справа № 399/710/21
провадження № 1-в/399/1/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

представника Олександрійського РС №1 філії ДУ "Центр пробації" в Кіровоградській області, начальника сектору ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника засудженого, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Онуфріївка подання провідного інспектора Олександрійського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

До суду надійшло вищезазначене подання, яке обґрунтоване тим, що засуджений перебуває на обліку Олександрійського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області (далі по тексту Центр пробації) з 17.01.2022 року. 21.01.2022 року ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, відібрано підписку, анкету та пояснення про те, що йому зрозумілі умови відбуття покарання з випробуванням та роз`яснено наслідки невиконання обов`язків покладених на нього судом і скоєння нових правопорушень, роз`яснені обов`язки покладені на нього судом.

Після цього, в установлені дні реєстрації, а саме 14.02.2022 року та 13.10.2022, 19.10.2022, 08.11.2022 року засуджений притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 175-1, ч.1 ст. 178, ч.1 ст. 178 ч.2 ст. 175-2 з накладенням на нього адміністративних стягнень, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. У зв`язку з чим, 03.01.2023 до засудженого застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання.

Далі, ОСОБА_5 також притягувався до адміністративної відповідальності, а саме 08.02.2023 та 05.04.2023 за ч.1, ч.2 ст. 187 КУпАП з накладенням на нього адміністративних стягнень, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Після цього, у встановлені дні реєстрації, а саме 18.04.2023 та 02.05.2023 засуджений без поважних причин не прибув до органу пробації на реєстрацію, а також 15.05.2023 не з`явився за викликом до органу пробації без поважних причин, у зв`язку з чим 16.05.2023 до нього вдруге застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання.

Далі, ОСОБА_5 також притягувався до адміністративної відповідальності, а саме 29.08.2023 та 19.09.2023 за ч.2 ст. 187 КУпАП з накладенням на нього адміністративних стягнень, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, на думу органу пробації, засуджений ОСОБА_5 без поважних причин не з`явився до органу пробації внаслідок чого не виконав покладений на нього судом обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до органу пробації та систематично вчинив правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним поданням.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримав подання з підстав зазначених у ньому та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подання, вважав, що останнє обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Засуджений в судовому засіданні заперечив щодо задоволення подання та пояснив, що умислу на невиконання покладених на нього судом обов`язків не мав, а пропущені дні неявки до Центру пробації були з поважних причин, які зводяться до хвороби на туберкульоз легень, наразі закрита форма. Він нікому нічого поганого не зробив, заробляє гроші по місцевих підробітках, на них купує усе необхідне для життя, чужого не бере. Просив не позбавляти його волі. Зазначив, що зменшує кількість вживання алкоголю та бажає стати на шлях виправлення. З приводу притягнення його до адміністративної відповідальності пояснив, що коли випасав корів, курив, і в цей час до нього приїхали працівники поліції та склали відносно нього постанову, яку він не оскаржував. Інші постанови не пам`ятає, щоб складалися відносно нього.

Захисник засудженого просив відмовити у задоволенні подання з підстав його необґрунтованості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та особової справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2021 року затверджено угоду та ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, якщо протягом нього особа не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки. Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання (а.с.3-8 о/с 04/2022).

Засуджений надав підписку від 21.01.2022 року про роз`яснення йому покладених на нього судом обов`язків та про наслідки щодо їх невиконання (а.с.19 о/с 04/2022).

Із постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 21.01.2022 року судом встановлено, що ОСОБА_5 зобов`язаний з`являтися на реєстрацію до Центру пробації в 1-й та 3-й вівторок кожного місяця (а.с.25 о/с 04/2022).

Засуджений 03.01.2023 був попереджений про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, оскільки 14.02.2022, 13.10.2022, 19.10.2022, 08.11.2022 та 27.12.2022 (04.01.2023) притягувався до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення.

Із листка реєстрації (а.с.26 о/с 04/2022) судом встановлено, що засуджений не з`явився на відмітку 18.04.2023, 02.05.2023, у зв`язку з чим був попереджений 16.05.2023 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

П. 8 ч. 1 ст.537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539КПК України, має право вирішувати такі питання: про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Досліджуючи подання та викладені в ньому обставини, матеріали особової справи суд звертає увагу на наступне, що кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними (ст. 1 КВК України).

Кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань (ст. 5 КВК України).

Держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеки. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (ст. 7 КВК України).

