ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/974/24 Справа № 201/4768/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , поданих в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Поросозеро Суоярвського району Республіки Карелія РФ (Карельської АРСР), митрополита Святогірського, вікарія блаженного митрополита Онуфрія Київського та всієї України, маючого незакінчену вищу освіту, а також освіту духовної семінарії, неодруженого, утриманців не маючого, позбавленого громадянства України Указом Президента України №898/2022 від 28.12.2022, проживаючого на території Свято-Успенської Святогірської Лаври за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого в ОВС-криміналіста слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_12 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08:26 год 22 червня 2024 року, без визначення розміру застави.

Цим же рішенням слідчого судді зобов`язано керівництво установи, в якій буде утримуватися підозрюваний під вартою, забезпечити йому проходження медичного обстеження, а в разі необхідності - надання невідкладного, належного та достатнього медичного лікування медичними препаратами, згідно призначення лікаря. Про результати проходження медичного обстеження невідкладно повідомити слідчого суддю шляхом надання відповідних документів.

З матеріалів провадження убачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_13 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

До участі у військовій агресії Російської Федерації проти України керівництвом окупаційної адміністрації РФ задіяно створені на тимчасово окуповані території Донецької області не передбачені законом збройні формування.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженим Законом України від 10.11.2023 № 3429-IX на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» внесено зміни до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX, Указом від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, Указом від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-IX, Указом від 26.07.2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 року № 3275-IX) та Указом від 05.02.2024 року №49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 №3564-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Розуміючи вищевказані обставини, маючи негативне відношення до службової діяльності правоохоронних органів на території Святогірської міської громади, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з метою попередження невстановленого кола осіб про проведення відповідними службовими особами фільтраційних заходів, в умовах воєнного стану, 24.09.2023 року, перебуваючи на території Свято-Успенської Святогірської Лаври, за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні Успенського собору, більш точний час розслідуванням не встановлено, поширив серед невизначеного кола осіб інформацію про розташування підрозділів Збройних Сил України, Служби Безпеки України та Національної Поліції України на трьох блок-постах Сил оборони України в районі АДРЕСА_2 (поблизу Святогірської лаври), точне місце розташування яких апеляційним судом не розголошується.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 підозрюється у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК.

21.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК.

24.04.2024 о 08:26 годині ОСОБА_7 було затримано на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України (далі-КПК) та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку незаконністю та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою та в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний обговорював з прихожанами церкви факти порушення конституційних прав громадян на свободу пересування, втручання в персональні дані громадян України, без обговорення відомостей, які б давали можливість ідентифікації на місцевості підрозділу будь-якого державного, військового, правоохоронного та іншого органу України.

Також вважає, що стороною обвинувачення не доведено й існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК. Аргументує тим, що заявлені органом досудового розслідування ризики не підтверджуються жодними доказами та фактично з матеріалів справи вбачається факт переслідування ОСОБА_7 з боку державних органів у зв`язку з його належністю до певної релігії. Крім того, всі речові докази зберігаються в охоронюваних приміщеннях регіонального підрозділу Служби безпеки України, куди підозрюваний доступу не має. Також з самого затримання та проведення обшуків в помешканні, підозрюваний жодного спротиву не чинив, тобто з його боку не було жодних дій, які б вказували, що він намагається щось приховувати чи якимось чином на когось впливати, та раніше до кримінальної відповідальності він ніколи не притягувався.

Водночас вказує, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.184 КПК, так як в ньому не зазначено обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того зазначає, що під ухвалення оскаржуваного рішення слідчим суддею не були враховані дані, які характеризують особу ОСОБА_7 , а саме те, що він має позитивну характеристику та статус; почесні звання та винагороди, в тому числі від державних та правоохоронних органів; постійний рід занять; міцні соціальні зв`язки та потребує постійного лікування за станом здоров`я.

Поміж іншого вказує, що під час розгляду клопотання слідчий суддя зайняв позицію сторони обвинувачення та взагалі сама процедура розгляду клопотання виглядала, як дії слідчого судді спрямовані на виконання лише того, що зазначала зробити сторони обвинувачення. Так. о 17:20 год слідчий суддя почав розгляд клопотання з того, що повідомив в залі судового засідання про те, що треба обов`язково дочекатись підозрюваного за вказівкою прокурора, оскільки він ще в суд доставлений не був. Після чого розгляд клопотання було розпочато пізно ввечері та завершено о 02:30 год ночі, тобто відбувалось фактичне катування його підзахисного з моменту затримання о 08:26 год. При цьому, з метою не надати можливості стороні захисту запросити до суду своїх свідків, слідчий суддя відмовив у такому клопотанні, вивчивши лише допити свідків зроблені стороною обвинувачення.

