Справа № 132/3651/23
Провадження №1-кп/132/181/24
Вирок

Іменем України

28 березня 2024 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000463 від 02.10.2019 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Ульянівка Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, безробітного, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

Прокурора Калинівського відділу

Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

Обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

Потерпілого ОСОБА_6 ,

Законного представника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2019 року близько 17 год. 10 хв., ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «RENAULT TRAFIC», номерний знак НОМЕР_2 , маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В», рухаючись по вул. Свинаря в с. Іванів Калинівського району (на момент дорожньо-транспортної пригоди) Вінницької області, перед поворотом ліворуч, на перехресті вулиць Свинаря та Учительська с. Іванів, в порушення вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху, де вказано, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, не впевнившись у маневрі, що може створити небезпеку для руху іншим учасникам дорожнього руху, здійснив поворот ліворуч, при цьому не надав перевагу в русі мотоциклу «BIRD», без державного номерного знаку, яким керував неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рухався по головній дорозі АДРЕСА_2 в зустрічному напрямку та допустив зіткнення з вищевказаним мотоциклом.

В результаті ДТП неповнолітній ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою, стискання головного мозку, гострої субдуральної гематоми (150 мл) над лівою півкулею головного мозку (крововиливу під тверду мозкову оболонку головного мозку), парез II, IV пар черепних нервів зліва, які являлись небезпечними для життя в момент заподіяння та супроводжувались загрозливими для життя явищами-комою першого ступеня та відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 169/180 від 04.12.2019 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху з урахуванням висновку судової автотехнічної експертизи № 5588/5589/22-21 від 24.10.2023, з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку із виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_10 правильно розуміє зміст цих обставин.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_6 , а також дослідити докази, що характеризують обвинуваченого.

Також обвинуваченому ОСОБА_9 суд роз`яснив, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у скоєному визнав повністю за обставин вказаних в обвинувальному акті. Суду показав, що 02 жовтня 2019 року близько 17 год. 10 хв., він їхав на заправку автомобілем марки «RENAULT TRAFIC», номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Свинаря в с. Іванів Хмільницького (Калинівського) району Вінницької області. Здійснюючи поворот ліворуч, на перехресті вулиць Свинаря та Учительська с. Іванів, він порушив правила дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з мотоциклом «BIRD», б/н, що рухався по головній дорозі. Після цього він надав першу медичну допомогу потерпілій особі, яка керувала мотоциклом, - ОСОБА_6 та викликав швидку медичну допомогу і поліцію. Завдану потерпілому матеріальну та моральну шкоду відшкодував у повному обсязі. Також просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він має на утриманні малолітніх дітей і транспортний засіб є його єдиним джерелом доходів. В скоєному щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показав, що 02 жовтня 2019 року близько 17 год. 10 хв., він їхав мотоциклом «BIRD» по головній дорозі АДРЕСА_2 . На перехресті вулиць Свинаря та Учительська с. Іванів, перед ним почав раптово здійснювати поворот автомобіль марки «RENAULT TRAFIC», в результаті чого сталося зіткнення його мотоцикла з даним автомобілем в результаті чого він отримав тяжкі тілесні ушкодження. На даний час обвинувачений ОСОБА_3 завдану матеріальну та моральну шкоду йому відшкодував у повному обсязі та попросив вибачення, тому будь-яких претензій до обвинуваченого він не має. В зв`язку з цим просить не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами та призначити міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

На досудовому слідстві дії ОСОБА_11 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , відповідно до ст. 66 КК України, на досудовому розслідуванні не встановлено.

Разом із цим, суд враховує, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_10 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, надавав суду правдиві показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, що на думку суду, свідчить про наявність усвідомлення обвинуваченим суспільно небезпечних наслідків його діяння, і як наслідок, його розкаяння у вчиненні кримінального правопорушення. Також обвинувачений ОСОБА_3 добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_6 завдану матеріальну та моральну шкоду в повному обсязі, що підтвердив в наданих суду показаннях сам потерпілий та не заперечує прокурор.

Враховуючи викладене, суд, відповідно до ч.1. п. п. 1, 2 ст. 66 КК України, визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , відповідно до ст. 67 КК України, на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду не встановлено.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Документально підтверджені витрати на залучення експертів Вінницького НДЕКЦ МВС України за проведення:

- транспортно-трасологічного, дорожньо-технічного дослідження, висновок експерта № 601 від 11.11.2019 року, становлять 1099 гривень 07 копійок;

- дослідження обставин і механізму ДТП, електротехнічного, технічного стану ТЗ, висновок експерта № 602 від 11.11.2019 року, становлять 1099 гривень 07 копійок;

- судової автотехнічної експертизи, висновок експерта № 1499/15500/20-21 від 12.08.2020 року, становить 3922 гривні 56 копійок;

- дослідження обставин і механізму ДТП, електротехнічного, технічного стану ТЗ, висновок експерта № 712 від 02.11.2020 року, становить 1144 гривні 15 копійок;

- дослідження обставин і механізму ДТП, електротехнічного, технічного стану ТЗ, висновок експерта № СЕ-19/102-21/5604-ІТ від 14.04.2021 року, становить 1144 гривні 15 копійок.

- дослідження обставин і механізму ДТП, електротехнічного, технічного стану ТЗ, висновок експерта № СЕ-19/102-21/10132-ІТ від 13.07.2021 року, становить 1201 гривня 34 копійки,

- судової автотехнічної експертизи, висновок експерта № 5588/5589/22-21 від 24.10.2023 року, становить 3823 гривні 68 копійок, а всього на загальну суму 13434 гривні 02 копійки, які суд вважає за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 на досудовому слідстві не застосовувався.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким кримінальним правопорушенням, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, обставини, які пом`якшують його покарання, а саме те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, а також думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого немає та просить застосувати до обвинуваченого покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, без застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає, що з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_11 можливе без ізоляції від суспільства з обранням йому покарання у виді позбавлення волі і відповідно до ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, що буде співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Також санкцією частини другої статті 286 КК України, крім основного покарання, передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 КК України, на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Згідно до п. п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за ч. ч. 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

При вирішенні питання щодо призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує характер та обсяг допущених порушень Правил дорожнього руху, ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, їх наслідки, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений після вчиненої ДТП надав першу медичну допомогу потерпілому, викликав швидку та поліцію, повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду матеріального та морального характеру, позицію прокурора, яка просила призначити обвинуваченому покарання без застосовування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, позицію потерпілого щодо незастосування до обвинуваченого додатково покарання, а також те, що обвинувачений має на утриманні малолітніх дітей та наявність права керування транспортним засобом є його єдиним джерелом доходів, тому суд приходить до висновку про недоцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня проголошення вироку 28.03.2024 року.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 13434 (тринадцять тисяч чотириста тридцять чотири) гривні 02 копійки.

Речовий доказ по справі:

- медичну карту стаціонарно хворого № 5880 та № 12783 у паперовому конверті, що скріплений печаткою «для пакетів Калинівський ВП», які залишено при матеріалах кримінального провадження № 0000463, - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000463;

- автомобіль марки «RENAULT TRAFIC», номерний знак НОМЕР_2 , який було повернуто на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_12 , - повернути за належністю його законному власнику ОСОБА_12 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

- мотоцикл марки «BIRD -125» модель «QM 125-10E», без державного номерного знаку, який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_13 , - повернути за належністю його законному власнику ОСОБА_13 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1