В абзаці 2 ч. 1ст. 8 КВК України визначено, що засуджений має право на гуманне ставлення до них та на повагу їх людської гідності; засуджені не повинні підлягати жорстокому, нелюдському або такому, що принижує їх гідність, поводженню. Заходи впливу можуть застосовуватися до засуджених виключно на підставі закону; засуджені не можуть бути піддані медичним або іншим подібним дослідженням незалежно від їх згоди.

Згідно з ст.4 Закону України «Про пробацію» метою пробації є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, з метою прийняття судом рішення про міру їхньої відповідальності.

Відповідно до ст.13 зазначеного Закону соціально-виховна робота - це цілеспрямована діяльність персоналу органу пробації для досягнення мети виправлення засуджених. Соціально-виховна робота проводиться за індивідуальним планом роботи із засудженим з урахуванням оцінки ризиків повторного вчинення кримінальних правопорушень та передбачає диференційований підхід під час надання консультативної, психологічної та інших видів допомоги, сприяння працевлаштуванню, залучення до навчання, участь у виховних заходах та соціально корисній діяльності, проведення індивідуально-профілактичної роботи. Заходи соціально-виховної роботи разом із заходами нагляду включаються до індивідуального плану роботи із засудженим.

Відповідно до ст. ст. 16-17 Закону України Про пробацію визначені основні права та обов`язків суб`єктів пробації.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про пробацію» орган пробації у межах своїх повноважень, зокрема, здійснює - нагляд за засудженими; реалізацію апробаційних програм стосовно осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням; соціально-виховну роботу із засудженими.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3 та 4 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з подання та особової справи щодо засудженого останній не прибув на відмітку до органу пробації два рази із 42 разів, тобто у переважній більшості засуджений з`являвся до органу пробації не реєстрацію, відповідно засуджений у переважній більшості виконував обов`язок покладений на нього судом, дні неявки, які зазначені у поданні не мають постійного характеру.Підстав вважати, що засуджений не виконував покладений на нього судом обов`язок щодо періодичного з`явлення до орану пробації на реєстрацію, немає.

Крім того, названі засудженим в судовому засіданні причини неявки на реєстрацію до органу пробації у зазначені дні, суд вважає їх поважними, оскільки такі причини пов`язані зі станом здоров`я засудженого, що підтверджується довідкою Онуфріївської ЦРЛ від 30.11.2023 №01-17/2698 (а.с.96 т.1).

Та, на переконання суду, представник органу пробації, в силу завдань пробації, повинен був з`ясувати такі причини та вжити заходів щодо проведення соціально-виховної роботи із засудженим, яка включає у себе і спрямування засудженого для надання йому медичної допомоги.

З приводу притягнення засудженого до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 175-1, ч.1 ст. 178, ч.1 ст. 178 ч.2 ст. 175-2 КУпАП, 08.02.2023, 05.04.2023, 29.08.2023 та 19.09.2023 за ч.1, ч.2 ст. 187 КУпАП з накладенням на нього адміністративних стягнень, на переконання суду, з урахування пояснень наданих засудженим в судовому засіданні, враховуючи категорію адміністративних правопорушень, вказане не свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Отже, в судовому засіданні достеменно встановлено, що засуджений не мав жодного умислу на невиконання покладених на нього судом обов`язків, у переважній більшості з`являвся на реєстрацію до органу пробації, а неявка на реєстрацію у зазначені вище дні була з поважних причин, які пов`язані зі станом здоров`я засудженого, на що не було звернуто уваги органом пробації.

Одночасно слід зазначити, що засуджений протягом іспитового строку не змінював свого зареєстрованого та фактичного місця проживання, до кримінальної відповідальності не притягується, зменшує кількість вживання алкоголю, що свідчить про його бажання виправитися.

За таких обставин, керуючись принципами гуманності, розсудливості та трактування усіх сумнівів щодо доведеності вини на корить особи, за умови відсутності інших переконливих мотивів чи письмових доказів в матеріалах особової справи, які б підтверджували необхідність ізоляції засудженого від суспільства, та вказували б на небажання останнього стати на шлях виправлення, суд доходить до переконання, що направлення засудженого для відбування призначеного покарання буде передчасним та не відповідатиме меті призначеного покарання.

Матеріали особової справи не містять та в судовому засіданні не встановлено достатніх доказів того, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення, що умисно ухиляється від явки на реєстрацію, що умисно не виконує покладені на нього судом обов`язки, а тому суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

На підставі ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні подання Олександрійського РС №1 філії ДУ "Центр пробації" в Кіровоградській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного покарання вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2021 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Онуфріївського районного

суду Кіровоградської області ОСОБА_1