На підставі вищевикладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року та постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з помилковістю та невідповідністю висновків суду дослідженим у справі доказам.

Вважає, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою, оскільки формулювання підозри, викладене в ухвалі, відрізняється від формулювання інкримінованої статті в КК, та під час проповіді не надавалася деталізація координат на місцевості. Крім того, в ухвалі слідчий суддя посилається на листи, відповідно до змісту яких нібито в ці дні на блокпостах перебували військовослужбовці ЗСУ, співробітники СБУ та працівники поліції. Натомість належним доказом наявності на блокпосту військовослужбовців може бути тільки протокол їх допиту, чого матеріали справи не містять, а містять тільки протоколи допиту співробітників СБУ. Окрім того у витязі з плану спільних заходів СБУ та ГУНП на період 23-24.03.2023 на території Святоуспенської Святогірської Лаври від 10.02.2024 року, на який посилався слідчий суддя, як на доказ, не міститься жодного згадування про військовослужбовців ЗСУ та відсутній підпис представника ЗСУ. Більше того, відповідно до ЗУ Про оборону України та постанови ВРУ Про військові формування на Україні ані поліція, ані СБУ, не відноситься до інших військових формувань.

Водночас вказує, що в ухвалі слідчого судді не зазначено жодного дослідженого судом доказу наявності ризиків та достатності або недостатності застосування більш м`яких запобіжний заходів. При цьому одночасно повністю цитуючи спільний наказ СБУ та Національної поліції, слідчий суддя лише загальними словами визначив дослідженими грамоти та подяки ОСОБА_7 , не зазначивши, що частина з них є від ЗСУ, Державної пенітенціарної служби, мера м. Слов`янська, надані ними в період після початку збройної агресії.

Поміж тим звертає увагу, що зміст оскаржуваної ухвали не містить доводів трьох захисників та самого підозрюваного, кожен з яких виступав не менше 30 хвилин, та слідчий суддя не спростував доводи сторони захисту про те, що досягнення мети фіксації певної особи в певному місці можливо за допомогою домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Таким чином, враховуючи вищевикладене захисник просить апеляційний суд надати оцінку кожному аргументу сторони захисту, скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 домашній арешт за адресою місця реєстрації, а у випадку залишення оскаржуваної ухвали в цій частині без змін, визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю та необґрунтованістю.

Вважає, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою, оскільки у своїй проповіді священник у храмі звернувся до вірян з проханням помолитися за людей, які приїхали до ОСОБА_14 на важливе свято Святогірських святих з багатьох місць України, приїхали з дітьми, на інвалідних візках, хворі, похилого віку бабусі та дідусі, а їх багато часу не пропускали до ОСОБА_15 на постах для перевірки документів. Священник не назвав ані координат, ані будь-яких точних ознак знаходження цих постів, він не сказав, що там знаходяться військові, та навіть нічого подібного не сказав, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.114-2 КК.

Крім того проповідь прозвучала 24.09.2023 та з того дня, до дня затримання ОСОБА_7 та розгляду клопотання - 24.04.2024 року пройшло 7 місяців. Дана проповідь, як і усі інші проповіді ОСОБА_7 (владики Арсенія) була розміщена в Інтернеті цілих 7 місяців і жодних дій СБУ не вчиняло щодо її видалення, не виказувало будь-яких претензій до настоятеля ОСОБА_14 щодо поширення цієї інформації. Більше того, в період часу з 23.09.2023 до 24.09.2023 жодного разу не було обстрілів, нападів, бомбардувань, ані цих пунктів пропуску, ані АДРЕСА_3 , що явно свідчить про те, що вказана інформація не була наведенням для ворога на пости військових формувань та не завдала жодної шкоди цим пунктам.

Водночас не погоджується з доводами слідчого судді про те, що Служба Безпеки України є іншим військовим формуванням, оскільки підозрюваний у своїй проповіді нічого не казав про СБУ, а тому таке обґрунтування судом є навмисно натягнутим та безпідставним. До того ж СБУ це державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України та він ніколи не був військовим формуванням. Крім того, в Указі Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, ЗУ Про правовий режим воєнного стану, ЗУ Про інформацію, наказі Головнокомандувача Збройних Сил України №73 дві 03.03.2022 не вказано про заборону інформації про пункти пропуску громадян, оскільки вони, відповідно до закону, не можуть бути пунктами пропуску обороноздатності держави.

