Справа № 642/5129/23
н/п 1-кс/642/1228/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, в режимі відеоконференції, скаргу ОСОБА_3 бездіяльність прокурора Харківської обласної прокуратури у кримінальному провадженні №0001206 від 10.09.2022 року, яка подана в порядку ст. 303 КПК України,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльністьть прокурора Харківської обласної прокуратури щодо ненаправлення йому прийнятих процесуальних рішень у об`єднаному кримінальному провадженні № 0001206 від 10.09.2022 р. , що перебуває у провадженні Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві.

Скарга мотивована тим, що він звернувся на ім`я заступника керівника Харківської обласної прокуратури із заявою-клопотанням з проханням направити йому копії процесуальних рішень, які були прийняті слідчим Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві у об`єднаному кримінальному провадженні № 0001206 від 10.09.2022 р.. При цьому зазначав, що йому з листа заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 02.04.2024 року стало відомо, що кримінальні провадження № 0000384 та № 0001206 об`єднані постановою прокурора від 25.01.2024 року в одне кримінальне провадження за № 0001206, та у вказаному кримінальному провадженні слідчим Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві винесено постанову від 22.02.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у цьому провадженні, та постанову від 23.02.2024 про закриття кримінального провадження № 0001206 від 10.09.2022 року.

Однак, прийняті процесуальні рішення ОСОБА_3 не отримував, що позбавляє його можливості оскаржити прийняті постанови слідчого. Отже, посилаючись на те, що орган досудового розслідування, процесуальний керівник прокурор, та інші уповноважені особи протиправно не направляють йому в установлені строки процесуальні рішення по вишевказаному кримінальному провадженню, він вимушений був звернутися із клопотанням про їх направлення до Харківської обласної прокуратури, однак після звернення процесуальні рішення слідчого у кримінальному провадженні № 0001206 від 10.09.2022 року йому так і не направлені, жодної відповіді не надано. З урахуванням наведеного, заявник просить визнати бездіяльність заступника керівника Харківської обласної прокуратури, та зобов`язати направити йому відповідно до ч. 6 ст. 284 КПК України процесуальні рішення слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити..

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги за його відсутністю, та у заяві зазначив, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської обласної прокуратури не підсудна Ленінському районному суду м. Харкова, у зв`язку із чим просив залишити скаргу без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя зазначає наступне.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування визначено ст. 306 КПК України, у ч. 1 якої закріплено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України.

Оскільки зазначені норми не містять положень, що регулюють питання територіальної і інстанційної підсудності, з урахуванням приписів ч. 6 ст. 9 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, виходячи зі змісту ст.32 та ст.33, 132 КПК України розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Аналогічна правова позиція була висловлена у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05.04.2013.

З матеріалів скарги вбачається, що досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001206 від 10.09.2022 року проводилося слідчими Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві .

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні доручено здійснювати групі прокурорів Харківської обласної прокуратури.

Місце розташування органу досудового розслідування Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві, за територіальною юрисдикцією відноситься до Ленінського районного суду м. Харкова. Тому, згідно вимог чинного КПК України, подана скарга може бути розглянута слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова.

Зі скарги ОСОБА_3 слідує, що він звернувся до слідчого судді на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у не направленні йому процесуальних рішень, в тому числі копій постанови про відмову у визнанні потерпілим та постанови про закриття кримінального провадження, та не надання йому відповіді на його заяву від 05.04.2024 року.

Зазначена заява ОСОБА_3 була отримана Харківською обласною прокуратурою, та як зазначено у листі прокурора третього відділу процесуального керівництва у правління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , направленого слідчому судді, перебуває на розгляді.

Станом на час розгляду скарги заява про направлення йому копій постанов слідчого про відмову у визнанні потерпілим та постанови про закриття кримінального провадження у кримінальному првоадженні № 0001206 від 10.09.2022 року не розглянута, копії даних постанов він не отримав.

Відповідно до глави 26 КПК України вирішення скарг на дії, рішення чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування відноситься до компетенції слідчих суддів.

Згідно з положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченого цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадження.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Це положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком учинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк, не більший за 3 дні з моменту подання, і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй. При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не тільки не вчиненням процесуальної дії в межах установлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Так, відповідно до скарги ОСОБА_3 останній оскаржує бездіяльність яка полягає у ненаданні копій рішень про відмову у визнанні його потерпілим та про закриття кримінального провадження, за його зверненням до Харківської обласної прокуратури.

Та як вже було зазначено, процесуальне керівництво у кримінальному првоадженні № 0001206 від 10.09.2022 року доручено здійснювати групі прокурорів Харківської обласної прокуратури.

Отже заявником оскаржується бездіяльність прокурора, передбачена п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.1ст.303КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, відповідно до п.5 ч.1ст.303КПК України - рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчий суддя враховує той факт, що бездіяльність, яка полягає у ненаправлені копіїй процесуальних рішень про відмову у визнанні потрепілим та про закриття кримінального провадження може прямо порушити строки звернення зі скаргою на вказані рішення слідчого, що в свою чергу призведе до настання певних негативних наслідки для потерпілого чи заявника.

Пунктом 12 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 року зазначено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора постановляється ухвала. В КПК України визначено вичерпний перелік рішень, які може бути прийнято за результатами розгляду скарги: 1) про скасування рішення слідчого чи прокурора у випадку визнання його незаконним; 2) про зобов`язання припинити дію у випадку визнання її незаконною; 3) про зобов`язання вчинити певну дію у випадку визнання бездіяльності незаконною; 4) якщо підстави для задоволення скарги відсутні, слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги, яка не підлягає оскарженню. Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, яка полягає у забезпеченні законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі.

Оскільки заява ОСОБА_3 від 05.04.2024 року про направлення йому процесуальних рішень у кримінальному провадженні станом на час розгляду скарги не була розглянута, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, слід задовольнити частково та зобов`язати прокурора Харківської обласної прокуратури - процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0001206 від 10.09.2022 року розглянути клопотання ОСОБА_3 від 05.04.2024 року направлене на адресу Харківської обласної прокуратури, та про результати розгляду повідомити особу, яка заявила клопотання, та направити ОСОБА_3 копії постанови слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про закриття кримінального провадження та постанову про відмову у визнанні потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Вимоги скарги про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії заступника керівника прокуратури не передбачений положеннями ст. 303 КПК України та виходить за межі компетенції слідчого судді, тому в цій частині скарги слід відмовити.

Таким чином, слідчий суддя вважає вимоги скаржника підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст.. 303, 306, 307, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Скаргу - задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора Харківської обласної прокуратури - процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0001206 від 10.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 05.04.2024 року направлене на адресу Харківської обласної прокуратури, та про результати розгляду повідомити особу, яка заявила клопотання, та направити ОСОБА_3 копію постанови слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві від 23.02.2024 року про закриття кримінального провадження № 0001206 від 10.09.2022 року та постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві від 22.02.2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001206 від 10.09.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1