Справа № 953/9211/23
н/п 1-кс/953/1610/24
"15" квітня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року накладений арешт на тимчасово вилучене 06 листопада 2023 року під час проведення обшуку за його місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , майно грошові кошти у загальному розмірі 9600 доларів США. Зазначив, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні триває вже майже рік, при цьому за цей час жодних слідчих дій за його участю проведено не було. Акцентував увагу на тому, що він не має статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а тому подальше накладення арешту на грошові кошти є необґрунтованим та таким, що суперечить положенням ст. 321 ЦК України, та не відповідає завданням кримінального провадження. З урахуванням викладеного вважав, що потреба у подальшому застосуванні арешту на майно відпала.
Власник майна ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив клопотання про скасування арешту майна розглядати за його відсутності.
Прокурор Харківської обласної прокуратури у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядається не пізніше трьох днів після його надходження до суду, а неявка учасників кримінального провадження не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі заявника та слідчого, для не порушення строків розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
грошові кошти в загальній сумі 9600 доларів США, зокрема 94 купюри номіналом 100 доларів США, а саме: (KN40027019A; KF11615126C; KD04466097C; KB08327567C; KN22305329A; KK22710645C; KB70906961J; KB23205797Q; KB04117443M; HB32935141I; KB49190544B; KB48486073B; HL54378563G; HC65897421A; KB25551785L; KL71042039D; KB17261664F; LD71793985B; MB27640168F; PE93478771C; PE93478769C; ME02280582A; LL01895659J; PC03288402A; PE26223265A; LF12769833A; MB26747433S; LA42080106A; PD68553594B; LB17882258D; LB41889853C; LB90033414D; LB50680248U; LK91359037A; PF18120071K; PG53086845B; PE93478770C; LF05349331B; MF18581590G; ML32823722E; PF18120063K; LF12769832A; PG53086906B; LB51060960H; LG97343842C; LB44211485J; LG13289062A; LB51426118U; PK21768662E; MK05985950C; ML32823720E; LK91981347E; LB51426117U; LB33556812A; LK91981350E; LK81812730A; LB72925581K; LG13289063A; ML93097900C; PB94831853A; LF09834045K; PE51233200D; MB64146430N; PH79721387A; LB56162178G; LB64117582W; MF40358605A; LA11797045B; PD07718978C; LB51426112U; LB08795557B; ML32822884E; PF39511377F; PE68785002C; LB03915099D; PG40971976B; LG97343846C; PL30103743B; LB78587414M; PF29130732J; PH79714562A; MK56007088C; LB80384973H; PE78236652A; MB36897987F; MF39529756A; PF39234874K; PB63029024M; PH79714596A; PH11186198B; PH11186197B; ML46399822C; MB55189793C; ML91574537C); грошові кошти номіналом 50 доларів США, а саме: (JB15643202B; MJ06018164A; MJ02235437A; MB58112349A).
Як вбачається зі змісту мотивувальної частини ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року при накладенні арешту на вищевказане майно слідчий суддя виходив з того, що вилучене під час обушку за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Тобто захід забезпечення у вигляді арешту майна було вжито виключно з метою забезпечення збереження речових доказів за наявності доведених на час накладення арешту ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
При вирішенні питання про арешт/скасування арешту майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Зі змісту ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року слідує, що власник арештованого майна ОСОБА_3 та його представник у судове засідання не з`явилися, при цьому адвокат ОСОБА_5 надіслав на адресу суду заперечення проти клопотання прокурора про арешт вилученого майна, в яких зазначив, що вилучені під час обшуку грошові кошти належать ОСОБА_6 , оскільки остання з 1986 року офіційно працевлаштована та мала можливість заощаджувати шляхом придбання іноземної валюти, яку зберігала у себе вдома. Акцентував увагу на тому, що ОСОБА_3 фактично в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, та його речей у вказаній квартирі немає, а тому твердження прокурора про те, що вилучені під час обшуку грошові кошти належать ОСОБА_3 , є лише припущенням, яке не ґрунтується на доказах.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Отже, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді представлені. При цьому жодний учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.
Саме заявник повинен довести, що арешт, раніше накладений на майно, є необґрунтованим та/або в застосуванні такого арешту відпала потреба. Заявник повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.
При цьому згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України на слідчого, прокурора покладено лише доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а не доведення наявності підстав для подальшого перебування майна під арештом у разі його накладення.
Власник майна, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно, жодних доказів того, що арешт на майно накладений необґрунтовано чи того, що у подальшому арешті відпала потреба, не надав.
З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, проведений ряд слідчих та процесуальних дій, у тому числі допитані свідки, отримані тимчасові доступи до речей і документів, при цьому арештоване майно визнано речовим доказом у вказаному провадженні.
У свою чергу, заявник не довів, що вилучене майно не може мати доказового значення у кримінальному провадженні, враховуючи те, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється за фактом заволодіння майном шахрайським шляхом із застосуванням електро-обчислювальної техніки.
При цьому з клопотанням про скасування арешту майна звернувся саме ОСОБА_3 як власник майна.
Викладені обставини породжують сумніви щодо законності походження арештованих грошових коштів, що підлягає з`ясуванню під час досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1