Єдиний унікальний № 501/2307/22
Провадження № 1-кп/501/61/24
УХВАЛА

07 травня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області у складі колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретар судового засідання ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000166

Прокурор ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_6 .

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_7 .

Потерпілі: ОСОБА_8 .

Обвинувачений:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянин України, одружений, який працює електромонтером ТОВ «Ілкомсвіт», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, перебуває під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ст. 128 КК України

Суть питання, що вирішується ухвалою

Прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Встановлені судом обставини

Згідно з обвинувальним актом, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25 лютого 2022 року № 28, сержанта ОСОБА_9 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду головного сержанта - командира НОМЕР_1 відділення охорони 1-го взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Проходячи військову службу, сержант ОСОБА_9 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Діючи в порушення вищезазначених вимог законодавства, сержант ОСОБА_9 вчинив злочини за таких обставин.

За бойовим розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з дислокацією у м. Чорноморськ) від 26 лютого 2022 року № 1 сержант ОСОБА_9 призначений на бойове чергування по забезпеченню оборони ІНФОРМАЦІЯ_3 починаючи з 18.00 год. 27 лютого 2022 року до 08.00 год. 28 лютого 2022 року, перед яким останнього проінструктовано про порядок проходження військової служби та про заходи безпеки при поводженні зі зброєю.

27 лютого 2022 року за відомостями про закріплення зброї за особовим складом, ОСОБА_9 отримано на бойове чергування нарізну автоматичну вогнепальну зброю - 5,45 мм автомат АК-74 № НОМЕР_2 та набої до неї.

Проте, ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем, призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді головного сержанта - командира НОМЕР_1 відділення охорони 1-го взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому звані «сержант», у порушення вимог ст. ст. 9, 11,16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 27 лютого 2022 року, о 21.30 год, перебуваючи на бойовому чергуванні по забезпеченню оборони ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , а саме неподалік центрального входу у вказану будівлю центру комплектування, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків до водія ОСОБА_10 , маючи намір на позбавлення життя ОСОБА_10 способом, небезпечним для життя багатьох осіб та усвідомлюючи, що поряд із водієм ОСОБА_10 у автомобілі «Toyota Avensis Verso», номерний знак НОМЕР_3 , на пасажирському передньому сидінні праворуч від водія перебуває ОСОБА_11 , а позаду на задньому пасажирському сидінні посередині - ОСОБА_12 , і вказані дії відбуваються у населеному пункті, за відсутності як реальної, так і уявної загрози життю та здоров`ю його, інших військовослужбовців і цивільних осіб та захоплення об`єкта, що охороняється, здійснив один прицільний постріл із ввіреного йому для службового користування 5,45 мм автомата АК-74 № НОМЕР_2 у водія автомобіля «Toyota Avensis Verso», номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_10 , і спричинив внаслідок наскрізного вильоту кулі з голови ОСОБА_10 вогнепальне поранення ОСОБА_12 , яка перебувала на задньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля, який зупинили інші військовослужбовці на проїжджій частині дороги біля вказаного центру комплектування, чим вчинив вбивство, способом небезпечним для життя багатьох осіб, та заподіяв ОСОБА_10 тілесне ушкодження, у виді одного вогнепального наскрізного кульового поранення голови і шиї з багатоуламковими переломами кісток обличчя, кісток основи і склепіння черепа та першого-другого шийних хребців з ушкодженнями твердої і м`яких мозкових оболонок головного мозку (мозочка і стовбурового відділу) та початкового відділу шийного відділу, з розтрощенням зазначених відділів головного мозку і спинного мозку, внаслідок якого настала смерть останнього.

