ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1449/24 Провадження 1-кп/636/813/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у спрощеному провадженні в судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 0000055 від 13 лютого 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуєва Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 30 червня 2023 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 засуджений за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 30 червня 2023 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт.

На виконання вказаного вироку суду ОСОБА_3 взятий на облік Чугуївським районним відділом №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

22.08.2023 Чугуївський районний відділ № 3 філії Державної установи «Центр пробації» Харківської області отримав вирок з Чугуївського міського суду Харківської області № 636/3069/23 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20.09.2023 ОСОБА_3 прибув до Чугуївського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де був ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання.

22.09.2023 ОСОБА_3 повторно прибув до Чугуївського РВ № 3, де під підпис було вручене направлення для відбування громадських робіт в Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Чугуївської міської ради, письмово ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також письмово, під розпис попереджений про притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України за ухилення від відбування цього виду покарання.

Згідно наказу Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Чугуївської міської ради від 22.09.2023 року N? 171-к «Про прийняття громадянина ОСОБА_3 на безоплатні громадські роботи» та графіку, засуджений ОСОБА_3 повинен приступити до відбування покарання з 25.09.2023 року. Згідно з табелем виходу на роботу засудженого до громадських робіт та обліком відпрацьованого часу за вересень 2023 року, отриманих 02.10.2023 року від Територіального центру соціального обслуговування за вхідним N? 1058, ОСОБА_3 відпрацював 20 годин, відповідно до виробничої характеристики порушень не допускав.

Відповідно до графіку виходу на роботу засудженого до громадських робіт на жовтень 2023 року ОСОБА_3 повинен був відпрацювати 88 годин. Згідно табелю Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Чугуївської міської ради, отриманого 31.10.2023 року за вхідним N? 1192, гр. ОСОБА_3 відпрацював 80 годин.

31.10.2023 року за вих. N? 24/34/1669-23 за місцем проживання гр. ОСОБА_3 залишено виклик, оскільки вдома останнього не виявилось.

01.11.2023 року гр. ОСОБА_3 дав пояснення про причини невиходу на роботу 30.10.2023 року та 31.10.2023 року в Територіальний центр соціального обслуговування, тим самим порушивши ст. 37 ч. 1 КВК України.

01.11.2023 провідним інспектором Чугуївського РВ N?3 ОСОБА_4 було винесено попередження ОСОБА_3 про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч.2 КК України у разі подальшого ухилення від відбування громадських робіт, яке було оголошено та надано для ознайомлення під підпис останньому.

03.11.2023 інспектором з кадрів Територіального центру обслуговування соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Чугуївської міської ради було встановлено, що гр. ОСОБА_3 з 01.11.2023 по 03.11.2023 так і не з?явився для відбування громадських робіт чим порушив ст. 37 ч. 1 КВК У країни.

04.11.2023 року був здійснений вихід співробітником Чугуївського РВ N? З за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . де було винесене повторне офіційне попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч.2 КК України ОСОБА_3 , яке було оголошено та надано для ознайомлення під підпис останньому.

22.12.2023 року знову був здійснений вихід співробітником Чугуївського РВ N? 3 за місцем мешкання ОСОБА_3 . Останнього дома не виявилось.

08.01.2024 працівником Чугуївського РВ N? 3 був здійснений вихід за місцем мешкання ОСОБА_3 з метою виклику останнього до органу пробації для встановлення причин невиходу на роботу до Територіального центру соціального обслуговування для відбуття покарання. Засудженого вдома не виявилось.

08.11.2023 року за вих. №24/34/46-23 за місцем проживання гр. не виявилось. ОСОБА_3 залишено виклик на 11.11.2023, оскільки вдома останнього

06.02.2024 було винесене повторне офіційне попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч.2 КК України ОСОБА_3 , яке було оголошено та надано для ознайомлення під підпис останньому.

Згідно повідомлення Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Чугуївської міської ради від 12.01.202.4 року за вх. N? 74 ОСОБА_3 з 06.11.2023 року по 12.01.2024 року так і не з?явився для відбуття покарання з невідомих причин, чим знову порушив ст. 37 ч. 1 КВК України.

Згідно повідомлення директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Чугуївської міської ради ОСОБА_3 приступив до відбування громадських робіт 25.09.2023 о 08 годині 00 хвилин та станом на 30.10.2023 ОСОБА_3 було відпрацьовано з 240 годин у загальній кількості 100 годин.

З 30.10.2023 по теперішній час ОСОБА_3 так і не з?явився для відбуття покарання з невідомих причин, чим знову порушив ст. 37 ч. 1 КВК України.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначених йому вироком Чугуївського міського суду Харківської області N?636/3069/23 від 30.06.2023, не відбувши 140 годин громадських робіт.

Наведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. ОСОБА_3 згоден з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без його виклику та без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України повністю доведена.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, а саме: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_3 суд враховує її щире каяття та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України, такою, що пом`якшує її покарання. Обставин, що обтяжують покарання винної, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, віднесеного законодавством до кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, його відношення до скоєного кримінального проступку та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту в межах санкції відповідної частини статті.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив вказане кримінальне правопорушення-кримінальний проступок, не відбувши покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 30 червня 2023 року, суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, призначаючи покарання за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 30 червня 2023 року (140 годин громадських робіт), з урахуванням встановлених п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України правил складання покарань, згідно з якими одному арешту відповідають вісім годин громадських робіт, остаточно призначивши покарання у виді арешту.

Вказану міру покарання ОСОБА_3 повинен відбувати реально.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним, справедливим і цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 не обирались.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити покарання у виді 1(одного) місяця арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71, з урахуванням встановлених п. 4 ч.1 ст.72 КК України правил складання покарань, згідно з якими одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 30 червня 2023 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) місяця і 17 (сімнадцяти) днів арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1