Також в поданій апеляційній скарзі захисник стверджує, що зазначені слідчим у клопотанні ризики, передбачені п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК відсутні, вони є лише припущеннями і ніяк не ґрунтуються на реальних обставинах.

Так, щодо ризику переховування від слідства зазначає, що така воєнна ситуація існує в м. Святогірську вже 10 років, саме місто з ІХ сторіччя розташоване поряд з рф, підозрюваний проживає на території Лаври 33 роки, однак за усі ці роки підозрюваний ніколи нікуди не бігав, монастир не залишав, до росії не поїхав, хоча вона розташована поряд. Окрім того, в судовому засіданні ОСОБА_7 зазначав, що не бігав усі ці роки і не збирається, незважаючи на погрози, які йому особисто висловлювали з російської сторони, він не залишив Україну та монастир.

Щодо ризику знищення, спотворення або приховування речей і документів зазначає, що слідчий суддя встановлюючи наявність такого ризику незаконно перебрав на себе повноваження сторони обвинувачення, пославшись на недосконалість клопотання слідства і сам, без доводів клопотання, вказав в ухвалі, що даний ризик підтверджується видаленням спірного відеозапису Слово митр.Арсения об инциденте 23.9.23 г. з YouTube, що не відповідає дійсності, оскільки він і зараз є.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків зазначає, що він також є надуманим та ті доводи, на які посилалася сторона захисту під час судового засідання, слідчий суддя просто проігнорував. При тому, що захисники вказували, що ОСОБА_16 , яким і є підозрюваний ОСОБА_7 , не може погрожувати, підкупати, вмовляти нікого, ні свідків, ні будь-кого, оскільки девізом такої людини є тільки правда.

Поміж іншого захисник зазначає, що незважаючи на усі прохання захисту перенести слухання справи на наступний день і не слухати клопотання вночі (хоча процесуальні строки розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу це дозволяли), слідчий суддя з незрозумілих причин відмовив в цьому та розпочав засідання після 21-00 год вечора, закінчивши біля другої години ночі. При цьому, жодних підстав у суду для слухань справи у таких рамках, окрім залежності від СБУ та, відповідно, необ`єктивності суду, не було. Навпаки, були усі підстави і законні, і людські, для відкладення розгляду справи до ранку, при тому, що суду було надано багато медичних документів, які підтверджували поганий стан здоров`я ОСОБА_7 , зокрема, наявність цукрового діабету 2-го типу, відсутність шлунку, вкрай низький гемоглобін в той день (перед затриманням підозрюваний постійно знаходився під наглядом лікарів та крапельницями), його похилий вік, однак суд дані обставини відверто проігнорував.

Тому, на переконання сторони захисту, такий підхід суду до розгляду справи поза розумним сумнівом є відвертим катуванням, нелюдським та таким, що принижує гідність, поводженням. Крім того, в даному випадку мінімальний рівень жорстокості, про який зазначає Європейський суд з прав людини, був вочевидь перевищений, оскільки зранку (біля 8-ї години) ОСОБА_7 був затриманий та вивезений до м. Слов`янська, а потім до м. Дніпро. Поснідав він тільки біля дев`ятої години вечора, прямо в залі суду, перед початком судового засідання. Тобто йому не надавали їжі з моменту затримання та після судового засідання, біля 3-ї години ночі, ОСОБА_7 був доставлений до СІЗО, де ще декілька годин йшло його оформлення та доставка до камери.

Також захисник вказує, що слідчий суддя в порушення вимог ст.184 КПК не обґрунтував неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів та взагалі утаємничив той факт, що сторона захисту усно подавала клопотання щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи тим, що підозрюваний зареєстрований та проживає вже 33 роки на території Лаври, де він служить як священник та керівник Лаври, під його керівництвом є багато ченців, вірян, прихожан, паломників, де є відповідна велика відповідальність, та, окрім усього іншого, надійна запорука того, що він нікуди не побіжить від слідства та суду.

Разом з тим зазначає, що суд незаконно відмовив у задоволенні клопотання про можливість внесення застави, аргументуючи тим, що нібито немає осіб, які згодні внести заставу за підозрюваного та у суду немає інформації щодо його майна. Однак такі доводи є неправомірними, оскільки слідчий суддя не має права вирішувати питання чи буде внесена застава чи ні, так як ці питання з`ясовуються підозрюваним та стороною захисту вже в подальшому, після визначення розміру застави, а відсутність інформації у слідства та суду щодо майна підозрюваного не означає законну підставу для відмови у визначенні застави.

