 - 114); "Корбан проти України (пункти 138 - 139)/

(в) У пункті 48 рішення у справі "Чеботарь проти Молдови" Європейський Суд з Прав Людини зазначив таке.

"Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання

При цьому у тому ж пункті Суд, посилаючись на свою прецедентну практику зазначає, що самого факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Словосполучення "обґрунтована підозра" означає наявність фактів або інформації, що здатні переконати об`єктивного спостерігача, що особо, можливо, вчинила злочин.

(г) Відповідно до правової позиції, що сформована Європейським Судом з прав людини, для продовження строку тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Також суд вказав, що пункт 3 статті 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи...

Далі відзначається, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою… Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою… Пункт 3 статті 5 Конвенції не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання".

/див. рішення у справі "Тодоров проти України" від 12.01.2012 року, "Пунцельт проти Чехії", "Харченко проти України" та інші/

Окрім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (рішення від 26.06.1991 року), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні, протягом певного часу. За виняткових обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право … визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. (п.51).

3.4 Відповідно до частини 4 статті 196 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

3.5. Відповідно до статті 194 Кримінального Процесуального Кодексу України

обираючи запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, суд зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1.прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2.не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4.утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5.не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6.пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7.докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8.здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9.носити електронний засіб контролю.

/частина 5/

Обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

/частина 7/

4. З огляду на процитовані приписи діючого законодавства суд, повертаючись до обставин розгляду цього кримінального провадження, відзначає таке.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину обвинуваченим.

Оскільки по справі лише розпочате підготовче провадження, обґрунтованість версії про вчинення ОСОБА_10 злочину, , що йому інкримінується, на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення його вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Стосовно наявності передбачених законом ризиків.

1. Ухвалою суду встановлена наявність ризику того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

Наявність цього ризику наразі випливає з того, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

2. Ухвалою суду встановлена наявність ризику того, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність або вчинити новий злочин.

Наявність цього ризику наразі випливає з того, що на теперішній час ОСОБА_10 . Обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, а також в межах інших кримінальних проваджень ще двох злочинів, вчинених до 23 грудня 2021 року.

Стосовно запобіжного заходу, який має бути застосованим відносно обвинуваченого.

1. Наведені вище обставини, а саме сукупність тих обставин, що в цьому випадку є наявними обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_10 злочину та низка ризиків, на запобігання яким може бути застосований запобіжний захід дозволяють в межах цього кримінального провадження застосувати відносно ОСОБА_10 . Запобіжний захід з числа передбачених законом.

2. Разом із тим, обставини застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_10 , а саме:

-та обставина, що після вчинення усіх злочинів, у вчиненні яких наразі він підозрюється, відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді застави, який /запобіжний захід/, взагалі не будучи пов`язаним з контролем за поведінкою обвинуваченого, менше з тим належним чином забезпечував його процесуальну поведінку обвинуваченого та невчинення ним нових злочинів

-та обставина, що свої обов`язки ОСОБА_10 , перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом в межах цього кримінального провадження, виконував сумлінно

доводять, що режим контролю за ним може бути послабленим.

З огляду на таке суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_10 . Запобіжний захід може бути змінений на домашній арешт із забороною залишти житло у нічний час доби.

Стосовно умов тримання обвинуваченого під домашнім арештом.

1. Враховуючи обставини виконання цього запобіжного заходу, суд вважає, що житло, де обвинувачений має перебувати під домашнім арештом, має бути розташованим у місті Миколаєві.

З огляду на таке суд вважає, що місцем перебування обвинуваченого під домашнім арештом слід визначити належну тому квартиру АДРЕСА_4 .

2. Далі, попередньою ухвалою суду на обвинуваченого ОСОБА_10 покладався обов`язок носити електронний засіб контролю.

Але з огляду на те, що відповідно до цієї ухвали ОСОБА_10 Дозволяється залишати житло принаймні протягом робочого дня, застосування такого обов`язку вочевидь є зайвим.

Отже, цей обов`язок відносно обвинуваченого слід скасувати.

3. Натомість, попередньою ухвалою суду в зв`язку із тим, що вихід з житла ОСОБА_10 в принципі був заборонений, будь-які додаткові обмеження щодо пересування на нього не покладались.

Оскільки ж відповідно до цієї ухвали ОСОБА_10 надається можливість залишати житло у денний час доби, суд вважає за необхідне додатково заборонити йому залишати місто Миколаїв без дозволу прокурора або суду.

4. Що ж стосується обов`язку утримуватись від спілкування у будь-якій спосіб за допомогою будь-яких засобів особисто або через третіх осіб з особами, вказаними в реєстрі матеріалів досудового розслідування, як свідки, то підстави для зміни цього обов`язку є відсутніми.

.

Отже, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід слід змінити з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт з забороною залишати житло у нічний час доби, задовольнивши клопотання прокурора частково, а клопотання захисту у повному обсязі.

