У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2221/24

№ 1-кс/183/558/24

14 березня 2024 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області

ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, працевлаштованого слюсарем на ТОВ «НВО «СОЮЗЕНЕРГОМАШ», одруженого, маючого з середньої освіти, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровські й області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000302 від 01.03.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 60 (шістдесят) діб.

В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої громадянину ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, попередньо кваліфікованого за ч.1 ст.263 КК України. Ураховуючи особу підозрюваного, вважають наявним ризики, визначені п. 1, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у його задоволенні, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням заборони за місцем його реєстрації, мотивуючи свою позицію тим, що ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований.

Захисник ОСОБА_6 підтримав думку свого колеги, також просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання, застосувавши до його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням заборони за місцем його реєстрації.

Підозрюваний ОСОБА_7 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення за обставин зазначених в повідомленні про підозру визнав, підтримав позицію своїх захисників, просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити, оскільки має родину, та матір, які потрібують його допомоги.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя проходить до таких висновків.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що на початку березня 2022 року, точно дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходився в м. Новомосковськ, точного місця в ході досудового розслідування не встановлено, де зустрівся з невідомим чоловіком, дані якого в ході досудового розслідування не встановлені, котрий запропонував йому придбати тротилову шашку. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, на початку березня 2022 року, точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 перебуваючи м. Новомосковськ, точного місця в ході досудового розслідування не встановлено, достовірно знаючи, що вищевказаний предмет являється вибуховою речовиною, а також розуміючи, що в нього немає передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та носіння вибухових речовин, придбав у невідомого чоловіка, дані якого в ході досудового розслідування не встановлено, тротилову шашку та переніс її до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав їх зберігати з метою подальшого збуту.

Продовжуючи злочинний умисел, на початку березня 2024 року, точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 зустрів раніше незнайомого чоловіка ОСОБА_10 , де в ході бесіди запропонував останньому придбати у нього тротилову шашку, на що ОСОБА_10 погодився, таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_10 домовились щодо продажу наявної у ОСОБА_7 вибухової речовини.

12 березня 2024 року приблизно о 18 годині 25 хвилини ОСОБА_7 знаходячись поблизу магазину «Сім`я» за адресою: вул. Шевченко, 39-А, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, за 1000 гривень, умисно незаконно збув ОСОБА_10 сліп пакет в якому знаходилась тверда речовина світло-коричневого кольору з надписом на пакуванні «Тротиловая Шашка 200 г».

Вказаний факт, 01.03.2024 року, внесено до ЄРДР за №00000302 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 на початку березня 2022 року, точно дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходився в

м. Новомосковськ, точного місця в ході досудового розслідування не встановлено, де зустрівся з невідомим чоловіком, дані якого в ході досудового розслідування не встановлені, котрий запропонував йому придбати артилерійський порох та гранати у невстановленій кількості.

В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання вибухової речовини та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, на початку березня 2022 року, точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 перебуваючи м. Новомосковськ, точного місця в ході досудового розслідування не встановлено, достовірно знаючи, що вищевказані предмети являється вибуховою речовиною та бойовими припасами, а також розуміючи, що в нього немає передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та носіння вибухових речовин та бойових припасів, придбав у невідомого чоловіка, дані якого в ході досудового розслідування не встановлено, артилерійський порох та гранати у невстановленій кількості та переніс їх до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав їх зберігати без передбаченого законом дозволу.

13 березня 2024 року в період часу з 17 години 19 хвилин до 18 годині 26 хвилин в ході проведення обшуку будинку за адресою:

АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено запал типу УЗРГМ, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, корпус гранати Ф-1, які відносяться до категорії вибухових речовин та артилерійський порох, який відноситься до категорії вибухових речовин, які ОСОБА_7 придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Відомості про вказаний факт 13.03.2024 року внесено до ЄРДР за №00000353 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Матеріали досудових розслідувань №00000302 та №.03.2024 року об`єднано в одне провадження за №00000302.

ОСОБА_7 13.03.2024 року затримано в порядку ст. 208 КПК України та 14.03.2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав і свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні. При цьому, суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Так, розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, слідчий суддя зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюрей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть предявлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Фокс,Кемпбелл та Харлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Враховуючи зібрані органом досудового слідства докази, зокрема протокол огляду предмета від 12.03.2024 року та протокол обшуку від 13.03.2024, в ході якого підозрюваний добровільно повідомив та видав наявну в нього вибухонебезпечну речовину, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого та додані до нього матеріали в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених

ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із наступного.

Так, слідчий звертаючись із клопотанням про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначив про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, з огляду на вчинення підозрюваним тяжкого злочину, покарання з яке передбачено у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, та маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя враховує, що з огляду на вимоги ч. 2 ст. 183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не може бути застосований, серед іншого, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст. 183 КПК України).

Інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років позбавлення волі, що свідчить про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою.

Аналізуючи надані суду пояснення слідчого, прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_7 , у випадку доведеності його вини у вчиненні злочину, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семі років, що є тривалим. Органом досудового розслідування представлено слідчому судді достатні докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, що не виключає вчинення ОСОБА_7 дій із можливого переховування від слідства та суду.

Таким чином, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

В частині наявності, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків щодо можливості підозрюваним ОСОБА_7 здійснювати вплив на свідків під час проведення досудового розслідування щодо нього слідчий суддя враховує відношення підозрюваного ОСОБА_7 , який не заперечував обставин, викладених у повідомленні про підозру та у клопотанні слідчого про обрання щодо нього запобіжного заходу. Крім того, ОСОБА_7 , раніше не судимий, одружений, працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2012 та 2014 року народження, має інвалідність ІІІ групи, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання в розумінні положень ст. 178 КПК України.

В той же час, висновок слідчого про наявність таких ризиків будь-якими доказами не підтверджений, а отже базується на припущеннях, і не може бути прийнятий судом.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні. При цьому, суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Так, з огляду на наявність обґрунтованої підозри, та доведеність ризику передбаченого

п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з повною ізоляцією підозрюваного від суспільства у виді домашнього арешту.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, крім наявності ризиків, зазначених вище, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що

ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації, працює слюсарем-ремонтником 5-го розряду в ТОВ «Науково-виробниче об єднання «Союзенергомаш», має на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину.

Аналізуючи вищевикладене, слідчий суддя, вважає, що запобігти встановленому ризику, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо при застосуванні до нього домашнього арешту, а тому підозрюваному ОСОБА_7 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації у певний період доби з виконанням покладених на нього процесуальних зобов`язань.

Підстави для застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, у вигляді застави чи особистого зобов`язання відсутні, оскільки підозрюваний про можливість внесення застави не повідомляв, а слідчий суддя не володіє інформацією про обсяг доходів підозрюваного.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 1981 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178,181 184, 185, 99, 201, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 01.03.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною з 20.00 години до 06.00 години залишати житло за адресою:

АДРЕСА_1 строком до 11 травня 2024 року включно.

Зобов`язати ОСОБА_7 :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- здати до Новомосковського районного відділу Державної міграційної служби України свій закордонний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні.

Виконання даної ухвали доручити Новомосковському РВП ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 15.03.2024 о 13 год. 30 хвил.

Слідчий суддя ОСОБА_1