У той-же час захисник наголошує, що ОСОБА_7 є всесвітньо відомою людиною, поважною та шановною у багатьох країнах світу, має багато почесних нагород, грамот, подяк, в тому числі, від голови м. Святогірська, від військових комісарів ТЦК ЗСУ, начальників військового гарнізону ЗСУ, Державної пенітенціарної служби, інших державних установ, благодійних фондів, санаторіїв, вдячних дітей, шкіл та будинків культури. Також на території Лаври проживають сотці біженців, які знайшли там прихисток після бомбардувань їх селищ та міст, на території Лаври працює школа, яку утримує саме ОСОБА_15 . Крім того, у с. Долина митрополитом Арсенієм зроблено капітальний ремонт школи, у селі Никольське відкрито « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де для дітей є безкоштовне навчання, їжа, забезпечення учбовими приладами та інше. Завдяки старанням Владики Арсенія велася та ведеться величезна просвітницька та дослідницька робота, за його старань побачили світ безліч видань і документальних фільмів, аудіопродукція з історії монастиря і Святогір`я, зібрана величезна кількість архівних документів із десятків державних архівів та музеїв, виявлено унікальні документи з історії краю.

Водночас вважає, що висновки слідчого судді про те, що мало місце завуальоване поширення ОСОБА_7 інформації про місця розташування блокпостів, вочевидь підтверджують упередженість та необ`єктивність суду, та є відвертим порушенням презумпції невинуватості, гарантованої ст.17 КПК.

На підставі викладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 домашній арешт за адресою місця реєстрації, а у випадку залишення оскаржуваної ухвали в цій частині без змін, визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення підозрюваного та його захисників на підтримку доводів поданих апеляційних скарг, які наполягали на їх задоволенні, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою проживання: АДРЕСА_1 , або визначити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, та санкція ч.2 ст.114-2 КК, за якою йому повідомлено про підозру, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК, всупереч твердженням сторони захисту, підтверджується наведеними в клопотанні слідчого, перевіреними під час судового розгляду слідчим суддею доказами, зокрема:

- відповіддю на запит начальника штабу-першого заступника командира оперативно-тактичного угрупування «Лиман» ОСОБА_17 № 313/отул/1591 від 14.11.2023, в якій підтверджено розташування у період з 23.09.2023 по 24.09.2023 трьох блокпостів у АДРЕСА_2 , точне місце розташування яких апеляційним судом в ухвалі не розголошується. Також зазначено, що на зазначених блок постах несли службу військовослужбовці Збройних Сил України, в тому числі працівники Національної Поліції України та співробітники Служби безпеки України та інформація про місця розташування особового складу ЗСУ та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, не була розмішена у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_4 на офіційних сторінках, інших медіа-ресурсах або ЗМІ. Крім того, в вищевказана інформація може підпадати під дію статей 1.3.3. і 1.4.3 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом СБУ від 23.12.2020 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2021 за № 53/35674 (Том 1 а.с.31);

- відповіддю на запит т.в.о. начальника ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_18 №78/2/5/10-5579нт від 13.12.2023, зі змісту якої вбачається, що протягом 23-24.09.2023 військовослужбовці ГУ СБУ в Донецькі та Луганській областях несли військову службу на трьох блок-постах у АДРЕСА_2 , точне місце розташування яких апеляційним судом в цій ухвалі не розголошується. Інформація про місця розташування блок-постів в районі АДРЕСА_2 організованих у період з 23.09.2023 по 24.09.2023 підрозділами СБУ не публікувалася та несення військової служби військовослужбовцями ГУ СБУ в Донецькій та Луганських областях на блокпостах в районі АДРЕСА_2 у період з 23.09.2023 по 24.09.2023 регламентувалося бойовим розпорядженням оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » №БР-осув/ог/768дск від 03.08.2022 (Том 1 а.с. 34);

- відповіддю на запит т.в.о. начальника ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_19 №9670/205/04-2023 від 25.12.2023, зі змісту якої вбачається, що протягом 23-24.09.2023 працівники ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області несли службу на трьох блок-постах у АДРЕСА_2 , точне місце розташування яких апеляційним судом в цій ухвалі не розголошується та інформація про місця розташування вказаних блокпостів підрозділами Національної поліції не публікувалася (Том 1 а.с. 36);

