Справа № 539/1408/24
Провадження № 1-кс/539/394/2024
У Х В А Л А
07 травня 2024 року м. Лубни
Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 та представникавласника арештованого майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_4 про часткове скасування заходу забезпечення кримінального провадження,-
Адвокат ОСОБА_5 в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_4 звернувся в суд до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про часткове скасування заходу забезпечення кримінального провадження.
Арешт накладався з метою забезпечення кримінального провадження, збереження майна, що визнано речовим доказом та з метою запобігання вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних та адміністративних правопорушень.
Заявник вказує, що при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею не в повній мірі було встановлено, що автомобіль «HYUNDAI SANTA FE» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 формально є власністю ОСОБА_4 , який перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 . Саме в період шлюбу останніми придбано даний транспортний засіб, а тому відповідно до ст.65 СК України дане майно є спільною сумісною власністю подружжя Дрок. При цьому дружина ОСОБА_6 є рівноправним співвласником цінної речі, має посвідчення водія відповідної категорії на право керування легковими транспортними засобами, водійський стаж більше 20 років, а тому арештом майна порушуються і її права. При цьому даний автомобіль використовувався ОСОБА_6 для здійснення підприємницької діяльності, з якої сплачуються податки та інші обов`язкові державні платежі. Тривалий простій транспортного засобу суттєво позначається на підприємницькій діяльності та сімейному бюджету.
Ставляючи питання про часткове скасування арешту з майна стороною захисту враховується і той факт, що за тривалий період арешту майна жодних слідчих чи експертних досліджень із транспортним засобом та реєстраційними документами до нього стороною обвинувачення не здійснено і не заплановано, сам автомобіль є досить дорогоцінною річчю і його зберігання вимагає особливих умов - гаражне приміщення для захисту лакофарбового покриття від попадання прямих сонячних променів.
На підставі вищевикладеного представник власника арештованого майна адвокат ОСОБА_5 прохає:
2.Передати ОСОБА_6 на відповідальне зберігання з можливістю використання автомобіль марки «HYUNDAI SANTA FE» д.н.з. НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
4.Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст.388 | КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.
У судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_5 вимоги клопотання підтримав.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечив.
Вивчивши матеріали наданого кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи із наступного.
У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що 05.04.2024 приблизно о 12 годині 11 хвилин працівниками поліції Лубенського РВП по вул. Петра Лубенського в м. Лубни Полтавської області було зупинено автомобіль «HYUNDAI SANTA FE» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував вказаним автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами згідно рішень Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.11.2022, 02.03.2023 та 27.09.2023, тим самим ОСОБА_4 не виконує рішення суду.
Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.04.2024 в межах даного кримінального провадження було накладено арешт на вищевказаний автомобіль, який залишено зберігатися на майданчику тимчасового тримання за адресою АДРЕСА_2 та свідоцтво про його реєстрацію, яке передано до камери зберігання речових доказів Лубенського ВП за адресою АДРЕСА_3 до скасування арешту майна у встановленому законом порядку
Арешт на майно накладався з метою забезпечення кримінального провадження, збереження майна, що визнано речовим доказом та з метою запобігання вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних та адміністративних правопорушень.
Як стверджує заявник, даний автомобіль був придбаний у період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а тому є спільною сумісною власністю подружжя, тож остання є рівноправним співвласником цінної речі. Дані обставини не були враховані слідчим суддею при винесенні ухвали про арешт майна 10.04.2024.
Згідно з положеннями ст. 368 ЦК України, спільною сумісною власністю подружжя є майно, набуте ними за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 60 СК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Одночасно із цим, ч. 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. При чому спільна сумісна власність подружжя належить подружжю незалежно від того, на чиє ім`я видано та оформлено документи.
Стаття 61 СК України передбачає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 1 статті 67 СК України визначено, що дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном.
Частиною 1 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Слідчим суддею встановлено, що титульним власником автомобіля «HYUNDAI SANTA FE» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_4 , який з 06.08.1994 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження.
Автомобіля «HYUNDAI SANTA FE» придбано під час шлюбу, тобто даний транспортний засіб перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .
Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. При цьому обмеження права власності повинно бути розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного, враховуючи, що наразі відсутні підстави для продовження арешту автомобіля, а метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження у даному випадку не є конфіскація майна як виду покарання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 132, 174, 173, 376 КПК України, слідчий суддя - ,
Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_4 про часткове скасування заходу забезпечення кримінального провадження задовольнити.
Передати ОСОБА_6 на відповідальне зберігання з можливістю використання автомобіль марки «HYUNDAI SANTA FE» д.н.з. НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.
Дана ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_1