Справа №705/1220/24
1-в/705/70/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК №92

( в режимі відео конференції ) ОСОБА_4

засудженого ( в режимі відео конференції ) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області в режимі відео конференції між судом та ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання та просив його задоволити, посилаючись на те, що він своєю поведінкою довів своє право на застосування до нього умовно-дострокового звільнення. З часу відбування покарання працює столярем, до праці ставиться сумлінно. Раніше звільнявся умовно достроково та скоїв новий злочин в період умовно-дострокового звільнення оскільки не було поряд людини яка б допомогла знайти роботу. Процесуальні витрати він відшкодував. З 2021 порушень режиму відбування покарання не допускав.

Представник адміністрації СВК №92 в судовому засіданні вказав, що засуджений за час відбування покарання своєю поведінкою довів своє виправлення. Характеризується позитивно. Заборгованість по позову відшкодував.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки у відповідності з вимогами ст. 81 КК України, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінність поведінки засудженого полягає в систематичному неухильному дотриманні правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Також засуджений, який заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання повинен не лише працювати, а ставитись до праці відповідально, бути зразком для слідування іншими засудженими. Для доведення вказаних обставин необхідно, щоб поведінка засудженого була стабільно позитивною протягом тривалого часу. Саме тому, засуджений отримує право на вказану пільгу після відбуття 2/3 покарання, і саме тому висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Крім цього, не можна вважати сумлінною поведінку засудженого лише через відсутність у засудженого не знятих або погашених у порядку, встановленому статтею 134 КВК України, стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 має 5 судимостей за вчинення злочинів проти власності та проти громадського порядку. Відбуває покарання у вигляді 11 років позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, скоєний в період умовно-дострокового звільнення від покарання, а також ч. 3 ст. 185 КК України, покарання за яке складене на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

За час відбування покарання з 06.01.2017 позитивно характеризувався не завжди, значну частину відбутого покарання (4 роки) мав нестабільну поведінку, допускав порушення режиму відбування покарання, за що 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності (06.02.2017, 20.02.2018, 04.04.2018, 04.04.2019, 18.06.2021 та 23.08.2021) за вчинення порушень режиму відбування покарання, в тому числі за порушення, що носить злісний характер. Працевлаштований столяром тесального цеху № 2. Отримав 8 заохочень (02.04.2021, 01.10.2021, 04.01.2022, 04.04.2022, 05.10.2022, 03.01.2023, 05.07.2023, 05.10.2023), процесуальні витрати за вироком суду в сумі 2826,5 грн. не відшкодував.

Рішенням Комісії Старобабанівської ВК-92 від 14.04.2022 відмовлено в направленні до суду матеріалів для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від покарання.

Враховуючи особу засудженого (до якого судом неодноразово та безрезультатно застосовувались заохочувальні норми, передбачені Законом України «Про Амністію», ст. 75 та ст.81 КК України), його стійку схильність до скоєння злочинів проти власності, поведінку за весь період відбування покарання, існують обґрунтовані сумніви, в тому що ОСОБА_5 виправився та не буде скоювати нових злочинів після звільнення з установи виконання покарання.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Враховуючи позицію прокурора, засудженого, представника адміністрації СВК №92, дослідивши матеріали клопотання та надані суду документи особової справи засудженого суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим певного строку покарання, призначеного судом за злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 16.06.2021 року Христинівським районним судом Черкаської області за ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України зараховано у строк призначеного цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Київ від 25.02.2020 року. Вироком Черкаського апеляційного суду від 04.10.2021 року вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 16.06.2021 року в частині кваліфікації дій та в частині призначеного покарання скасовано, ухвалено новий вирок, в цій частині, яким кваліфікувати дії за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно. Призначено покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 19.03.2012 та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за покаранням за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 25.02.2020, остаточно визначено покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. В решті вирок залишено без змін. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.12.2022 року зараховано у строк покарання попереднього ув`язнення з 06.01.2017 року по 17.06.2020 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку покарання рахується з 04.10.2021 року. Кінець строку: 25.07.2024 року.

Згідно довідки про заохочення та стягнення, затвердженої 10.03.2024 року, засуджений ОСОБА_5 має 8 заохочень, за виконання покладених обов`язків та дотримання ПВР, мав 2 стягнення за час відбування покарання вСВК-92, які знято, та мав 4 стягнення перебуваючи в ДУ «Київський слідчий ізолятор» які погашено.

Мав позов за вироком суду за проведення судових експертиз, який згідно відомостей особової справи та пояснень представника колонії погашено.

Згідно довідки начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень ОСОБА_6 станом на 15.03.2024 року не відбута ОСОБА_5 частина покарання становить 4 місяці 10 днів.

Відповідно до ППВС України від 26.04.2002 року за №2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

П.17 даної Постанови зазначено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 має 5 судимостей за вчинення злочинів проти власності та проти громадського порядку. Відбуває покарання у вигляді 11 років позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, скоєний в період умовно-дострокового звільнення від покарання, а також ч. 3 ст. 185 КК України, покарання за яке складене на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

За час відбування покарання з 06.01.2017 позитивно характеризувався не завжди, значну частину відбутого покарання (4 роки) мав нестабільну поведінку, допускав порушення режиму відбування покарання, за що 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності (06.02.2017, 20.02.2018, 04.04.2018, 04.04.2019, 18.06.2021 та 23.08.2021) за вчинення порушень режиму відбування покарання, в тому числі за порушення, що носить злісний характер. Працевлаштований столяром тесального цеху № 2. Отримав 8 заохочень (02.04.2021, 01.10.2021, 04.01.2022, 04.04.2022, 05.10.2022, 03.01.2023, 05.07.2023, 05.10.2023), процесуальні витрати за вироком суду відшкодував. Рішенням комісії Старобабанівської ВК-92 від 14.04.2022 відмовлено в направленні до суду матеріалів для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від покарання.

Враховуючи особу засудженого (до якого судом неодноразово та безрезультатно застосовувались заохочувальні норми, передбачені Законом України «Про Амністію», ст. 75 та ст.81 КК України), його стійку схильність до скоєння злочинів проти власності, поведінку за весь період відбування покарання, існують обґрунтовані сумніви, в тому що ОСОБА_5 виправився та не буде скоювати нових злочинів після звільнення з установи виконання покарання.

З огляду на наведене суд вважає, що засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 369, 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же термін, з моменту вручення ухвали.

Суддя ОСОБА_7