Справа № 203/1387/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю адвоката - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , подана в порядку ст.303 КПК України, в якій скаржник просив скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, від 11.03.2024 року про закриття кримінального провадження №0000044. В обгрунтування скарги посилався на неповноту досудового розслідування та передчасність винесення оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримав подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.

Слідчий в призначене судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що в силу ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст.9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст.94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час розгляду скарги встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000044, відомості про яке внесено до ЄРДР 01.02.2024 року з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.405 КК України на підставі ухвали слідчого судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 26.01.2024 року, якою було зобов`язано внести до ЄРДР відомості за заявою командира зенітного ракетного артилерійського взводу РВП військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 за фактом вчинення на нього нападу військовослужбовцем ОСОБА_7 .

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, від 11.03.2024 року вказане вище кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України.

Слідчий суддя враховує, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчий керувався показами потерпілого ОСОБА_7 та свідків, які були допитані в рамках іншого кримінального провадження №0000021 та протоколи допиту яких було витребувано з цього кримінального провадження.

Крім того, в ході досудового розслідування не було допитано самого заявника ОСОБА_4 з метою повного з`ясування викладених ним в заяві обставин та встановлення об`єму доказування; письмова заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення в матеріалах кримінального провадження також відсутня.

З копії цієї заяви, яка надавалась до розглядаємої скарги вбачається, що в останній ОСОБА_4 посилався на застосування до нього фізичної сили з боку військовослужбовця ОСОБА_7 . В той час, як згідно наявних в матеріалах справи протоколів допиту останнього в якості потерпілого та протоколів допиту свідків, останні не вказували на застосування ОСОБА_7 фізичної сили до ОСОБА_4 .

При цьому до скарги долучено висновок спеціаліста судово-медичного експерта №147 від 16.01.2024 року, відповідно до якого за наслідками судово-медичного обстеження ОСОБА_4 в останнього виявлено легкі тілесні ушкодження, які можливо були спричинені в термін, на який вказує обстежений, 09.01.2024 року, тобто в день виникнення конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Вказані обставини в ході досудового розслідування не перевірені, питання щодо призначення та проведення судово-медичної експертизи щодо ОСОБА_4 не вирішено.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова від 11.03.2024 року винесена передчасно, без проведення всіх необхідних слідчих дій, спрямованих на повне та всебічне дослідження обставин можливого кримінального правопорушення, а тому підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,9,91,94,303-307,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, ОСОБА_8 від 11 березня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000044.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1