Справа № 487/1912/24
Провадження № 1-кс/487/1713/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000176 від 18.10.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000176 від 18.10.2017 стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.364 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000176 від 18.10.2017 за підозрою першого заступника Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч.2 ст.364 КК України КК України.

Прокурором у кримінальному провадженні 17.02.2021 в порядку ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про те, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 КК України, а саме: виданні та видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, які спричинили тяжкі наслідки та у вчиненні кримінального правопорушення ч. 2 ст. 364 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, яке спричинило тяжкі наслідки.

Ураховуючи неодноразовий виклик ОСОБА_5 до органів прокуратури шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті органу, що здійснює досудове розслідування (територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі) 30.01.2021 та 06.02.2021 повідомлення про підозру вручене у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Крім того, додатково повідомлення про підозру та повістки про виклик в якості підозрюваного для проведення слідчих дій на 19.12.2023, 20.12.2023, 21.12.2023 були опубліковані у ЗМІ Урядовий кур`єр випуск №250(7468) від 14 грудня 2023 року та на сайті офісу Генерального прокурора.

Також повістки про виклик підозрюваного для проведення слідчих дій на 31.01.2023, 01.02.2024, 02.02.2024 повторно були розміщенні у ЗМІ Урядовий кур`єр випуск та на сайті офісу Генерального прокурора.

Водночас будучи неодноразово викликаним до прокуратури АР Крим а та-кож до другого слідчого відділу ТУ ДБР у м Мелітополі для проведення процесуальних та слідчих дій, підозрюваний ОСОБА_5 не з`явився, місце його знаходження не відомо.

На даний час підозрюваного оголошено у державний розшук, проведення якого доручено оперативному підрозділу ГУНП в АР Крим та м. Севастополі.

Встановлено, що на даний час підозрюваний перебуває на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою, та продовжує незаконну діяльність.

Посилаючись на те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду, а у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що останній перебуває на тимчасово окупованій території України в АРК Крим та оголошений у розшук, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування кримінального правопорушення на підставі ухвали слідчого судді.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дійшла такого висновку.

Відповідно до ч 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Частиною 2 статті 297-1 КПК України визначено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, в тому числі у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 408 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ст. 297-2 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини;

4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук;

5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 297-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення. За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає мотиви задоволення або відмови у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування (ч.ч. 2,3 ст. 297-4 КПК України).

Частиною 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Пунктами 2, 3 Перехідних положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Передбачений цим Законом правовий режим діє до повного відновлення конституційного ладу України на тимчасово окупованій території.

Враховуючи дію спеціального закону щодо підстав для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, зокрема оголошення підозрюваного у міждержавний та/або міжнародний розшук, необхідно дійти висновку, що положення ч.2 ст.297-1 КПК України щодо здійснення спеціального досудового розслідування за загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, не підлягають застосуванню, а застосуванню у цьому випадку підлягає ч.3 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідно до якої вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000176 від 18.10.2017 за ч. 2 ст. 366, ч.2 ст.364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 139 Конституції України в Автономній Республіці Крим діє Представництво Президента України, статус якого визначається законом України.

Статтею 1 Закону України «Про Представництво Президента України в Автономній Республіці Крим» передбачено, що Представництво Президента України в Автономній Республіці Крим (далі - Представництво) є державним органом, утвореним відповідно до Конституції з метою сприяння виконанню в Автономній Республіці Крим повноважень, покладених на Президента України.

Згідно з ч. 2, ст. 2 Закону України «Про Представництво Президента України в Автономній Республіці Крим» Представництво очолює Постійний Представник Президента України в Автономній Республіці Крим.

