КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/1566/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

23 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0000017 за апеляційною скаргою прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року у кримінальному провадженні щодо обвинувачених,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Данилівка, Красногвардійського району, Автономної Республіки Крим, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утримані одна неповнолітня дитина, директор ТОВ «ДСК ГРУПП», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.5 ст.27 ч.4 ст.191, ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утримані одна малолітня дитина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , заступник начальника відділу технічного нагляду КП «Київжитлоспецексплуатація», раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянки України, вищою освітою, заміжньої, директор ТОВ «МАСКІРА БУД», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2023 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000017 від 14.01.2021 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.5 ст.27 ч.4 ст.191, ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України повернуто прокурору.

В обґрунтування свого рішення суд зазначив, що відповідно до обвинувального акта у ньому висунуто обвинувачення ОСОБА_7 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.5 ст.27 ч.4 ст.191, ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_8 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України та ОСОБА_13 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.

Не вдаючись до оцінки фактичних обставин обвинувачення, слід вказати, що з об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 191 КК України, може бути вчинений у формі: привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні; розтрати такого майна зазначеною особою (ч. 1 ст. 191); привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем (ч. 2 ст. 191).

Однак, всупереч нормам закону, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , який затверджено 22 травня 2023 року прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , не зазначено місця (місць) вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , такі обставини свідчать про суттєві недоліки обвинувального акта, фактично відсутність формулювання обвинувачення з урахуванням вимог ст. 91 КПК України, що перешкоджає вирішити питання підготовчого судового засідання, в тому числі щодо підсудності, обставин для закриття кримінального провадження, інших, віднесених до даної стадії.

У обвинувальному акті прокурор вказує, що потерпілим в даному кримінальному провадженні є Територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в той же час, анкетні відомості щодо потерпілого або його представника у обвинувальному акті відсутні. Згідно обвинувального акту кримінальним правопорушенням завдано майнову шкоду територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у розмірі 1 855 647,62 гривень, водночас безпосередньо прокурор в судовому засіданні вказав, що до справи не залучався уповноважений представник Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Окрім того, з наданого захистом листа за підписом директора Департаменту комунальної власності м. Києва ОСОБА_14 , наявні відомості, що Київська міська рада, Київська міська державна адміністрація чи Київська міська військова адміністрація не звертались до органів досудового розслідування або до органів прокуратури про залучення до кримінального провадження № 0000017 від 14.01.2021 як потерпілого, інформація про завдану шкоду територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації чи Київської міської військової адміністрації внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, що розслідувались в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000017 від 14.01.2021 в Департаменті відсутня, повідомлення прокурора щодо наміру звернутись з цивільним позовом в інтересах Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації чи Київської міської військової адміністрації до Департаменту не надходило.

Таким чином, враховуючи, що обвинувальний акт поданий до суду не містить анкетні дані потерпілого, зміст обвинувального акту не дає змоги перевірити підсудність розгляду даного провадження судом, оскільки в обвинувальному акті взагалі відсутні будь-які посилання щодо місця вчинення кримінальних правопорушень, про те, що їх було вчинено на території Шевченківського району міста Києва, також акт містить суперечливі відомості щодо наявності потерпілої сторони у провадженні.

Окрім того, такий недолік обвинувального акта в подальшому є перешкодою для суду розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України та порушенням права особи на розгляд кримінального провадження у найкоротший строк.

За таких умов, суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 14.01.2021, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору, як такий, що не відповідає вимогам закону.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухвали, допущені судом істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2023 та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що направлений обвинувальний акт містить, як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію кримінального правопорушення. Суть пред`явленого обвинувачення зрозуміла стороні захисту, про що свідчить їх висловлювання про незгоду з проведеними експертизами у кримінальному провадженні. Подані клопотання сторони захисту щодо повернення обвинувального акту також свідчить про повну обізнаність із матеріалами кримінального провадження.

Крім того, апелянт вказує, що суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення або поліпшити якість обвинувального акту, тим самими проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору - як краще викласти обвинувачення. Також суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акту, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин скоєння злочину, його правової кваліфікації, тощо, оскільки в обвинувальному акті викладене те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим. Зі змісту обвинувального акту випливає, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень із зазначенням місця, часу та наслідків правопорушення, тобто слідчим сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Щодо позиції сторони захисту щодо відсутності потерпілого у вказаному кримінальному провадження, апелянт зазначає, що у ході досудового розслідування як слідчий, так і Київська міська прокуратура зверталась до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) стосовно залучення представника вказаного органу як представника потерпілого, можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та вирішення питання про пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні, однак згідно листа від 04.01.2022 виконувачем обов`язків Київського міського голови ОСОБА_15 повідомлено про відсутність юридичних фактів спричинення шкоди бюджету міста Києва внаслідок проведених тендерів, зазначених у листі Київської міської прокуратури.

Також апелянт вказує, що процесуальний статус потерпілого у кримінальному провадженні відповідно до вимог КПК України та статус потерпілого відповідно до КК України, є різними процесуальними статусами, які не залежать один від одного. При цьому слідчим у обвинувальному акті потерпілим зазначено територіальну громаду Києва в особі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Місцева рада як представницький орган місцевого самоврядування, відповідно до абз.6 ч.1 ст. 1 вказаного Закону наділений правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Із зазначеного можливо зробити висновок, що відповідь службових осіб Київської міської ради про небажання набуття статусу потерпілого саме і є підставою для визначення прокурором потерпілого територіальну громаду, та подачі саме прокурором цивільного позову у кримінальному провадження самостійно у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» у зв`язку із неналежним здійснення захисту інтересів громади Київською міською радою.

Апелянт зазначає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , реєстр матеріалів досудових розслідувань та цивільний позов, поданий прокурором відповідають вимогам чинного законодавства.

Від захисника обвинуваченої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_11 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2023 - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Крім того, від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких вона також просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2023 - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її, думку обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на законність ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Згідно із ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Оскільки відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, то відповідно, формулювання обвинувачення та інші відомості викладається у такому виді, як це вважає необхідним прокурор. Спосіб же викладення формулювання обвинувачення та правильність зазначення інших відомостей може бути предметом оцінки суду лише під час судового розгляду кримінального провадження, який відповідно, до вимог ст. 337 КПК України проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, суд першої інстанції послався на те, що у обвинувальному акті не зазначено місця (місць) вчинення кримінальних правопорушень інкримінованих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що свідчить про суттєві недоліки обвинувального акта, фактично відсутність формулювання обвинувачення з урахуванням вимог ст. 91 КПК України, водночас, на переконання колегії суддів, зазначені судом першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту прокурору не можуть бути визнанні обґрунтованими, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що встановити точного часу, дати та місця вчинення злочину в ході досудового розслідування не виявилось можливим, а тому оцінка зазначеним обставинам має бути надана судом при ухваленні судового рішення за результатами судового розгляду кримінального провадження.

При цьому, з обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000017 від 14.01.2021 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 вбачається, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону. Зокрема, фактичні обставини справи, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону про кримінальну відповідальність та формулювання висунутого ОСОБА_8 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_7 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.5 ст.27 ч.4 ст.191, ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_9 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК обвинувачення. Долучено до обвинувального акта і розписку обвинувачених та їх захисників про отримання копії обвинувального акта, позовної заяви та реєстру матеріалів досудового розслідування. Отже, цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, і будь - яких перешкод для призначення його до судового розгляду, колегія суддів не вбачає.

Що стосується не наведення в обвинувальному акті анкетних відомостей щодо потерпілого або його представника у даному провадженні, яким органом досудового розслідування зазначено Територіальну громаду міста Києва в особі Київської міської ради (Київської міської адміністрації), то дані обставини не можуть вважатися тими обставинами, які істотно порушують вимоги КПК, оскільки можуть бути уточнені та виправлені самостійно судом, та ці обставини жодним чином не перешкоджають судовому розгляду, тим більше, що у долученій до обвинувального акту позовній заяві наведено адресу та код ЄДРПОУ- Київської міської ради (КМДА), а питання щодо обґрунтованості зазначення органом досудового розслідування в обвинувальному акті потерпілого, виходять за межі вирішення питань, які мають розглядатись на стадії підготовчого судового засідання, та підлягають з`ясуванню в процесі судового провадження щодо обвинувачених осіб, що свідчить про суттєві порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону.

Отже, повертаючи обвинувальний акт прокурору саме з зазначених судом обставин, суд вийшов за межі ст. 291 КПК України, оскільки на даній стадії має лише перевірити обвинувальний акт на його відповідність вимогам даної норми.

Підстав вважати, що обвинувальний акт не відповідає приписам ст.291 КПК України, колегія суддів не вбачає, а тому посилання суду першої інстанції на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, є необґрунтованими.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду про повернення обвинувального акта прокурору, прийняте за результатами підготовчого судового засідання, не може бути визнане законним та обґрунтованим, оскільки при його постановленні не були дотримані вимоги кримінального процесуального закону.

З огляду на встановлені в ході апеляційного перегляду обставини, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України, ухвалено з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2023 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000017 від 14.01.2021 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2023, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000017 від 14.01.2021 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.5 ст.27 ч.4 ст.191, ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України повернуто прокурору - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4