В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року Справа № 608/2010/23

Номер провадження1-кп/608/103/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представник органу пробації ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження № 0000193, внесені у Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.07. 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біла Чортківського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2023 року за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

29.05.2023 вироком Чортківського районного суду ОСОБА_6 був засуджений за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, згідно якого йому призначено покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт. Вказане покарання ОСОБА_6 повинен був відбувати з 22.07.2023 по місцю проживання у комунальному підприємстві «Благоустрій» Чортківської міської ради за адресою: м. Чортків, вул. Заводська, 2.

ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання та невиконання покладених на нього судом обов`язків, без поважних причин, відмовився від відпрацювання громадських робіт та станом на 09.08.2023 із 100 (ста) годин громадських робіт, які були призначені йому за вироком Чортківського районного суду від 29.05.2023 не відпрацював жодної години.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України підтверджуються сукупністю досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні йому інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. В судовому засіданні погодився з обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Просив його суворо не карати. Злочин вчинив через неможливість виконання громадських робіт.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що умисні дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України якухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є визнання вини та щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_6 вчинив проступок.

Приймаючи до уваги вказані обставини, суд приходить до переконання, що ОСОБА_6 слід призначити покарання за ч.2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків.

Вказане покарання, за своїм видом і розміром суд вважає, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст.100 КПК України, вирішити питання щодо речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України призначивши йому покарання у виді одного року пробаційного нагляду з покладенням обов`язків передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст. 59-1 КК України.

Речовий доказ: особову справу 1/ГР/2023 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 47 аркушах, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження - повернути Чортківському районному сектору з питань пробації.

З підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим з моменту отримання копії вироку.

Роз`яснити обвинуваченому, що умиснене виконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1