Статтею 3 Закону України «Про Представництво Президента України в Автономній Республіці Крим» визначено, що у своїй діяльності Представництво керується Конституцією України, цим та іншими законами України, указами і розпорядженнями Президента України та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Представництво Президента України в Автономній Республіці Крим» Постійний Представник Президента України в Автономній Республіці Крим (далі - Постійний Представник) здійснює загальне керівництво діяльністю Представництва, несе персональну відповідальність за виконання покладених на Представництво завдань

Статтею 10 Закону України «Про Представництво Президента України в Автономній Республіці Крим» визначено повноваження Постійного Представника, а саме:

а) виконує доручення Президента України, спрямовані на забезпечення виконання повноважень Президента України як гаранта державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина;

б) бере участь з правом дорадчого голосу у засіданнях Верховної Ради Автономної Республіки Крим та Ради міністрів Автономної Республіки Крим;

в) входить з поданням у Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування в Автономній Республіці Крим у разі прийняття ними нормативно-правових актів, що суперечать Конституції і законам України, указам і розпорядженням Президента України, постановам і розпорядженням Кабінету Міністрів України, іншим актам законодавства України, порушують права і свободи громадян, з вимогою про усунення цих порушень, про що інформує Президента України; таке подання підлягає обов`язковому розгляду у позачерговому порядку; у разі неналежного реагування на подання Постійного Представника щодо незаконності прийнятих нормативно-правових актів Постійний Представник вносить пропозиції про скасування чи зупинення дії таких актів безпосередньо Президентові України;

г) вимагає в разі порушень Конституції та законів України, указів і розпоряджень Президента України, актів Кабінету Міністрів України пояснень від посадових осіб Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, керівників районних державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності в Автономній Республіці Крим;

д) порушує питання у встановленому законодавством порядку про притягнення до відповідальності посадових осіб, які вчинили правопорушення;

е) відповідно до структури і кошторису витрат на утримання Представництва затверджує положення про його структурні підрозділи та штатний розпис, призначає на посади та звільняє з посад працівників Представництва, визначає їх посадові обов`язки;

є) звітує перед Президентом України про виконання своїх обов`язків, постійно інформує його з питань, що мають загальнодержавне значення;

ж) утворює тимчасові комісії, групи, експертні ради для ефективного виконання завдань, покладених на Представництво;

з) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом, указами і розпорядженнями Президента України.

Статтею 11 Закону України «Про Представництво Президента України в Автономній Республіці Крим» Постійний Представник має заступників, яких призначає на посаду та звільняє з посади Президент України за поданням Постійного Представника.

Посадові обов`язки заступників Постійного Представника визначаються Постійним Представником.

Згідно з розпорядженням Президента України № 92/2012-рп від 29.05.2012 ОСОБА_5 призначено на посаду першого заступника Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про Представництво Президента України в Автономній Республіці Крим» Постійний Представник у межах своїх повноважень видає розпорядження, які є обов`язковими для виконання працівниками Представництва.

Відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, обіймаючи вказану посаду ОСОБА_5 постійно здійснював на підставі вимог Закону України «Про Представництво Президента України в Автономній Республіці Крим» №1524-III від 02.03.2000 організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції заступника керівника державного органу, який утворено відповідно до Конституції України з метою сприяння виконанню в Автономній Республіці Крим повноважень, покладених на Президента України та є службовою особою.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про Представництво Президента України в Автономній Республіці Крим» управління майном та матеріально-технічне забезпечення діяльності Представництва здійснюються у порядку, визначеному законодавством, суб`єктом управління об`єктами державної власності - органом, що забезпечує діяльність Президента України.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» об`єктами управління державної власності є державне майно, що забезпечує діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України.

Статтею 4 визначено, що суб`єктами управління об`єктами державної власності є, крім інших, органи, які забезпечують діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України.

Згідно з п. 1 Положення про Державне управління справами, затвердженого указом Президента України від 17.12.2002 №1180/2002 Державне управління справами є спеціальним державним органом з матеріально-технічного, соціально-побутового та іншого забезпечення діяльності Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Ради національної безпеки і оборони України, інших державних органів.