- відповіддю на запит начальника Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки ЗСУ ОСОБА_20 №220/59/4461 від 21.12.2023, зі змісту якої вбачається, що відповідно до листа керівництва ОТУ «Лиман» від 14.11.2023 року № 313/ОТУЛ/1591, в місцях, які називає в своїй промові фігурант кримінального провадження (тобто ОСОБА_7 ), дійсно розташовувалися блокпости, на яких здійснювали чергування військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України та співробітники Національної Поліції України. Інформація про місця розташування особового складу Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, не була розміщена у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_4 на офіційних сторінках, інших медіа-ресурсах або ЗМІ. Розголошення інформації, яку називає у в своїй промові фігурант кримінального провадження та яка підтверджена листом керівництва ОТУ «Лиман» від 14.11.2023 року № 313/ОТУЛ/1591 наносить шкоду державній безпеці України, підриває стан боєготовності підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також Національної Поліції України, несе загрозу життю та здоров`ю їх особовому складу, а також призведе до суспільно-небезпечних наслідків (Том 1 а.с. 50);

- протоколом огляду інтернет-сайту від 21.11.2023, за яким об`єктом огляду є відеохостинг « ОСОБА_21 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 , на якому мається відеозапис під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_7 » тривалістю 5 хвилин 29 секунд, де останнім поширено інформацію про місця розташування блок-постів, на яких протягом 23-24.09.2024 несли службу співробітники СБУ, Національної поліції України та військовослужбовці ЗСУ. Так, під час перегляду відеозапису встановлено, що відеозапис здійснювався у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_1 . В центрі кадру - ОСОБА_7 , який виступає перед невизначеним колом осіб з промовою наступного змісту, далі пряма мова: «Многие из вас приехали сегодня паломниками на всенощное бдение, но позвонили и сказали, что еще три автобуса стоят, которые не пускают, и люди попросили помолиться, чтобы пропустили. На рождество Пресвятой Богородицы приезжали сотрудники СБУ для собеседования, что у вас будет на праздник, я рассказал, что будут и как у нас будет проходить богослужение и хорошо, и мирно, вроде бы разошлись. Но сегодня три поста в Татьяновке стоят, одни на горе коло « ОСОБА_22 », тут пост внизу и возле уже на конце Татьяновки при въезде в монастырь, стоят, проверяют паспорта, записывают, фотографируют людей, записывают номера паспортов, данные записывают, электронной почты номер, номер мобильного телефона у каждого записывают, но это нарушение юридических прав. Так ли они записывали тридцать две тысячи ОСОБА_23 в ОСОБА_24 , которые приезжали на празднование нового года? И если можно паломничать одной религиозной конфессии, то должно быть равноправие и другим религиозным конфессиям. И если иностранные граждане приехали и праздновали свой религиозный праздник, почему гражданам Украины, которые по паспорту являются на этой земле родными в своем отечестве, почему нас не пускают что бы мы помолились тем святым, которые здесь на земле Украины прославились святостью и мы ради этого и приехали чтобы вручить руки Божие, руки под Покрова Божий матери, под молитвенное продстательство преподобных наших Святогорских себя, свои семьи, своих мужей и сыновей, которые на фронте за них приехали помолиться, приехали помолиться за отечество наше, за скорейший мир в нашем отечестве, ведь ми ради этого здесь собрались так братья и сестры, люди попросили помолиться, что бы как-то разрешилась эта ситуация, но я прошу и ваших всех молитв. Потому что эта операция с проверкой документов, она на два дня всего лишь назначена, на сегодня и на завтра, до этого не проверяли и после этого, я думаю, что после обеда завтра проверять не будут, потому что им главное пресечь. И сначала я когда позвонил в СБУ, мне объяснили, владыка не переживайте, это просто текущие, как бы сказать, такое, проверка документов, такое бывает там или там в области, но я говорю, что это не проверка, людей не пускают. Тогда мне сказали, что мы должны избегать всяких собраний многолюдных, но так я говорю, пойдите это скажите возле новой почты в Славянске и на Славянском базаре, и в Умани скажите это где праздновали, почему вы там не говорили об этом. Многими поездами, автобусами и частными машинами заезжали через Польшу запускали тридцать две тысячи паломников, мы что не такие на своей земле? Поэтому братья и сестры я прошу святых молитв, искушение конечно же есть, но тем не менее и праздник есть и каждый из нас должен понимать что это искушение не должно перебивать какими-то пересудами, не перебивать нашего молитвенного настроения, вы приехали чтобы молиться ну и будем не обсуждать это, да это имеет место к сожалению, но тем менее братья и сестры мы приехали молиться, будем молиться и за тех кто может кого-то развернули и не смог проехать и за тех кто сейчас просит молитву что бы проехать, будем молиться за всех, потому что так заповедовал Господь и мы исполняем Его святую заповедь и дай Боже братья и сестры что бы наше молитвенное предстательство здесь вы службу в святых горах и трансляцию её в социальных сетях не только вы будете присутствовать на службе, будут ждать весточки из святых гор тысячи народа, потому что бывает по восемь, семь тысяч просмотров, что там в Святогорской Лавре делается, это не только мы, это множество народа которые и в Америке и в других странах» (Том 1, а.с. 51-54);

- відеозаписом, який був оглянутий у судовому засіданні слідчим суддею (Том 1, а.с. 219);

- протоколами допиту свідків оперуповноважених Слов`янського РВ 2 управління ГУ СУ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , зі змісту яких вбачається, що за наказом начальника Слов`янського РВ 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СУ України в Донецькій та Луганській областях з метою здійснення контррозвідувальних заходів на території с. Тетянівка Святогірської міської громади Краматорського району Донецької області 24.09.2023 вони проводили фільтраційні заходи на блок-постах у АДРЕСА_2 , точне місце розташування яких апеляційним судом в цій ухвалі не розголошується. Фільтраційні заходи полягали у перевірці особистих документів всіх паломників, які прибували 23.09.2023-24.09.2023 до Свято-Успенської Святогірської Лаври. Разом з ним на блок-постах перебували працівники поліції та військовослужбовці ЗСУ (Том 1 а.с. 55-58, 59-62, 63-66);

- протоколами допиту свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 від 07.12.2023 року, зі змісту яких вбачається, що 24.09.2023 вони разом були присутні під час богослужіння у приміщенні Успенського собору Свято-Успенської Святогірської Лаври, під час якої митрополит ОСОБА_30 ( ОСОБА_7 ) наголошував на несприятливих діях співробітників СБУ та поліції, які безпідставно, на його думку, організували блок-пости у с. Тетянівка біля ОСОБА_14 , на яких здійснювали перевірку паломників, що прибули до Свято-Успенської Святогірської лаври на служіння (Том 1, а.с. 67-70, 80-83);

- протоколами огляду за участі свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 відеохостингу «YouTube» від 07.12.2023 року, а саме відеозапису служби 24.09.2023 митрополита Арсенія ( ОСОБА_7 ) у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 , де останнім поширено інформацію про місця розташування блок-постів, на яких протягом 23-24.09.2024 несли службу співробітники СБУ, Національної поліції України та військовослужбовці ЗСУ, під час якого свідки пояснили, що саме під час цієї служби були присутні та відеозапис відповідає дійсності (Том 1, а.с.75-79, 88-92);

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 від 07.12.2023 року, які серед пред`явлених для впізнання фотознимків впізнали митрополита Арсенія, намісника Свято-Успенської Святогірської Лаври (Том 1, а.с.71-74, 84-87);

- витягом з Плану спільних заходів СБУ та ГУНП у період з 23-24.09.2023 на території Свято-Успенської ОСОБА_14 від 10.02.2024, зі змісту якого вбачається, що за наявною інформацією, 24.09.2023 на території Свято-Успенської Святогірської Лаври планується проведення релігійних святкових заходів за участі значної кількості духовенства та віруючих УПЦ з нагоди відзначення Собору Святогірських Святих. Враховуючи, шо вказана локація знаходиться поблизу лінії розмежування, де проходять активні бойові дії з представниками ров та підпадає у зону ураження реактивної артилерії, а також у зв`язку з прогнозованою великою кількістю осіб, які планують відвідати зазначене місце, не виключається можливість використання вказаної ситуації представниками ров, а саме здійснення обстрілів або організацію терористичного акту, кінцевою метою якої буде велика кількість загиблих серед цивільного населення та дестабілізація суспільно-політичної обстановки у регіоні та у державі в цілому.

У зв`язку з викладеним, відповідно до бойового розпорядження оперативного-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » №БР-осув/ог/768/дск від 03.08.2022 року, з метою своєчасного реагування на ускладнення оперативної обстановки, мінімізації поточних безпекових викликів і загроз силами та засобами ГУ СБ України в Донецькій та Луганській області, ГУ НП в Донецькій області у період з 23 по 24 вересня 2023 року необхідно провести комплекс фільтраційних та контрдиверсійних заходів в зоні відповідальності ОСУВ «Хортиця», у тому числі із задіянням мобільних та стаціонарних блокпостів.

Так, з метою надійного забезпечення безпеки громадян під час проведення прихильниками УПЦ святкових заходів планується здійснити наступні заходи:

1. Співробітникам ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях провести 21.09.2023 роз`яснювально-попереджувальну бесіду з намісником Лаври митрополитом ОСОБА_31 ( ОСОБА_32 ), у ході якої довести інформацію, що, у зв`язку із діючим режимом воєнного стану в нашій державі, а також високою вірогідністю здійснення провокацій терористичного характеру з боку ров під час проведення святкових богослужінь, доцільно максимально зменшиш кількість вірян на території Лаври та наголосити на необхідності посилення пильності на предмет появи підозрілих осіб і звернення уваги на появу підозрілих речей чи предметів, а також негайного повідомлення правоохоронних органів про виявлення вказаних фактів;

2. Співробітникам ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях у взаємодії з представниками Донецької ОВА провести роз`яснювальну роботу в середовищі місцевих мешканців м. Святогірськ та наближених до нього населених пунктах щодо необхідності утримання від участі у масових заходах поблизу лінії розмежування, де проходять активні бойові дії, з метою унеможливлення використання ситуації представниками ров для дестабілізації суспільно-політичної ситуації в регіоні, в тому числі шляхом застосування ворожої артилерії, що, в свою чергу, може призвести до загибелі значної кількості людей та подальшого проведення ворожих ІПСО з метою компрометації влади України та ЗСУ;

3. З метою документування можливих протиправних дій з боку представників російських спецслужб, їх посібників, а також представників ров, протягом 23.09.2023 24.09.2023 на території м. Святогірськ, прилеглих до нього населених пунктів, а також території Свято-Успенської Святогірської Лаври, віднесених до компетенції органів СБ України, передбачити створення оперативно-слідчої групи;

4. Спільно з органами Нацполіції організувати у період з 23.09.2023 по 24.09.2023 цілодобове чергування мобільних блокпостів в районі АДРЕСА_2 (поблизу Святогірської Лаври) - всього 3;

5. Співробітникам ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях на постійній основі відслідковувати розвиток ситуації у середовищі місцевого населення з метою виявлення осіб, які можливо здійснюють збір інформації для подальшої реалізації представникам ров, виявлення можливих даних про наявність загроз безпеки під час проведення у Лаврі релігійних заходів.

Пропуск громадян територією, де проводяться контрдиверсійні фільтраційні заходи здійснювати після перевірки осіб, автотранспорту, мобільних терміналів, встановлення мети приїзду тощо.

Крім того, з метою попередження можливих деструктивних проявів, у період з 23.09.2023 по 24.09.2023 здійснити патрулювання території Свято-Успенської Святогірської Лаври 2 співробітниками СБУ та 2 співробітниками Нацполіції, час несення служби - з 07-00 до 20-00 (Том 1 а.с. 107-109);

- протоколом огляду від 28.02.2024 місць розташування трьох блокпостів у АДРЕСА_2 (Том 1, а.с. 110-113).

Отже, на переконання колегії суддів, на початковому етапі досудового розслідування даного кримінального провадження фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри за ч.2 ст.114-2 КК.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисників про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є неспроможними.

Водночас посилання сторони захисту щодо неналежності доказів долучених до клопотання для підтвердження обґрунтованості підозри є неспроможними, так як вони не свідчать про незаконність судового рішення, оскільки на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатність для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Наявність ризиків, передбачених п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, належним чином мотивовано слідчим суддею в своїй ухвалі.

Так, слідчий суддя зазначив, що про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчить тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також дані про особу підозрюваного, який є чернцем, особою без громадянства (відомості про наявність громадянства іншої держави ОСОБА_7 слідчому судді не надано), неодноразово виїжджав за межі України, у тому числі до рф, мешкає у АДРЕСА_1 , яке розташоване поруч з лінією розмежування з окупованою територією та поруч з яким триває активна фаза бойових дій, а тому існує ризик, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі на території Святогірської Лаври, яка за площею є значною, на тимчасово окупований території або в рф. Крім того, ступінь вказаного ризику підвищується й тим, що у зв`язку з агресією рф проти України окремі частини території України є тимчасово окупованими.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчать викладені у клопотанні слідчим обставини, а саме те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленому законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органам досудового розслідування не розпочато досудового розслідування, а саме: дистанційно видалити з мережі інтернет публікації про поширення ним інформації про розташування ЗСУ та інших військових формувань за можливості їх ідентифікації на місцевості.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчить встановлена КПК процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК та суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Крім того, даний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, у зв`язку з чим, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, оскільки їх покази мають ґрунтовне значення, а також інших осіб, які на даний час ще не надали органу досудового розслідування та суду свої покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов до переконання, що у судовому засіданні прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених п.п.4,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваного ОСОБА_7 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що не оспорюється стороною обвинувачення, а отже ці висновки слід вважати доведеними.

