Справа № 185/4017/24
Провадження № 1-кп/185/753/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, обвинувальний акт з додатками та з угодою про визнання винуватості, складені у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000388 від 04 квітня 2024року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, одруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Сторони, кожен окремо, не заперечували щодо розгляду справи під час воєнного стану.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022 та який згідно указів Президента України в подальшому неодноразово продовжувався, в тому числі станом на момент вчинення злочину.

ОСОБА_4 , керуючись злочинним умислом направленим на поширення інформації про розташування Збройних Сил України, усвідомлюючи, що на території України введено режим воєнного стану, що пов`язане зі збройною агресією Російської Федерації проти України, 24 жовтня 2023 року, в період з 15.35 год. по 15.37 год., використовуючи мобільний телефон марки "Аррle" моделі "iPhope X", ІМЕІ НОМЕР_1 , з карткою абонента оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , знаходячись на території Павлоградського району Дніпропетровської області, а саме за координатами: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; НОМЕР_4 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 . НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ; НОМЕР_4 , НОМЕР_11 , здійснила збір інформації про розташування військовослужбовців Збройних Сил України та фотозйомку фортифікаційних споруд, які знаходились в лісі в районі с. Богуслав, яке у вищезазначений час використовувалось військовослужбовцями військової частини НОМЕР_12 Збройних Сил України.

Далі, ОСОБА_4 в період з 19.56 год. по 20.10 год., 24 жовтня 2023 року, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на поширення інформації про розташування Збройних Сил України, знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний телефон марки "Аррle" моделі "iPhope X", ІМЕІ НОМЕР_1 , з карткою абонента оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , та обліковий запис - « ОСОБА_4 », з номером мобільного телефону НОМЕР_2 , поширила зібрану інформацію шляхом відправлення повідомлень та результатів фотозйомки у інтернет-месенджері «Telеgram» користувачу на ім`я « ОСОБА_8 », з номером мобільного телефону НОМЕР_13 .

Таким чином, в період з 19.56 год. по 20.10 год., 24 жовтня 2023 року ОСОБА_4 , керуючись злочинним умислом направленим на поширення інформації про розташування Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний телефон марки "Аррle" моделі "iPhope X", ІМЕІ НОМЕР_1 , з карткою абонента оператора мобільного зв`язку ( НОМЕР_2 , та обліковий запис - « ОСОБА_4 », у інтернет-месенджері «Telеgram» поширила шляхом відправлення користувачу на ім`я « ОСОБА_8 », з номером мобільного телефону НОМЕР_13 , інформацію про розташування вищевказаних Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами.

Дії ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 2 ст. 114-2 КК України, як поширення інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану

30 квітня 2024 року, між прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у присутності адвоката останньої, була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Зазначена угода була надана суду з клопотанням про її затвердження.

Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, також сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 114-2 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років, зі звільненням на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття призначеного за цим вироком покарання з іспитовим терміном.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим…

У відповідності до ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор, обвинувачена ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, в обсязі пред`явлених підозри та обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні мав аналогічну позицію, та клопотав затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченої, яка повністю визнала свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даної угоди від 30 квітня 2024 року між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Також, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 3823 грн. 68 коп.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України та ст.ст. 96-1, 96-2 КК України та у справі необхідно застосувати спеціальну конфіскацію, що полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави певного майна, що було предметом кримінального правопорушення та знаряддям вчинення злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 квітня 2024 року, що була укладена між прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності її захисника - адвоката ОСОБА_5 , з іншої сторони.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

ОСОБА_4 призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 114-2 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років, з іспитовим терміном один рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на проведення судових експертиз у сумі 3823 грн. 68 коп. на користь держави.

Речові докази:

- застосувати спеціальну конфіскацію у відповідності до ст. 96-1, 96-2 КК України, передавши у власність держави мобільний телефон марки "Аррle" моделі "iPhope X", ІМЕІ НОМЕР_1 , з карткою абонента оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 (має цифровий пароль: НОМЕР_14 ), котрий зберігається в металевому сейфі № 113485678 Управління СБ України у Дніпропетровській області за адресою: м.Дніпро, вул. Святослава Хороброго, буд. 23;

- мобільний телефон чорного кольору марки "Google" моделі"Pixel 2", imei 1: НОМЕР_15 , imei 2: НОМЕР_16 , тел. номер: НОМЕР_17 , s/n НОМЕР_18 (має цифровий пароль: НОМЕР_19 ), наявні подряпини на корпусі та екрані, переданий на зберігання ОСОБА_4 - залишити останній за належності.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_1 .