Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/137/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування скарги ОСОБА_7 зазначив, що 09.11.2023 за вих. № 2190 від 10.11.2023 ним була подана заява до Кіровоградської обласної прокуратури про службове підроблення (складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей), до якої були додані документи, які підтверджують це підроблення. Рішенням Кіровоградської обласної прокуратури від 30.11.2023 йому відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР за його повідомленням, не розпочате досудове розслідування. Просив зобов`язати прокурора Кіровоградської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР відомості за його повідомленням про кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2024 року відмовлено у задоволенні вказаної скарги. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що за своїм змістом та суттю заява ОСОБА_7 не є повідомленням про злочин, оскільки не містить викладу обставин, які б могли свідчити про вчинення будь-яких дій, які мають ознаки кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді в апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та зобов`язати прокурора Кіровоградської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за його заявою від 09.11.2023.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 17.06.2021 о/у СКП ВП № 1 (Світловодськ) Олександрійського РВП в Кіровоградській області, був складений протокол допиту свідка ОСОБА_8 , у якому наведені неправдиві відомості.

Він жодного разу не спілкувався з вказаним свідком, а тим паче ніколи йому не показував зміст свого мобільного телефону.

В судовому засіданні (28.02.2023), свідок ОСОБА_8 повідомив про те, що він жодного разу з ним не спілкувався, також не показував зміст мобільного телефону, до поліції не звертався.

На переконання апелянта в протоколі допиту свідка ОСОБА_8 наведені завідомо неправдиві відомості про те, що він ( ОСОБА_7 ), звертався до малолітньої племінниці його дружини із непристойними пропозиціями. Про те, що свідок ОСОБА_8 мав з ним розмову, в ході якої він йому повідомляв про наявність психологічних вад, які полягають у нездоровому захопленні малолітніми дітьми, при цьому підтверджував свої слова відповідними фотографіями на своєму телефоні.

Протокол допиту свідка, є процесуальним офіційним документом, і внесення до нього завідомо неправдивих відомостей службовою особою є злочином.

Щодо показів ОСОБА_9 , в постанові від 30.09.2021 про закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 156 КК України наведений короткий зміст показів малолітньої потерпілої. Проте, наразі в матеріалах справи відсутні дані покази потерпілої за тим змістом, які були на час закриття кримінального провадження. При цьому, в матеріалах справи міститься протокол допиту потерпілої від 13.06.2021 (за тим змістом, який був наведений в постанові слідчого від 30.09.2021 про закриття кримінального провадження).

ОСОБА_7 вважає, що поява протоколу за іншим змістом датований 13.06.2021 є службовим підробленням.

Таким чином, на думку апелянта висновок слідчого судді про те, що його заява за своєю суттю не є повідомленням про злочин є помилковими, а тому ухвала підлягає до скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив щодо задоволення апеляційних вимог посилаючись на їх безпідставність, перевіривши матеріали судового провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні, в тому числі, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; вказана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України (ч.5 ст.214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною прокуратурою України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генерального прокурора 30.06.2020 №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення до Реєстру вносяться час та дата надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_10 від 17 червня 2020 року, згідно з п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Як убачається з матеріалів провадження, 09.11.2023 за вих. № 2190 від 10.11.2023 ОСОБА_7 подав заяву до Кіровоградської обласної прокуратури про службове підроблення (складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей), до якої були додані документи, які підтверджують це підроблення.

Рішенням Кіровоградської обласної прокуратури від 30.11.2023 ОСОБА_7 відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР за його повідомленням, не розпочате досудове розслідування.

21.12.2023 ОСОБА_7 звернувся зі скаргою до слідчого судді на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Проте, як убачається з матеріалів судового провадження у провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000303, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Таким чином, заява ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення фактично полягає у незгоді заявника із його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 301-1 КК України, зокрема з доказами, які були зібрані під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000303.

При цьому у поданій заяві ОСОБА_7 не зазначив обставин, які б вказували на ознаки будь якого кримінального правопорушення, про що обґрунтовано зазначено слідчим суддею у оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів зазначає, що незгода ОСОБА_7 із пред`явленим обвинуваченням, зокрема з зібраними досудовим розслідуванням доказами, не можуть бути безумовною підставою для початку досудового розслідування за такою заявою. Між тим, слід зазначити, що вказаним доказам судом буде надана належна правова оцінка після безпосереднього їх дослідження у відповідно до ст. 23 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, виходячи із того, що заява ОСОБА_7 від 13.07.2023 року, з якою він звернувся до прокуратури, в розумінні ст. 214 КПК України не є заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги скаржнику ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальні правопорушення, оскільки його заява не містить відомості про кримінальне правопорушення.

Посилання апелянта на те, що будь-яка заява підлягає внесенню до ЄРДР, є безпідставними, оскільки підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 містяться також інші доводи, які не мають істотного значення, адже не спростовують обґрунтованого висновку слідчого судді щодо відмови у задоволенні поданої скарги. Отже, вони не потребують детального аналізу з точки зору викладення мотивів рішення суду апеляційної інстанції виходячи з усталеної практики ЄСПЛ.

Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив ОСОБА_7 у задоволенні скарги, а тому підстави для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 303, 309, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2024 року якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4