ІІ......Під час підготовчого провадження прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_16 ..

1. Під час розгляду цього клопотання судом сторони висловили такі позиції.

1.1. Прокурор в обґрунтування заявленого клопотання послався про те, що ОСОБА_16 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів та може переховуватись від суду й вчинити інші кримінальні правопорушення.

1.2. Обвинувачений та його захисник ОСОБА_13 під час підготовчого провадження проти задоволення клопотання прокурора не заперечували.

2. Під час розгляду цього клопотання судом встановлено таке.

2.1. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні злочину у період до 03 вересня 2022 року під час перебування у Державній Установі "Миколаївський слідчий ізолятор"

2.2. Протягом цього періоду ОСОБА_16 перебував у вказані установі на виконання вироку суду, яким був засуджений за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального Кодексу України.

Наразі ОСОБА_16 з місць позбавлення волі звільнений по відбуттю строку покарання.

2.3. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 січня 2024 року відносно ОСОБА_16 був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

При цьому на нього були покладені обов`язки

-повідомляти суд про зміну місця проживання та засоби зв`язку;

-не відлучатись за межі Миколаївської області без дозволу суду;

-утримуватись від спілкування у будь-якій спосіб за допомогою будь-яких засобів особисто або через третіх осіб з особами, вказаними в реєстрі матеріалів досудового розслідування, як свідки;

Під час винесення цієї ухвали суд виходив з наявності ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду, а також - незначної ймовірності того, що він може продовжити злочинну діяльність.

3. Під час вирішення заявленого клопотання суд виходе з наведених вище приписів діючого законодавства та настанов судової практики.

4. З огляду на процитовані приписи діючого законодавства суд, повертаючись до обставин розгляду цього кримінального провадження, відзначає таке.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину обвинуваченим.

Оскільки по справі лише розпочате підготовче провадження, обґрунтованість версії про вчинення ОСОБА_16 злочину, , що йому інкримінується, на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення його вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Стосовно наявності передбачених законом ризиків.

1. У своєму клопотанні прокурор посилається про наявність ризику того, що ОСОБА_16 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

Наявність цього ризику наразі випливає з того, що ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років.

2. У своєму клопотанні прокурор також посилається про наявність ризику того, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність або вчинити новий злочин.

2.1. Наявність цього ризику наразі випливає з того, що ОСОБА_16 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, зміст яких полягає у підтриманні та розповсюдженні "злодійських традицій".

2.2. Разом з цим, на теперішній час ОСОБА_16 повністю відбув призначене йому судом покарання, яке, з визначення, є необхідним та достатнім для його перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Отже, цей ризик є як не повністю відсутнім, то вираженим лише вкрай незначною мірою.

Стосовно запобіжного заходу, який має бути застосованим відносно обвинуваченого.

Наведені обставини у сукупності доводять, що відносно обвинуваченого ОСОБА_16 в подальшому має застосовуватись запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання; проти такого сторони не заперечують.

Отже, це клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Б. Стосовно подальшого руху справи.

1.У підготовче судове засідання 11 березня 2024 року захисник ОСОБА_25 не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась, просила про відкладення розгляду справи.

2. Відповідно до приписів частини 1 статті 324 Кримінального Процесуального Кодексу України за таких обставин у підготовчому судовому засіданні слід оголосити перерву.

Керуючись ст. 194-196, 314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.У підготовчому судовому засіданні оголосити перерву до "15" квітня 2024 року до 10:00 години.

2.Клопотання прокурора та захисту про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Обраний відносно ОСОБА_10 запобіжний захід - змінити з домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово на домашній арешт із забороною залишати житло протягом певного часу доби.

Заборонити ОСОБА_10 залишати житло протягом періоду з 20:00 години до 09:00 години наступного дня.

Визначити місцем перебування ОСОБА_10 під домашнім арештом на виконання цієї ухвали квартиру АДРЕСА_4 .

Покласти на ОСОБА_10 , окрім загального обов`язку з`являтись до суду за першим викликом, такі обов`язки:

-не відлучатись з міста Миколаєва без дозволу суду або прокурора;

-утримуватись від спілкування у будь-якій спосіб за допомогою будь-яких засобів особисто або через третіх осіб з особами, вказаними в реєстрі матеріалів досудового розслідування, як свідки;

Строк дії ухвали встановити - до 11 травня 2024 року.

3.Клопотання прокурора та захисту про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_26 - задовольнити.

Покласти на ОСОБА_26 , окрім загального обов`язку з`являтись до суду за першим викликом, такі обов`язки:

-повідомляти суд про зміну місця проживання та засоби зв`язку;

-не відлучатись за межі Миколаївської області без дозволу суду;

-утримуватись від спілкування у будь-якій спосіб за допомогою будь-яких засобів особисто або через третіх осіб з особами, вказаними в реєстрі матеріалів досудового розслідування, як свідки;

Строк дії ухвали встановити - до 11 травня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_27 =