Справа № 953/1541/22
н/п 1-кс/953/3670/24
"17" травня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
У судовому засіданні захисник та обвинувачені заяву про відвід підтримали.
Прокурор проти задоволення заяви заперечував. Зазначив, що після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, у судовому засіданні 30.04.2024 судом оголошена перерва до 07.05.2024 та запропоновано учасникам процесу підготуватись до судових дебатів. 07.05.2024 судове засідання відкладене за клопотанням захисника ОСОБА_4 про неможливість прибуття за зайнятості в іншій справі до 14.05.2024. 14.05.2024р. судове засідання відкладене до 17.05.2024 за відсутності енергозабезпечення приміщення суду. Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 належним чином повідомляються судові засідання. Розгляд ВРП скарги на суддю не є підставою відкладення судового розгляду.
Суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 подала заяву про розгляд заявленого відводу за своєї відсутності, проти відводу заперечувала, посилаючись на його безпідставність.
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне:
Статтями 75 та 76 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді (слідчого судді).
Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч.3, ч.4 ст.80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію, визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).
Згідно з ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим
Тобто, фактично заява захисника ОСОБА_4 зводиться до незгоди із процесуальними рішеннями судді, що є підставою для апеляційного оскарження, а не відводу судді.
Таким чином, те, що захисник ОСОБА_4 , внаслідок суб`єктивних міркувань, сумнівається в об`єктивності та неупередженості судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 , та ухваленні нею законних та обґрунтованих судових рішень у кримінальному провадженні, - не свідчить про її зацікавленість у розгляді справи, а відтак, не є підставою її усунення від участі у розгляді вищезазначеного кримінального провадження.
Сумніви захисника ОСОБА_4 стосовні зацікавленості судді мають суб`єктивний характер, жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються, а заявлений відвід належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, передбачених зазначеними нормами КПК України, - не містить.
Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, -
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1