Таким чином, всупереч доводам апеляційних скарг сторони захисту, відповідно до ч.1 ст.178 КПК, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у цьому злочині, та відомості про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, зокрема, його вік та стан здоров`я, які не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу, сімейний та майновий стан, який не одружений, утриманців не має, є чернцем, особою без громадянства, має хронічні хвороби, раніше не судимий, та дійшов правильних висновків, що інші більш м`які запобіжні заходи, зокрема, у вигляді домашнього арешту, на чому наполягає сторона захисту, не забезпечать його належної процесуальної поведінки та не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Разом з цим колегія суддів не приймає до уваги надані прокурором під час апеляційного розгляду відомості про наявність у підозрюваного ОСОБА_7 громадянства іншої держави, а саме рф, оскільки такі відомості не мають належного документального підтвердження. При цьому сам прокурор у судовому засіданні зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 наразі є особою без громадянства.

Відповідно до ст.ст. 10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан строком на 30 діб.

Указами Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 року №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022 від 12.08.2022 №573/2022 …. від 05.02.2024 року № 49/2024, затвердженими Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, та від 18.04.2022 №259/2022, від 21.04.2022 №2212-IX) та від 15.08.2022 року № 2500-IX … №3564-ІХ від 06.02.2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Згідно приписів ч.6 ст.176 КПК під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК, приписи якої є імперативними та не передбачають обрання альтернативного запобіжного заходу, тому відсутні підстави для застосування відносно підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, у вигляді домашнього арешту, на чому наполягає сторона захисту.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК, недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність будь-яких обґрунтувань того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Також колегія суддів вважає, що аргументи захисників та їх посилання на наявність у підозрюваного ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, позитивної характеристики, численних проблем зі здоров`ям (цукровий діабет, відсутність шлунку, низький гемоглобін), безлічі почесних нагород, грамот, подяк, зокрема від голови м. Святогірська, від військових комісарів ТЦК ЗСУ, начальників військового гарнізону ЗСУ, Державної пенітенціарної служби, інших державних установ, благодійних фондів, санаторіїв, вдячних дітей, шкіл та будинків культури, відсутності судимостей, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки це не спростовує висновку слідчого судді про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, оскаржуваною ухвалою слідчого судді зобов`язано керівництво установи, в якій буде утримуватися підозрюваний під вартою, забезпечити йому проходження медичного обстеження, а в разі необхідності - надання невідкладного, належного та достатнього медичного лікування медичними препаратами, згідно призначення лікаря.

Разом з тим, твердження сторони захисту щодо безпідставності розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в нічний час доби та, у зв`язку з цим, катування підозрюваного ОСОБА_7 , не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки вказані обставини є організацією порядку судового розгляду клопотання слідчим суддею та не впливають на правильність прийнятого рішення.

Крім того є неспроможними й доводи сторони захисту про те, що Служба безпеки України не є іншим військовим формуванням, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оборону України», участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

Згідно п.1, п.2, п.7, ч.3 ст. 41 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» передбачено, що для забезпечення державного суверенітету України, національної безпеки, відсічі збройної агресії Російської Федерації органи державної влади, в тому числі органи сектору безпеки і оборони, їх посадові особи, діючи на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: здійснюють відповідно до Конституції України та законів України заходи для відновлення територіальної цілісності України; вживають заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі збройної агресії Російської Федерації; реалізують відповідно до документів стратегічного оборонного планування заходи зі зміцнення оборонних і безпекових спроможностей України.

Відповідно до п.5 ст.24 Закону України «Про Службу безпеки України» Служба безпеки України відповідно до своїх основних завдань зобов`язана: забезпечувати захист державного суверенітету, конституційного ладу і територіальної цілісності України від протиправних посягань з боку окремих осіб та їх об`єднань.

Таким чином, з аналізу вищенаведеного вбачається, що Служба безпеки України є іншим військовим формуванням.

Також, всупереч доводам апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що слідчим суддею, були належним чином враховані положення ч.4 ст.183 КПК та обґрунтовано прийнято рішення про недоцільність у даному випадку визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК, проти основ національної безпеки України, вчиненого під час дії воєнного стану. Отже підстав для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, на даному етапі кримінального провадження колегія суддів також не вбачає.

Щодо доводів апеляційних скарг захисників про невідповідність клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вимогам ст.184 КПК, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вони не є предметом апеляційного розгляду, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК, а також з дотриманням вимог ст.ст.194,196 КПК, дійшов висновку про доцільність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави. Тому доводи апеляційних скарг захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та відповідає вимогам ст.ст.370, 372 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року, якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08:26 год. 22 червня 2024 року, без визначення розміру застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4