ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2024 року,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2024 року задоволено клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт з обмеженням права користування, розпорядження та відчуження на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 08.12.2023 року та довідку військово-лікарської комісії №4631 від 08.12.2023 року, які видані ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_5 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна в повному обсязі та дослідити докази, зазначені в апеляційній скарзі.

Вважаючи ухвалу незаконною та необґрунтованою, вказує, що вона винесена з порушенням норма матеріального та процесуального права.

Зазначає, що клопотання про арешт майна подано прокурором з порушенням строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України, тому слідчий суддя повинен був відмовити у задоволенні клопотання.

Вказує, що 15.02.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 надано відповідь на його адвокатський запит, у якій зазначається, що громадянин ОСОБА_5 дійсно отримував у ІНФОРМАЦІЯ_2 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 08.12.2023 року та довідку військово-лікарської комісії №4631 від 08.12.2023 року та він дійсно перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 і проходив медичний огляд та військово-лікарську комісію, якою був визначений непридатний до військової служби із виключенням з військового обліку за гр. ст. 61-А, наказу МОУ №402/2008.

Даний факт вважає таким, що свідчить про відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

__________________________________________________________________________

ЄУНСС: 714/291/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

Провадження №11-сс/822/55/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Зазначає, що вилучені документи не мають значення для кримінального провадження за ч.3 ст.358 КК, оскільки є оригінальними документами без ознак підроблення та не відповідають критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України.

Звертає увагу, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем, що підтверджується вищевказаною відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому вказані документи не можуть бути арештовані.

Вказує, що Чернівецькою окружною прокуратурою здійснюється досудове розслідування за ч.3 ст.358 КК України - підроблення документів за попередньою змовою групою осіб, однак в матеріалах кримінального провадження не зазначено будь-яких ознак на підробку документів.

Стверджує, що ні в клопотанні прокурора, ні в рішенні суду не зазначено мету арешту вилучених документів.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Слідчим суддею з клопотання прокурора встановлено, у невстановленому місці у невстановлений час ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою у групі із невстановленою особою, підробив офіційні документи на своє ім`я, які дають підстави для перетину ним державного кордону України у воєнний час, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 08.12.2023 р. та довідку військово-лікарської комісії №4631 від 08.12.2023 р., які нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.02.2024 р. відомості про вказане кримінальне провадження було внесено до ЄРДР за №0000708 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

В ході огляду місця події тимчасове посвідчення та довідка були вилучені та за постановою слідчого визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Зважаючи на те, що вилучені документи є предметом кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, з метою уникнення їх знищення, втрати або пошкодження, прокурор просив накласти на них арешт.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Власник майна ОСОБА_5 , його представник ОСОБА_6 та прокурор були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

До початку апеляційного розгляду від представника ОСОБА_6 та прокурора надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, тому у відповідності до ст.172 та ч.4 ст.405 КПК України, їхня неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (а саме: є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій тощо).

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано та з`ясовано усі підстави, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Колегією суддів встановлено, що до ЄРДР за № 0000708 09 лютого 2024 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України.

Відповідно до фабули вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, підробив офіційні документи на своє ім`я, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 08.12.2023 р. та довідку військово-лікарської комісії №4631 від 08.12.2023 р. про те, що він непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, які нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , що давало йому право виїзду з України у військовий час.

09 лютого 2024 року у рамках проведення огляду місця події, було вилучено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 08.12.2023 р. та довідку військово-лікарської комісії №4631 від 08.12.2023 р., які нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 . Цього ж дня постановою слідчого вказані документи визнано речовими доказами.

12 лютого 2024 року прокурор звернувся з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на вилучене майно.

Підставою накладення арешту на зазначене майно у клопотанні прокурора зазначено те, що вилучені документи мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні, оскільки є предметом кримінально-протиправних дій, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та визнані речовими доказами, тому на підставі ст.170 КПК України необхідно накласти на них арешт для уникнення подальшого знищення, зміни чи відчуження майна або інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню до судового розслідування.

Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що слідчим суддею за результатами розгляду клопотання прокурора правильно встановлено те, що вилучені документи відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України та стороною обвинувачення доведено існування підстав та розумних підозр вважати, що вони можуть бути доказом вчинення кримінального правопорушення, тому з метою забезпечення збереження речових доказів на документи слід накласти арешт.

Крім цього, прокурором було надано відповідь т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 про відсутність відомостей про військовозобов`язаного ОСОБА_5 в базі «Оберіг».

Доводи апелянта про те, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 08.12.2023 р. та довідка військово-лікарської комісії №4631 від 08.12.2023 р. видавались ОСОБА_5 , що підтверджується відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.02.2024 року, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки ця інформація не підтверджена органом досудового розслідування, суперечить даним з системи «Оберіг» та потребує перевірки.

Посилання апеляційної скарги на те, що вказані документи не відповідають критеріям речового доказу у розумінні ст.98 КПК України, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані і такі, що суперечать матеріалам кримінального провадження.

Доводи апелянта про те, що прокурором було подано клопотання про арешт майна з порушенням строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України є хибними та не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

З матеріалів справи встановлено, що вказані документи були вилучені 09 лютого 2024 року в ході огляду місця події.

12 лютого 2024 року - у перший робочий день після вилучення майна, клопотання про арешт майна було надіслане прокурором поштовим зв`язком, що підтверджується копією конверта, наявною у матеріалах справи ( а.с.16).

Твердження апелянта про можливість прокурора наручно подати клопотання в суд, адже він знаходить за 400 метрів від Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони є виключно припущеннями. Нормами КПК передбачено можливість подачі документів до суду поштовим зв`язком та у відповідності до приписів ст. 116 КПК України, днем подачі прокурором клопотання слід вважати день його здачі на відділення Укрпошти.

Таким чином порушення норм процесуального права, про які стверджує апелянт, колегією суддів не встановлено.

Відтак, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, слідчий суддя, накладаючи арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 08.12.2023 р. та довідку військово-лікарської комісії №4631 від 08.12.2023 р., видану ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_5 , виходячи із обставин викладених у клопотанні прокурора, та враховуючи, що на вилучених документах наявні сліди кримінального правопорушення, і у подальшому такі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть відігравати роль речового доказу у кримінальному провадженні, з метою їх збереження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, для можливості проведення судових експертиз, які важливі для з`ясування обставин кримінального правопорушення, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням даного кримінального провадження, дійшов до вірного висновку про накладення арешту на вказане майно, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного майна може призвести до негативних наслідків, та не буде відповідати завданням кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст.170-173,404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000708 від 09.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

04.03.2024 року

(дата засвідчення копії)