справа № 462/4802/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0000392 від 13.04.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина Укоаїни, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 12.04.2024 о 15:32, перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора», де здійснює свою діяльність ТзОВ «Вигідна покупка», за адресою м. Львів, вул. Любінська, 89, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, діючи таємно, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав зарядний пристрій Power Bank «KLGO» 10000мАh, 10+ вартістю 332 гривні 50 копійок (без ПДВ), який поклавши в кишеню, виніс з приміщення магазину «Аврора», не оплативши його вартості та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав ТзОВ «Вигідна покупка» матеріальної шкоди на суму 332 гривні 50 копійок, без ПДВ.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 із подальшими змінами та доповненнями, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

13.06.2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за письмової згоди представника потерпілого (арк. 154) укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.Сторони, із врахуванням ступеня та характеру сприяння ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, характеру та тяжкості вчиненого, з метою забезпечення досягнення суспільного інтересу в швидкому, повному та всебічному досудовому розслідуванні і судовому провадженні тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, узгодили покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Крім цього, згідно умов даної угоди ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Статтею 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав укладену із ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник підтримали угоду, при цьому, обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та пояснив, що він повністю розуміє свої права надані йому законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також наслідки невиконання даної угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнає повністю, матеріальна шкода ТзОВ "Вигідна покупка" на суму 332 гривні 50 коп., яка в ході проведення досудового розслідування потерпілому відшкодована, шляхом повернення викраденого, раніше не судимий, на обліках в наркодиспансері та психоневродиспансері не перебуває. Обвинувачений розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

В матеріалах кримінального провадження міститься заява представника потерпілого ОСОБА_6 від 12.06.2024, який не заперечує щодо укладення угоди про визнання винуватості по даному кримінальному провадження між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 .

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч. 4 ст.185 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 16.04.2024 накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000392 від 13.04.2024 року, а саме: зарядний пристрій білого кольору прямокутної форми 10000мА, модель «KP-56» з маркуванням «10+KLGO», який було вилучено в ході проведення огляду місця події 12.04.2024 року в службовому приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою АДРЕСА_2 .

Керуючись ст. 368-371, 373-376, 472, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № № 0000392 укладену 13 червня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі положень ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 1 /один/ рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 , відповідно до ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання протягом іспитового строку.

Речові докази:зарядний пристрій білого кольору прямокутної форми 10000мА, модель «KP-56» з маркуванням «10+KLGO» повернути потерпілому ТзОВ "Вигідна покупка", при цьому, скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 16.04.2024;

- компакт-диск СD-R диск, об`ємом 700 МВ, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження за 12.04.2024 із приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал вироку у справі № 462/4802/24

Суддя ОСОБА_1