Згідно з п.п. 15 п. 4 Положення про Державне управління справами Державне управління справами відповідно до покладених на нього завдань відповідно до переданих йому повноважень щодо управління державним майном здійснює, серед іншого контроль за ефективністю використання і збереженням державного майна, закріпленого за підприємствами Державного управління справами, погоджує в установленому порядку питання щодо відчуження (крім випадків, заборонених законодавством) жилих і нежилих будинків та приміщень підприємствами Державного управління справами;

Відповідно до п. 3.6.1 Договору придбання квартир в порядку пайової участі у будівництві № 4803/378-29/0095 від 29.10.2007, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» та Представництвом Президента України в Автономній Республіці Крим 19.10.2010 вищевказаним Товариством було виділено в натурі частку Представництва у вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_6 22.11.2013 проведено державну реєстрацію права власності на приміщення вищевказаної квартири, з державною формою власності, за суб`єктом - Представництво Президента України в Автономній Республіці Крим.

У подальшому 25.11.2013 реєстраційною службою Сімферопольського міського управління юстиції Автономній Республіці Крим було видано свідоцтво про право власності (індексний номер 13379096) на вищевказаний об`єкт нерухомого майна, а саме: приміщення квартири АДРЕСА_2 та вказана квартира була прийнята на баланс Представництва Президента України в Автономній Республіці Крим та згідно поданої звітності щодо відомостей про державне нерухоме державне майно, станом на 31.12.2013 обліковувалась під інвентарним номером 01, вартістю 170,7 тисяч гривень на дату інвентаризації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-XII від 19.06.1992 приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-XII від 19.06.1992 до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-XII від 19.06.1992 приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-XII від 19.06.1992 встановлено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-XII від 19.06.1992 власник приватизованого житла має право розпорядитися квартирою (будинком), кімнатою (кімнатами) у гуртожитку на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом. Порядок здійснення цих прав власником житла регулюється цивільним законодавством України.

Відповідно до п.п. 17, 20, 22, 23 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.2009 громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію

На підставі розпорядження органу приватизації (щодо квартир (будинків), кімнат у комунальних квартирах), рішення органу місцевого самоврядування (щодо жилих приміщень у гуртожитках) орган приватизації готує та/або замовляє в бюро технічної інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 N 127 (z 0582-01), зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за N 582/5773, технічний паспорт на квартиру, жиле приміщення в гуртожитку, а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на домоволодіння і відповідно до пункту 6.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 N 7/5 (z0157-02), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 за N 157/6445, свідоцтво про право власності на житло та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на приватизоване житло орган приватизації або орган з оформлення документів подає до бюро технічної інвентаризації розпорядження органу приватизації (для квартир (будинків), кімнат у комунальних квартирах), рішення органу місцевого самоврядування (для жилих приміщень в гуртожитках), технічний паспорт на квартиру, жиле приміщення в гуртожитку, а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на домоволодіння та два примірники свідоцтва про право власності на житло.

ОСОБА_5 , перебуваючи, згідно з розпорядженням Президента України № 92/2012-рп від 29.05.2012 на посаді першого заступника Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, реалізуючи функції заступника керівника державного органу, який утворено відповідно до Конституції України з метою сприяння виконанню в Автономній Республіці Крим повноважень, покладених на Президента України, будучи службовою особою, яка виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам служби, умисно, вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , маючи достатній рівень освіти та досвід роботи щодо практичного виконання завдань і функцій держави, достовірно знаючи, що Представництво Президента України в Автономній Республіці Крим, згідно вимог чинного законодавства України не здійснює управління майном та не є уповноваженим органом приватизації державного житлового фонду, яке закріплене за ним, з метою ефективної реалізації свого злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди іншою фізичною особою, розробив загальний план вчинення злочину, який передбачав наступне: видача завідомо неправдивого офіційного документа - свідоцтва про право власності на житло - квартири АДРЕСА_2 та надання ОСОБА_7 вказаного завідомо неправдивого офіційного документа, з метою подальшого вилучення майна вказаної квартири з державної форми власності та обернення на її користь, шляхом проведення перереєстрації права власності на вищевказаний об`єкт нерухомості.

