ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , володільця ОСОБА_6 ,захисника ОСОБА_7 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10червня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10червня 2024 року задоволено клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором та накладено арешт з обмеженням права користування, розпорядження та відчуження на транспортний засіб марки «ВАЗ 21063», д/ НОМЕР_1 , номер кузоваG1376102, що перебуває у користуванні ОСОБА_8 та знаходиться на території спеціального майданчику тимчасового затриманих транспортних засобів, за адресою АДРЕСА_1 .

На таке судове рішення захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити частково та накласти арешт на транспортний засіб марки із забороною розпорядження та відчуження , а арешт майна в частині користування даним автомобілем скасувати та повернути вказане майно користувачу ОСОБА_8 .

Вважає, що арешт майна порушує права та законні інтереси володільцямайна.

Посилається на те, що автомобіль відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки його було обґрунтовано визнано речовим доказом та може бути використано в кримінальному провадженні як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Однак, не погоджується з рішенням слідчого судді щодо визначеного способу обтяження майна.

Провадження №11-сс/822/189/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст. 422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 є лише користувачем транспортного засобу,а власником є інша особа, яка не є стороною у кримінальному провадженні.

Твердить, що на даному етапі кримінального провадження застосування заборони відчуження та розпорядження вказаним автомобілем з метою запобігання його пошкодження, знищення, перетворення буде необхідним та достатнім для збереження речового доказу. Заборона користування є надмірним і невиправданим обтяженням.

На думку апелянта, скасування заборони користування вказаним автомобілем не призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна та не позначиться на ефективності досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення та відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України,зокрема, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів провадження, 06.06.2024 року до ЄРДР за №0002278 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України.

За змістом внесених відомостей, 06.06.2024 року до ВП №5 (смт. Глибока) з 31 прикордонного загону надійшло повідомлення, про те, що 06.06.2024 року на відстані біля 5 км. від державного кордону України із Румунією, в межах населеного пункту с. Корчівці Чернівецького району Чернівецької області затримано транспортний засіб марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням підозрюваного ОСОБА_8 , який здійснював перевезення 5 осіб призовного віку, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що мали намір незаконно перетнути державний кордон України, за сприянням невстановлених осіб.

Під час огляду місця події 06.06.2024 року вказаний транспортний засіб був вилучений.

Постановою слідчого від 06.06.2024 року транспортний засіб ««ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_2 визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання на територію спеціального майданчика за адресою АДРЕСА_1 .

08.06.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником вилученого авто є ОСОБА_15 ,однак під час апеляційного розгляду ОСОБА_8 пояснив, що придбав цей автомобіль у лютому цього року у власника,без переоформлення.

Отже, слідчий суддя мав достатні на даний час підстави вважати, що вилучений автомобіль як знаряддя вчинення злочину міг використовуватися для організації незаконного переправлення осіб через державний кордон,отже з цих підстав відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Незастосування обмеження права відчуження, користування,розпорядження цим майном може призвести до його приховування, перешкодить встановленню істини у справі.

За таких обставин слідчий суддя із метою забезпечення збереження речового доказу та унеможливлення відчуження чи приховування обґрунтовано наклав на таке майно арешт, що на даний час є розумним та співмірним з метою забезпечення завдань кримінального провадження порівняно із тимчасовим обмеженням прав власника чи користувача майна.

Доказів,що застосовані способи обтяження можуть істотно позначатися на інтересах користувача майна або інших осіб,суду не надано.

Колегія суддів вважає, що рішення суду прийняте відповідно до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, наразі підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення,а ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 червня 2024 року-без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3