Справа № 715/2033/24
Провадження № 1-кс/715/248/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2024 Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого відділення №3 (смт. Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , що погоджене з прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділення №3 (смт. Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні слідчий посилається на те, що в проваджені відділення № 3 (смт. Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0002501 від 19.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_6 , за попередньою змовою із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, діючи умисно, вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Зокрема, у невстановлений в ході досудового розслідування час але не пізніше 18.06.2024, військовослужбовець Збройних сил України, перебуваючи на посаді головного сержанта військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, вступив у попередню змову із невстановленою, на даний час, досудовим розслідуванням особою, яка розробила протиправний механізм щодо організації незаконного переправлення громадян України через державний кордон України поза пунктами пропуску.

З даною метою, невстановлена, на даний час, досудовим розслідуванням особа, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18.06.2024 підшукали двох громадян України, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та запропонували останнім забезпечити їх незаконне переправлення через державний кордон України поза межами пунктів пропуску. При цьому невстановлена особа завчасно обумовила порядок незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та узгодила із ними оплату, яка становила для ОСОБА_7 кошти в сумі 3000 доларів США, а для ОСОБА_8 2000 доларів США за вказані незаконні послуги, які останні зобов`язалися передати після перетину кордону.

Надалі, 19.06.2024 близько 17:00 год. невідома особа, на невстановленому в ході досудового розслідування транспортному засобі доставила ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з м. Чернівці Чернівецької області до с. Нижні Петрівці Чернівецького району, де останніх зустріли невідомі особи, які провели інструктаж, щодо подальших дій пов`язаних із незаконним переправлення через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, після чого вказали їм пересісти в автомобіль марки «Фольксваген Джета», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який діяв відповідно до запланованого раніше плану із невстановленими особами, щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

По дорозі в с. Нижні Петрівці Чернівецького району ОСОБА_6 , діючи у відповідності до раніше розробленого плану, спільно із невстановленою особою провів інструктаж та надав поради ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , щодо незаконного переправлення через державний кордон України, при цьому усвідомлюючи, що передача йому коштів, за надані ним незаконні послуги щодо перевезення та супроводу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до лінії розмежування державного кордону України має відбутися після переправлення їх через державний кордон України.

Близько 22 год. 00 хв. 18 червня 2024 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 рухаючись на транспортному засобі «Фольксваген Джета», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, в напрямку державного кордону у межах АДРЕСА_3 були зупинені працівниками поліції та прикордонним нарядом відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 31 прикордонного загону.

19.06.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та згодом повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинених щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протокол огляду місця події, протоколи допитів свідків із застосуванням відео-зйомки, протоколи пред`явлення для впізнання по фотознімках зі свідками та іншими доказами в кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке у відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років із конфіскацією майна, наявна правова підстава для звернення до суду із даним клопотанням.

Метою застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_6 , покладених на нього, як на підозрюваного, процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На даний час існують ризики, які дають підстави органу досудового розслідування вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так, ОСОБА_6 , усвідомлюючи особливу тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Стосовно ризику (небезпеки) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду (як однієї із підстав застосування запобіжного заходу) слід зауважити, що застосування конкретного запобіжного заходу, який оптимально відповідає конкретним обставинам кримінального провадження, багато у чому визначається характером (властивостями вчиненого злочину), серед яких одним з важливіших є тяжкість пред`явленого обвинувачення. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від неї (тяжкості) залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним).

Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

Така правова позиція цілком узгоджується з уставленою міжнародною практикою. Так, у ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується підозрюваному.

Отже, невідворотність реального відбування покарання у разі визнання винним ОСОБА_6 , свідчить про те, що останній усвідомлюючи, що у разі набрання законної сили вироку щодо нього за вчинення кримінального правопорушення, по якому повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, він може отримати реальний строк покарання у вигляді позбавлення волі, з метою уникнення від покарання, може вчиняти дії щодо переховування від органів досудового розслідування чи у подальшому від суду.

