ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/291/24 Справа № 700/947/23 Категорія: ч. 1 ст. 286-1 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Лисянського райсуду Черкаської обл. від 17.01.2024 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною ухвалою виправлено описку у резолютивній частині вироку Лисянського райсуду Черкаської обл. від 17.01.2024 р. стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 2861 КК України та доповнено перший абзац резолютивної частини вироку словами: «з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки».

На зазначену ухвалу прокурор Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та закрити судове провадження про виправлення описки через істотне порушення кримінального процесуального закону.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що після складання та підписання вироку, у його резолютивній частині було виявлено описку, зокрема помилкове не зазначення судом застосування за ч. 1 ст. 2861 КК України додаткової міри покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами, яка передбачена санкцією вказаної частини статті закону України про кримінальну відповідальність.

Вимоги до змісту такого виду судового рішення як вирок містяться у ст. 374 КПК України, відповідно до якої у резолютивній частині обвинувального вироку зазначається покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Відповідно до ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Тобто, вирішуючи питання про виправлення арифметичних чи граматичних помилок (описок), допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст такого рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи, а тому виправлення допущених у вироку чи ухвалі описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.

Натомість суд першої інстанції постановив рішення, яким фактично не виправив описку у вироку стосовно ОСОБА_7 , а вніс до вироку зміни в частині доповнення виду покарання, до якого засуджено особу, що є неприпустимим, оскільки відповідно до ст. 407 КПК України таке право належить до повноважень суду апеляційної інстанції.

Крім того, про призначення судового засідання з розгляду питання щодо виправлення описки у вироку учасників кримінального провадження, у тому числі прокурора, судом не повідомлено, в судове засідання вказані особи не викликалися та участі в ньому не приймали, про що свідчить відсутність в матеріалах кримінального провадження підтверджуючих документів щодо направлення судом та отримання учасниками провадження повідомлень про їх виклик в судове засідання, а також журналу та аудіо-, відеофіксації цього судового засідання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, розгляд питання про виправлення описки у вироку за відсутності повного фіксування судового засідання та фактично без ведення журналу судового засідання на підставі ч. 2 ст. 412 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та просила задовольнити її із вказаних у ній мотивів, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання апеляційного суду, місцевий суд не дотримався зазначених вимог закону.

Так, вироком Лисянського райсуду Черкаської обл. від 17.01.2024 р. ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2861 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді нічного домашнього арешту, згідно ухвали суду від 3.01.2024 р., залишений до набрання вироком законної сили.

Ухвалою Лисянського райсуду Черкаської обл. від 17.01.2024 р. виправлено описку у резолютивній частині вироку Лисянського райсуду Черкаської обл. від 17.01.2024 р. стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 2861 КК України. Доповнено перший абзац резолютивної частини вироку словами: «з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки».

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Вирішуючи питання про виправлення арифметичних чи граматичних помилок (описок), допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст такого рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи, а тому виправлення допущених у вироку чи ухвалі описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.

Проте, як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, суд першої інстанції постановив рішення, яким не виправив помилки у тексті судового рішення, а погіршив становище обвинуваченого, оскільки призначив додаткове покарання, яке не було призначене вироком суду, що є неприпустимим, оскільки відповідно до вимог ст. 407 КПК України, таке право належить виключно до повноважень суду апеляційної інстанції.

Крім того, відповідно до ч. 2. ст. 379 КПК України питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Проте, як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, суд першої інстанції судовий розгляд щодо виправлення описки у вироку не призначав, учасників кримінального провадження належним чином не повідомляв, обмежившись лише направленням копії ухвали про виправлення описки (а. пр.182), та як наслідок, учасники кримінального провадження участі в судовому засіданні не приймали, про що свідчить відсутність в матеріалах кримінального провадження підтверджуючих документів щодо направлення судом та отримання учасниками провадження повідомлень про їх виклик в судове засідання, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, при розгляді питання про виправлення описки не виконано вимоги про фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження в суді першої інстанції, що є порушенням вимог ст. ст. 107 та 108 КПК України та відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції в порушення вимог КПК України, постановив ухвалу про виправлення описки, якою не виправив описку, а посилив покарання, призначивши додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що не передбачено нормами КПК України, тому що призначати як основне, так і додаткове покарання суд першої інстанції має право тільки вироком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора є слушними та підлягають до задоволення, а ухвала місцевого суду підлягає безумовному скасуванню.

З урахуванням того, що на вирок Лисянського райсуду Черкаської обл. стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 2861 КК України прокурором подана окрема апеляційна скарга в частині законності не призначення судом додаткового покарання, то апеляційний суд розгляне вказане питання під час апеляційного перегляду вироку суду, а судове провадження, яке стосується виправлення описки, підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 379, 405, 407, 412 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвалу Лисянського райсуду Черкаської обл. від 17.01.2024 р., якою виправлено описку у резолютивній частині вироку Лисянського райсуду Черкаської обл. від 17.01.2024 р. стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 2861 КК України та доповнено перший абзац резолютивної частини вироку словами: «з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки» скасувати.

Судове провадження про виправлення описки закрити.

Апеляційну скаргу прокурора Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді