Справа № 522/1458/24
Провадження по справі №1-кс/522/2435/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

24 квітня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Торез, Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження № 0000084 від 29.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000084 від 29.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого, 27 січня 2024 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 приїхав до свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_3 для спільного відпочинку та проведення часу. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 пішли до магазину «Сільпо» та «Продукти 24 години» де придбали алкогольні напої, а саме 6 півлітрових банок пива та 1 пляшку 0,5 літра горілки. Повернувшись за місцем мешкання ОСОБА_7 , в приміщенні кухні, вдвох стали вживати принесені алкогольні напої.

В цей же день, приблизно 16 годин 47 хвилин на запрошення ОСОБА_7 до нього приїхав його знайомий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким він зустрівся біля під`їзду АДРЕСА_4 , та в подальшому вони пішли разом з ОСОБА_4 до магазину «Продукти 24 години», який розташований неподалік на АДРЕСА_5 , де придбали 3 пляшки пива з якими повернулись до будинку в якому проживав ОСОБА_7 , та не заходячи в дім, у дворі будинку випили по одної пляшці пива, кожний, після чого приблизно о 17 годині 09 хвилин ОСОБА_8 пішов по своїм справам, а ОСОБА_4 та ОСОБА_7 прослідували до квартири АДРЕСА_6 , яку останній винаймав на протязі майже двох років.

Цього ж дня, а саме 27.01.2024, у продовж вечора, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вживали алкогольні напої.

В нічний час, з 27.01.2024 на 28.01.2024, більш точного часу вході досудового слідства встановити не вдалося можливим, під час вживання спиртних напоїв в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_6 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які знаходились в стані алкогольного оп`яніння, раптово виникла словесна перепалка, яка невдовзі переросла у словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , почали ображати друг друга нецензурними словами, тим самим умисно ображаючи честь та гідність один одного.

В подальшому між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 які знаходились в стані сильного алкогольного оп`яніння, відбулася бійка, в ході якої у ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, передбачаючи суспільно небезпечній характер своїх дій та бажаючи їх настання, бажаючи умисно заподіяти смерті ОСОБА_7 , почав наносити останньому умисно удари обома руками в різні частини тіла, а коли ОСОБА_7 який намагався захиститися упав на підлогу в коридорі, поруч з вхідними дверима в квартиру, ОСОБА_4 наніс йому множинні удари ногами в різні частини тіла та голови, спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма: синці і садна голови, масивний крововилив в м`яких тканинах голови з розтрощенням м`яких тканин, крововиливи і розриви слизової оболонки ротової порожнини, крововиливи під м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку і мозочку. Закрита травма грудної клітки: садна грудної клітки, переломи 2,3, правих ребр, 2,3,4 лівих ребр з крововиливами в м`які тканини грудної клітки.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці отримання тілесних ушкоджень. Безпосередня причина смерті ОСОБА_7 є набряк головного мозку.

В подальшому ОСОБА_4 не бажаючи бути притягнутим до кримінальної відповідальності за скоєне умисне вбивство свого знайомого ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

У скоєні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Торез, Донецької області, громадянин України, українець за національністю, із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, відносно якого 30.01.2024 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке кваліфікується як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Наявність обґрунтованої підозри ГрошенкаП. ОСОБА_9 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: оглядом місця події від 29.01.2024, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, допитом свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду предмета від 29.01.2024, протоколами огляду речей від 29.01.2024, протоколами огляду документів від 30.01.2024, допитом свідка ОСОБА_8 , протоколом слідчого експерименту від 29.01.2024 протоколом обшуку від 29.01.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

29.01.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

30.01.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

31.01.2024 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням останнього в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 28.03.2024.

Трьохмісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 29.04.2024.

Ризики, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, у зв`язку з чим, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, а саме передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні клопотання слідчого щодо продовження строку дії запобіжного заходу залишили на розсуду суду.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

29.01.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

30.01.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

31.01.2024 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням останнього в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 28.03.2024.

27.03.2024 ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 29.04.2024.

У межах кримінального провадження проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів, водночас закінчити досудове розслідування у 3-х місячний строк.

Для виконання в повному обсязі вимог ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття неупереджених процесуальних рішень, у кримінальному провадженні необхідно:

- отримати висновок амбулаторної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи;

- отримати висновок судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» щодо дослідження речових доказів, а саме: змиву із защолки вхідних дверей;

- отримати висновок судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» щодо дослідження речових доказів, а саме: змиву речовини бурого кольору з ручки вхідних дверей;

- отримати висновок судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» щодо дослідження речових доказів, а саме: 5-ти недопалках сигарет;

- отримати висновок судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» щодо дослідження речових доказів, а саме: двох металевих банок з під пива;

- отримати висновок судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» щодо дослідження речових доказів, а саме: кросівок марки «Adidas», чорно-сірого кольору;

- отримати висновок судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» щодо дослідження речових доказів, а саме: кофти чорного кольору, кофти темно-синього кольору марки «Puma», ременя чорного кольору, куртки джинсової марки Staff, штанів джинсових, шапки чорного кольору;

- отримати висновок судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» щодо дослідження речових доказів, а саме: змивів з правої і лівої долоні руки підозрюваного ОСОБА_4 ;

- отримати висновок судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» щодо дослідження речових доказів, а саме: зразку крові трупа ОСОБА_7 ;

- отримати висновок судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» щодо дослідження речових доказів, а саме: зразку крові підозрюваного ОСОБА_4 ;

- повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України;

- виконати вимоги, передбачені ст. ст. 290, 291 КПК України, а саме відкрити матеріали досудового розслідування, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування;

- виконати інші слідчі (розшукові) дії проведення яких потребує значного проміжку часу, які не представилось можливим виконати у встановлений КПК України строк.

Через складність вказаного кримінального провадження, органу досудового розслідування необхідний строк не менше двох місяців.

Трьохмісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 29.04.2024.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 від 24.04.2024 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000084 від 29.01.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.4 ст. 185 КК України, за підозрою ОСОБА_4 було продовжено до 5-ти місяців, тобто до 29.06.2024 року.

Інкримінована підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування та долученими до матеріалів клопотання належними та допустимими доказами, зокрема: оглядом місця події від 29.01.2024, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, допитом свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду предмета від 29.01.2024, протоколами огляду речей від 29.01.2024, протоколами огляду документів від 30.01.2024, допитом свідка ОСОБА_8 , протоколом слідчого експерименту від 29.01.2024 протоколом обшуку від 29.01.2024

Щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наразі продовжують існувати ризики, визначені ст. 177 КПК, і що необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Запобіжні заходи застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Їх дія носить превентивний (попереджувальний) характер реалізації особами дій, направлених на перешкоджання здійсненню правосуддя у справі.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, суд враховує, що вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення як обставина, яка впливає на вибір судом виду запобіжного заходу (пункт 1 частини 1 статті 178 КПК), має опосередкований вплив й на оцінку рівня ймовірності вчинення підозрюваним тих чи інших дій, які кваліфікуються як ризики за статтею 177 КПК. Чим меншою є вагомість зібраних доказів на підтвердження підозри та чим нижчим є рівень її обґрунтованості, тим меншою є вірогідність незаконного втручання особи підозрюваного у хід досудового розслідування чи переховування від правосуддя, і навпаки.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадженні.

Щодо ризику переховування від суду.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при констатації наявності вказаного ризику. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваній у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування «пільгових» інститутів кримінального права у відповідній категорії справ, та наявність документів для виїзду закордон.

Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу в уигляді тримання під вартою, вбачається обґрунтованим.

Тому, слідчий суддя погоджується з прокурором, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування обвинуваченого від суду.

Наведені обставини в сукупності дають підстави дійти висновку про наявність ризику ймовірного переховування від органу досудового розслідування чи суду.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що:

- в ході розгляду даного клопотання підозрюваному та адвокату стали відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допиту потерпілого, свідків, з яких вони дізнались зміст їх показань та особисті дані, що уможливлює вплив на останніх.

Вказані обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу підозрюваним на учасників цього кримінального провадження.

Щодо ризику знищення, приховування чи спотворення будь-якої з речей чи документів, а також ризику перешкоджання слідству іншим чином, слідчий суддя не бере до уваги зазначені ризики, оскільки вказані ризики не розкриті в клопотанні слідчим та прокурором в судовому засіданні. Окрім цього, слідчий суддя встановив наявність ризиків під час застосування запобіжного заходу, нових обставин станом на теперішній час не з`явилось.

Ризик вчинення нових кримінальних правопорушень слідчий суддя також до уваги не бере, оскільки не надано документів на підтвердження притягнення підозрюваного до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у суду переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання слідчого ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу. Однак, суд в цьому випадку не може погодитися з прокурором, що наявність цих ризиків є безумовною підставою для ізоляції підозрюваного і взяття його під варту.

Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м?якого (особисте зобов?язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Суд відмовляє у застосуванні чи продовженні строку дії запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Проте, в цьому кримінальному провадженні на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, в тому числі цілодобового, який хоча і пов`язаний з ізоляцією підозрюваного від суспільства, однак, зважаючи на встановлені на цьому етапі досудового розслідування ризики, може виявитися неефективним з таких же підстав.

Окрім цього, слідчий суддя враховує, що в рамках вказанного кримінального провадження ще не проведені усі необхідні слідчі дії, не отримані висновки експерта, а тому вірогідність наявності зазначених ризиків дуже висока.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення та роль підозрюваного ОСОБА_4 у його вчиненні, встановлені у ході досудового розслідування ризики, які слідчий суддя визнав обґрунтованими, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а також враховуючи недостатність застосування інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим.

Тож, наведені вище обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

В цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчичй суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

А тому, суд доходить висновку, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а тому саме на такий термін слідчий суддя може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході здійснення досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, направлених на встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 потрібно продовжити на строк до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193-199, 205, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 22.06.2024 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 24.04.2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 24.04.2024 року о 15:00 годині в залі суду № 131.

Слідчий суддя ОСОБА_11

24.04.2024