27 лютого 2022 року о 21.30 год., перебуваючи на бойовому чергуванні по забезпеченню оборони ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , а саме неподалік центрального входу у вказану будівлі центру комплектування, посягаючи на життя водія ОСОБА_10 при вищевикладених обставинах та у спосіб, небезпечний для життя багатьох осіб, через власну необережність, діючи із кримінально протиправною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховував на їх відвернення, усвідомлюючи, що поряд із водієм ОСОБА_10 у автомобілі «Toyota Avensis Verso», номерний знак НОМЕР_3 , на пасажирському передньому сидінні праворуч від водія перебуває ОСОБА_11 , а позаду на задньому пасажирському сидінні посередині - ОСОБА_12 , і вказані дії відбуваються у населеному пункті, пострілом із ввіреного йому для службового користування 5,45 мм автомата АК-74 № НОМЕР_2 заподіяв ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесне ушкодження у виді вогнепального сліпого поранення лівої кисті з відкритим переломом 4-ої п`ясної кістки та частковим пошкодженням сухожилля розгинача 4-го пальця, яка в момент перебувала на задньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля, який зупинили інші військовослужбовці на проїжджій частині дороги біля вказаного центру комплектування.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за:

п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне вбивство способом, небезпечним для життя багатьох осіб,

ст. 128 КК України - необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Після події інкримінованих злочинів 27.02.2022 р. ОСОБА_9 був затриманий 28.02.2022 р. та 02.03.2022 р. відносно нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси.

Строк тримання під вартою продовжувався ухвалами слідчого судді від 28.04.2022 р., від 27.05.2022 р., від 28.06.2022 р., від 28.07.2022 р. та під час судового провадження ухвалами Іллічівського міського суду Одеської області від 26.08.2022 р., 19.10.2022 р., 14.12.2022 р., 07.02.2023 р., 05.04.2023 р., 08.05.2023 р., 29.06.2023 р., 07.08.2023 р., 23.11.2023 р., 17.01.2024 р., від 11.03.2024 р. до 09 травня 2024 року.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку обраного обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу, мотивуючи обґрунтованістю обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Прокурор вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор, представник потерпілих підтримали клопотання, захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання заперечували.

Захист обвинуваченого ОСОБА_9 просив змінити запобіжний захід на домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово.

Відповідно до наданих захистом копій документів обвинувачений одружений та має повнолітню доньку, яка має дитину з інвалідністю з дитинства.

Мотиви суду

Умови застосування запобіжного заходу передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, відповідно до якої суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання буде встановлено:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність висунутого ОСОБА_9 обвинувачення дає підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочинів, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ст. 128 КК України.

Крім того, наведені прокурором в клопотанні обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики того, що обвинувачений може:

-переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, ОСОБА_9 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, яке є особливо тяжким та за вчинення якого кримінальним законом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. З цих підстав обвинувачений, розуміючи можливість, у разі визнання його винним, призначення йому покарання аж до довічного позбавлення волі, може вчинити спроби переховування від суду. Судом також береться до уваги, що обвинувачений не одружений, неповнолітніх дітей не має, має постійне місце роботи. Однак суд не вбачає яких-небудь обставин, які б реально перешкоджали спробам обвинуваченого ухилитись від суду.

-незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що свідки є військовослужбовцями, які в останній час несли службу разом із ним та ймовірно підтримують дружні товариські стосунки, у зв`язку із чим ОСОБА_9 може вчиняти незаконний вплив на них. Частина зазначених свідків на цей час не допитана. Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, свідків та дослідження їх судом. За таких обставин обвинувачений, якому відомі відомості про особи свідків, в тому числі під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, може вчиняти незаконний вплив на них, а саме спроби схилити їх до надання неправдивих, вигідних для себе, показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи вищевикладене, клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, клопотання сторони захисту про зміну обраного обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, задоволенню не підлягає.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків, суд на підставі наданих матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність роботи, відсутність судимостей у обвинуваченого , а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини .

З тих самих підстав суд вважає за неможливе застосувати до обвинуваченого більш м`які запобіжні заходи. За таких обставин клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню, клопотання прокурора слід задовольнити.

Водночас, враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу суд має право не визначати розмір застави, однак відсутня заборона визначати розмір застави, суд вважає необхідним визначити розмір застави в межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України (щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), а саме в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в розмірі, визначеному ухвалою суду від 23.11.2023 р.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196-197, 331, 370-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк тримання під вартою до 05 липня 2024 року, включно.

Визначити обвинуваченому заставу, як альтернативний запобіжний захід, у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 400 грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого строком до 05.07.2024 року процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

3. повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6. носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити, що у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

У клопотанні сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Копії ухвали після її оголошення негайно надіслати обвинуваченому, прокурору та уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2