Так, у не встановленому досудовим розслідуванням місці та не встановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди іншою фізичною особою, розуміючи, що Представництво не має відповідного розпорядження органу приватизації та відповідного погодження Державного управління справами на відчуження майна, видав завідомо неправдивий офіційний документ, а саме: свідоцтво про право власності на житло - квартири АДРЕСА_2 від 06.03.2014 №16/01-10, до якого вніс завідомо неправдиві відомості про те, що Держава в особі Представництва Президента України в Автономній Республіці Крим засвідчує що вищевказана квартира належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_7 , а також що вказане свідоцтво видано згідно з розпорядженням органу приватизації. При цьому, ОСОБА_5 засвідчив вищевказаний завідомо неправдивий офіційний документ гербовою печаткою Представництва Президента України в Автономній Республіці Крим та згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №126/20 від 28.12.2020 власноручно вчинив свій підпис в графі «Руководитель».

У подальшому, 07.03.2014 точний час досудовим розслідуванням не встановлено, вказаний завідомо неправдивий офіційний документ - свідоцтво про право власності на житло - приміщення квартири АДРЕСА_2 від 06.03.2014 №16/01-10 використано ОСОБА_7 для вилучення вищевказаного майна з державної форми власності та обернення на власну користь шляхом подачі його до реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим.

Таким чином, внаслідок видання ОСОБА_5 завідомо неправдивого офіційного документу, а саме свідоцтва про право власності на житло - квартири АДРЕСА_2 від 06.03.2014 №16/01-10, надання його ОСОБА_7 для використання з метою проведення перереєстрації права власності на вищевказаний об`єкт нерухомостіПредставництво Президента України в Автономній Республіці Крим втратило належне йому майно, вартість якого станом на 06.03.2014 становила, згідно з висновком судової оціночно-будівельної експертизи № 9708/19-42 від 24.02.2020 - 509 478 гривень, що в свою чергу спричинило тяжкі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Прокурором у кримінальному провадженні 17.02.2021 в порядку ч. 1 ст. 278 КПК України (в редакції, яка діяла на час вчинення процесуальної дії) ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, а саме: виданні та видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, які спричинили тяжкі наслідки, а також у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК України, а саме: зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, яке спричинило тяжкі наслідки.

Крім того, повідомлення про підозру та повістки про виклик в якості підозрюваного для проведення слідчих дій на 19.12.2023, 20.12.2023, 21.12.2023 були опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр» (№250(7468) від ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та на сайті офісу Генерального прокурора.

Також повістки про виклик підозрюваного для проведення слідчих дій на 31.01.2023, 01.02.2024, 02.02.2024 повторно були розміщенні в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті офісу Генерального прокурора.

Проте, будучи неодноразово викликаним до прокуратури АР Крим, а також до другого слідчого відділу ТУ ДБР у м Мелітополі для проведення процесуальних та слідчих дій, підозрюваний ОСОБА_5 не з`явився, місце його знаходження не відомо.

На даний час підозрюваного оголошено у розшук, проведення якого доручено оперативному підрозділу ГУНП в АР Крим та м. Севастополі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на даний час підозрюваний перебуває на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою, та продовжує незаконну діяльність.

З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 0 ст. 364 КК України, органом досудового розслідування надано достатньо доказів, які вказують на те, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, на виклики слідчого не з`являється без поважних причин, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав для здійснення спеціального досудового розслідування по кримінальному провадженню стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

А за такого, клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000176 від 18.10.2017 стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.364 КК України.

Якщо підозрюваний ОСОБА_5 , відносно якого постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, буде затриманий або добровільно з`явиться до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснюватиметься згідно із загальними правилами, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 04.03.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1