Справа № 190/626/24
Провадження №1-кп/190/72/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті П`ятихатки кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 23.01.2024 року, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Долинське П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня, не одружений, на утриманні дітей не має, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв: викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

22.01.2024 близько 23:30 год., ОСОБА_4 , знаходився за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , де під час спільного вжиття алкогольних напоїв у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір на таємне викрадення банківської картки, яка належить ОСОБА_6 . Після чого, 23.01.2024 близько 08:00 год., ОСОБА_4 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір направлений на таємне викрадення банківської картки, продовжуючи знаходитися за місцем мешкання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , користуючись відсутністю власника домоволодіння, упевнившись, що ОСОБА_6 відпочиває та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно викрав з поверхні кухонного столу, банківську картку для виплат «ПриватБанку», номер рахунку НОМЕР_1 картка № НОМЕР_2 відкритого на ім`я ОСОБА_6 , на якій знаходилися грошові кошти останнього та яка в силу вимог ст. 1 Закону України "Про інформацію" N 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні" N 2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" N 2121-111 від 7 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року N 414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, які є різновидом офіційного документу, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу для подальшого заволодіння за допомогою вказаної картки грошовими коштами потерпілого, що зберігались на його банківському рахунку. Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи вищевказану викрадену банківську карточку з місця скоєння злочину зник, залишивши собі, для подальшого користування на власний розсуд.

Крім того, 23.01.2024 близько 09.00 год., у ОСОБА_4 , після того, як останній викрав банківську картку для виплат «ПриватБанку», номер рахунку НОМЕР_3 картка № НОМЕР_2 відкритий на ім`я ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння грошовими коштами, які знаходяться на вищевказаній картці, які належать ОСОБА_6 . В той же день, тобто 23.01.2024 о 17:45 год., ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів з вищевказаної банківської картки ОСОБА_6 , перебуваючи біля банкомату «ПриватБанку» розташованого у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: вул. Петровського, 230, м. П`ятихатки, Кам`янський район, Дніпропетровська область, володіючи Інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карги (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного [засобу під час здійснення операцій з її використанням, та достовірно знаючи, що при зняті грошових коштів, потрібно вводити пін-код, який йому заздалегідь відомий від власника картки ОСОБА_6 , вирішив цим скористатись, та діючи умисно, таємно з корисливих мотивів, здійснив зняття грошових копті ів за допомогою картки для виплат «ПриватБанку», номер рахунку НОМЕР_3 картка № НОМЕР_2 відкритого на ім`я потерпілого ОСОБА_6 у сумі 700 грн., утримуючи вказані грошові кошти ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.,чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , майнову шкоду на загальну суму 700 грн., що підтверджується випискою з картки/рахунку «ПриватБанку» за 23.01.2024. У відповідності до п. 1 Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженого Законом України від 08.11.2023 р. № 3429-1Х, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Угодою про визнання винуватості від 15 березня 2024 року сторони погодили покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення строком на 5 років, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком термін якого буде визначено судом з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

ОСОБА_4 в свою чергу згоден понести покарання, визнає вину в скоєному.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості допускається у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких завдано шкоду правам та інтересам окремих осіб, якщо потерпілим надано письмову згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України, є проступком та тяжким злочином.

Під час досудового розслідування потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 15.03.2024 року, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому, узгоджене угодою покарання.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 березня 2024 року, укладену у кримінальному провадженні №1-кп/190/72/24 (єдиний унікальний номер 190/626/24), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042, між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене угодою про визнання винуватості, покарання:

-за ч.1 ст.357 КК України 2 (два) роки обмеження волі;

-за ч.4 ст.185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення строком на 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по кримінальному провадженню - банківську картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк», яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити останьому, як йому належний.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя П?ятихатського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1