печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000663, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2023 (справа №757/26972/23-к), на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме:

- квартиру (п?ятикімнатну) загальною площею 201,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000;

- квартиру (трикімнатну) загальною площею 80,1 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 000;

- гаражний НОМЕР_1 загальною площею 59,9 кв.м., розташований у ГБК «Вільний» за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер 000.

Також адвокат просить скасувати заборону державним реєстраторам прав на нерухоме майно (державним реєстраторам), суб`єктам державної реєстрації прав (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій), а також Міністерству юстиції України та його територіальним органам, вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно об`єктів за №№000, 000, 000.

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що арешт накладено необґрунтовано та у його застосуванні відпала потреба. ОСОБА_4 не є стороною в кримінальному провадженні, є законним власником та добросовісним набувачем зазначеного нерухомого майна. Квартири та гаражний бокс не можуть бути предметом конфіскації, оскільки ОСОБА_4 не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження, не має статусу підозрюваної, обвинуваченої чи свідка, а майно, яке їй належить, жодного відношення до викладених стороною обвинувачення обставин, вказаних суб`єктів господарювання та фігурантів кримінального провадження, не має. Слідчим суддею не зазначено жодних доводів в обґрунтування визнання дієвості мети накладення арешту на нерухоме майно (спецконфіскації), оскільки ОСОБА_4 не має та не мала жодних родинних зв`язків з фігурантами справи. Головною підставою для накладення арешту послугував помилковий висновок слідчого судді про можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, що відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, та застосування щодо нього конфіскації чи спеціальної конфіскації. Проте, на час подання даного клопотання органом досудового розслідування не пред`явлено жодного доказу чи обґрунтованого доводу, які б підтвердили наявність будь-яких фактичних даних, відповідно до яких є необхідність у збереженні накладеного арешту на нерухоме майно, а також дієвості мети такого заходу забезпечення кримінального провадження. Крім того, орган досудового розслідування з дати накладення арешту не здобув жодних додаткових доказів того, що арештоване майно має доказове значення у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки останнє не набуте кримінально протиправним шляхом та не є предметом кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_3 подав на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі, у зв`язку із ризиками та наслідками війни, заявлене клопотання про скасування арешту підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час проведення судового засідання. Разом з тим, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 надіслав на адресу суду письмові заперечення. Так, зазначив, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000663 від 18.07.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364-1 КК України. Так, матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень 02.01.2024 виділені в окреме провадження за №0000001 у зв`язку з розшуком останнього. Поряд з цим, виділенню підлягали також матеріали щодо арешту майна ОСОБА_4 . Крім того, за результатом проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000663 відносно підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 30.04.2024 складено та затверджено обвинувальний акт, який цього ж дня спрямовано до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по суті (справа №757/20023/24-к, головуючий ОСОБА_9 ). З огляду на викладене, просив суд залишити без розгляду клопотання адвоката, проводити судове засідання без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, письмові заперечення прокурора із долученими до них документами, дійшов наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000663 від 18.07.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

29.06.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/26972/23-к задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме: квартиру (п?ятикімнатну) загальною площею 201,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000; квартиру (трикімнатну) загальною площею 80,1 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 000; гаражний НОМЕР_1 загальною площею 59,9 кв.м., розташований у ГБК «Вільний» за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер 000; а також заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно (державним реєстраторам), суб`єктам державної реєстрації прав (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій), а також Міністерству юстиції України та його територіальним органам, вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно об`єктів за №№000, 000, 000.

У вказаній ухвалі слідчий суддя, з огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації, запобігання можливості його приховування та зникнення, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відтак, доводи представника власника майна про те, що арешт на вищевказане майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для скасування арешту.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації визначені частиною четвертою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального Кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

02.01.2024 постановою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364-1 КК України, виділено в окреме кримінальне провадження №0000001 у зв`язку з розшуком останнього. Поряд з цим, у вказане кримінальне провадження виділено також матеріали щодо арешту майна ОСОБА_4 .

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2023 у справі №757/26972/23-к вбачається, що прокурор у клопотанні про накладення арешту на майно посилався на наступне. Під час досудового розслідування встановлено, що упродовж 2022 року після вчинення кримінального правопорушення родиною ОСОБА_8 було придбано наступне нерухоме майно, яке зареєстровано на дружину ОСОБА_4 (код НОМЕР_2 ): гаражний НОМЕР_1 загальною площею 59,9 кв.м. у ГБК «Вільний» за адресою: АДРЕСА_3 ; п?ятикімнатну квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 201,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 ; трикімнатну квартиру АДРЕСА_6 . Згідно даних досудового розслідування, вартість придбаного майна значно перевищує отримані доходи ОСОБА_8 як директора ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» за попередні періоди, а його дружина ОСОБА_4 взагалі не працює, що може свідчити про те, що зазначене нерухоме майно було одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від такого майна, тобто є підставою для застосування спеціальної конфіскації відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

Вказані обставини на даній стадії досудового розслідування у своїй сукупності вказують на наявність достатніх підстав обґрунтовано припускати, що мали місце кримінальні правопорушення, що розслідуються в рамках кримінального провадження №0000001 (виділеного з кримінального провадження №0000663), та нерухоме майно, на яке накладено арешт, є доходом від майна, одержаного внаслідок вчинення кримінальних правопорушень та підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

В клопотанні про скасування арешту майна жодним чином не спростовано тих висновків, до яких дійшов слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва при постановленні ухвали про накладення арешту від 29.06.2023.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що представником власника майна не доведено необґрунтованості накладення арешту або того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, із чим закон пов`язує можливість скасування арешту, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1