До обґрунтування даного ризику можна зазначити, що відносно ОСОБА_6 направлено обвинувальний акт до Глибоцького районного суду Чернівецької області, за вчинення кримінального, правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а також направлено обвинувальний акт до Сторожинецького районного суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Також, враховуючи характер та обставини скоєння даного злочину, існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду як на території України, так і на території іноземних держав, зважаючи на те, що він особисто здійснював організацію незаконного перетину іншими особами кордону нашої держави поза контрольно-пропускним пунктом;

- п. 3 незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

З метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , як осіб яких мав намір незаконно переправити через державний кордон України, а також інших осіб, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення. При цьому може намагатись здійснювати незаконний вплив на вказаних осіб як особисто, так і через інших осіб, з метою схилити їх до зміни наданих показань або надання неправдивих показань у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання за скоєне. Також можна заначити, що на даній стадії досудового розслідування не встановлено всіх осіб причетних до вчинення злочину.

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відносно ОСОБА_6 направлено обвинувальний акт до Глибоцького районного суду, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, а також направлено обвинувальний акт до Сторожинецького районного суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та не зважаючи на це ОСОБА_6 вчинив аналогічний злочин. ОСОБА_6 не має підтвердженого джерела доходу, наявні достатні дані вважати, що наявний ризик того, що він продовжить вчиняти аналогічного роду кримінальні правопорушення з метою отримання винагороди за його скоєння.

Крім того, в порядку ст. 178 КПК України, слід врахувати вагомість наявних доказів вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, що відносяться до категорії тяжких, відсутність підстав які б вказували на неможливість застосування даного запобіжного заходу щодо підозрюваного (зокрема через стан здоров`я), а також те, що дане кримінальне правопорушення вчинене в умовах воєнного стану, який діє в Україні.

Беручи до уваги зазначене, враховуючи суспільну небезпеку вказаного злочину, викликаний ним суспільний резонанс вважаю, що з метою запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, протиправного впливу на учасників кримінального провадження, припинення його злочинної діяльності є необхідним застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Зважаючи на вище викладене, просить суд задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів.

Прокурор Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення даного клопотання. Просили суд відмовити у задоволенні даного клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин.

Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість оголошеної ОСОБА_6 підозри на даному етапі досудового розслідування підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, які були досліджені під час розгляду клопотання, зокрема витягом з ЄРДР №0002501 від 19 червня 2024 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами допиту свідків.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши надані докази, вважаю, що стороною обвинувачення доведено також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_6 на даний час не має постійного місця роботи, однак є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 і не перебуває у розташуванні військової частини, він організовував незаконний перетин осіб через Державний кордон України, тобто обізнаний із способами незаконного перетину, що в своїй сукупності свідчить про можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, досудовим розслідуванням на даний час не встановлені всі особи, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим ОСОБА_6 зможе впливати на даних осіб та свідків для уникнення відповідальності, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, приходжу до висновку, що такий ризик в повній мірі доведений прокурором в ході розгляду клопотання. Так, ОСОБА_6 , може продовжувати здійснювати організацію переправлення осіб через Державний кордон України, підшуковуючи людей, які мають бажання незаконно перетнути кордон та організовуючи схеми такого перетину, оскільки він добре обізнаний на місцевості, яка межує з кордоном. Відтак, існує ризик вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, з метою попередження можливості підозрюваним вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, беручи до уваги сукупність характеризуючих даних про особу підозрюваного, вважаю за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_6 направлено обвинувальний акт до Глибоцького районного суду Чернівецької області, за вчинення кримінального, правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а також направлено обвинувальний акт до Сторожинецького районного суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Визначаючи розмір застави в даному конкретному випадку, вважаю, що розумним, співмірним, справедливим та ефективним розміром застави для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного буде застава в сумі 1 000 000 грн.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка може бути ним внесена у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 192-194, 196-199, 309 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого відділення №3 (смт. Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , що погоджене з прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і перебіг строку утримання під вартою відраховувати з часу його затримання 03 год. 00 хв. 19 червня 2024 року.

Терміном закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити 03 год. 00 хв. 18 серпня 2024 року.

Розмір застави, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок UA0008745, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області становить 1000000 (один мільйон) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із свідками по справі.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 18 серпня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_3 та слідчого суддю Глибоцького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: