Справа № 761/7472/24
Провадження № 1-кс/761/5305/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 26.01.2024 у кримінальному провадженні №0000961 від 30.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 26.01.2024 у кримінальному провадженні №0000961 від 30.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, про відмову у визнанні потерпілим.

Скаргу мотивовано тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000961 від 30.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

25.01.2024 ОСОБА_4 звернулася до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві із заявою про залучення її до провадження як потерпілого.

26.01.2024 постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 у задоволенні зазначеної заяви ОСОБА_4 про залучення її до провадження як потерпілої, відмовлено.

Водночас, на переконання адвоката вказане рішення є необґрунтованим та передчасним, а тому просив слідчого суддю його скасувати.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 , не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином, водночас подав до суду заяву, в якій просив розглянути скаргу за його відсутності та задовольнити скаргу з наведених у ній підстав.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, що в силу ч. 3 ст. 306 КПК не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов висновку про наступне.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, з матеріалів скарги вбачається, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000961 від 30.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

25.01.2024 ОСОБА_4 звернулася до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві із заявою про залучення її до провадження як потерпілого.

26.01.2024 постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 у задоволенні зазначеної заяви ОСОБА_4 про залучення її до провадження як потерпілої, відмовлено.

Так, слідчий у постанові послався на те, що аналізом матеріалів досудового розслідування за заявою ОСОБА_4 щодо незаконного збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації працівниками Державного бюро розслідувань не знайшло свого підтвердження. Відтак, відсутні підстави вважати, що останній завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Проте, такий висновок слідчого є передчасним і таким, що не підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000961.

При цьому, всупереч положенням ст.110 КПК України, вказана постанова слідчого не містить достатніх відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, у ній не наведено належних мотивів на спростування доводів ОСОБА_4 зазначених у заяві, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що ч. 5 ст. 55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

В той же час, слідчим в постанові зроблено загальний висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, які були проведені та дають підстави вважати, що ОСОБА_4 не було завдано шкоди.

Враховуючи вищевикладене, постанова слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 26.01.2024 у кримінальному провадженні №0000961 від 30.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, про відмову у визнанні потерпілим, підлягає скасуванню, а скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 55, 220, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 26.01.2024 у кримінальному провадженні №0000961 від 30.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 26.01.2024 у кримінальному провадженні №0000961 від 30.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, про відмову у визнанні потерпілим.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1