Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/478/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора відділу з нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 04.10.2023р. до ЄРДР за №0000143 по обвинуваченню-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта середньо-спеціальна, одружений, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючий, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.333 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 , маючи у своєму розпорядженні запасні частини до авіаційної техніки, а саме клапани перепуску КП-9 у кількості 5 штук із маркуваннями НОМЕР_1 та серійним номером НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та серійним номером НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та серійним номером НОМЕР_4 , НОМЕР_6 та серійним номером НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та серійним номером НОМЕР_4 , з метою їх збуту, переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експертному контролю, діючи всупереч нормам Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» № 549-1V від 20 лютого 2003 року та Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1807 від 20 листопада 2003 року, в невстановлений час, але не пізніше 28 вересня 2023 року, вирішив їх незаконно перемістити через митний кордон України до Угорщини.

З метою реалізації злочинного ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що для міжнародної передачі запасних частин до авіаційної техніки, а саме клапани перепуску КП-9, необхідно отримати відповідний дозвіл чи висновок Держекспортконтролю, не звернулася до вказаного центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, з метою отримання відповідного дозволу чи висновку на міжнародну передачу таких запасних частин до авіаційної техніки, придбав вказані запасні частини упаковані у одну картонну коробку та, діючи всупереч встановленому порядку міжнародних передач товарів (послуг) військового призначення, а саме в порушення абзацу 1 пункту 3 «Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року № 1807, в частині необхідності отримання дозволу Державної служби експортного контролю України на здійснення міжнародної передачі товарів (послуг), що підлягають державному експортному контролю, останній, підшукав осіб, які здійснюють перевезення товарів та вантажів через митний кордон України в Угорщину, при цьому не ставлячи їх до відома про свої злочинні наміри.

Так, ОСОБА_4 в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28 вересня 2023 року, придбав від особи на ім`я ОСОБА_6 одну картонну коробку із запасними частинами до авіаційної техніки, а саме клапанами перепуску КП-9 у кількості 5 шт., яку поштовим зв`язком через Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» з м.Запоріжжя замовив на своє ім`я в смт.Вилок, Закарпатської області, де 04.10.2023р. на прохання ОСОБА_4 з ТОВ «Нова пошта» у смт.Вилок, Закарпатської області, вказану коробку отримала ОСОБА_7 для подальшого переміщення через митний кордон України в Угорщину. Проте, ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що клапани перепуску КП-9 є запасними частинами до авіаційної техніки, а тому є товарами військового призначення та підлягають обов`язковому державному експортному контролю, а відтак для їх переміщення через Державний кордон України необхідно отримати відповідні дозвіл чи висновок Держекспортконтролю, останній приховав вказаний факт від ОСОБА_7 , повідомивши її, що у вказаній коробці знаходяться запчастини до комбайнів.

04 жовтня 2023 року, о 13.18 годині, в пункті пропуску «Вилок» Закарпатської митниці Держмитслужби, за адресою: АДРЕСА_2 , на ділянці «виїзд з України», у ході проведення митного контролю автомобіля марки «Форд Фокус» з державним реєстраційним номером НОМЕР_9 під керуванням громадянки України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені запасні частини до авіаційної техніки, а саме клапани перепуску КГ1-9, у кількості 5 штук.

У відповідності до листа Державної служби експортного контролю від 08 листопада 2023 року за № 6564/34-23, клапан перепуску КГІ-9 ідентифікований як товар військового призначення, що відповідає опису товарів за позицією ML10 «Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю», який є додатком до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року № 1807.

У той же час, у відповідності до цього-ж листа Державної служби експортного контролю за № 6564/34-23 від 08 листопада 2023 року, від суб`єктів здійснення міжнародних передач товарів не надходили звернення щодо здійснення експорту «клапана перепуску КП-9», що свідчить про те, що ОСОБА_4 , для проведення реєстрації як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів, не звертався та, повноваження і відповідні дозволи чи висновки йому на право здійснення міжнародних передач вищевказаних товарів, Державною службою експортного контролю не надавалися.

Таким чином, ОСОБА_4 , обгрунтовано обвинувачується у порушенні встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України.

Такі висновки суду відповідно до вимог ч.3 ст.370 КПК України грунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах справи, які підтверджені доказами, безпосередньо сприйнятими, дослідженими, оціненими судом згідно зі статтею 94 КПК України.

Зокрема, в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, беззаперечно підтвердив факти та обставини, зазначені прокурором в обвинувальному акті, дуже жалкує, що так сталося, просив суд суворо його не карати, врахувати що у нього на утриманні є одна малолітня дитина, він щиро розкаявся і більше не буде вчиняти будь-яких правопорушень.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України за кваліфікуючою ознакою як порушення порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, обвинувачений винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за скоєний ним злочин.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне визнання своєї вини; обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри та виду покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь та характер небезпечності вчиненого ним злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу підсудного, обставини, за яких були скоєний злочин і які пом`якшують або обтяжують їх відповідальність.

Призначаючи особі покарання, суд має дотриматися загальних засад, передбачених статтями 50,65 КК, та врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого.

Так, частиною 1 ст.333 КК України передбачена кримінальна відповідальність за порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, що карається штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Поняття суддівського розсуду, або судової дискреції у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства конкретних обставин кримінального провадження, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції, принципи права; уповноважуючи норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оцінюючі поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (ст.ст.66,67 КК України), визначення «інші обставини справи», або ж «інші обставини кримінального провадження», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Отже, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: згідно із ст.12 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини вчиненого злочину (форму вини, корисливий мотив, стадію вчинення, кількість епізодів), характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який відповідно наданої ІНФОРМАЦІЯ_3 за №17-10-4/64 від 10.10.2023р. характеристики по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, офіційно не працюючий, свою вину визнав повністю та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, також його протиправними діями не завдано матеріальної шкоди (а.п.31-39).

За сукупністю таких обставин, враховуючи необхідність відповідності характера і ступені суспільної небезпечності злочинів обставинам їх скоєння та особистості винного, керуючись принципом, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення підсудного, а також запобігання вчиненню нових злочинів як самим підсудним, так і іншими особами, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення підсудного (ст.ст.50 п.2, 65 п.2 КК України), суд, з урахуванням позиції державного обвинувача про призначення обвинуваченому мінімальної міри покарання- штрафу, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити мінімальне покарання, визначене ч.1 ст.333 КК України у вигляді штрафу.

Оскільки обвинувачений не є службовою особою до нього не застосовується позбавлення права обіймати посади чи займатися певною діяльністю, а відтак, таке покарання, на думку суду, буде необхідним, достатнім та справедливим для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначення саме такого покарання буде відповідати загальним вимогам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, щодо необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт: згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.10.2023 року накладено арешт на речові докази, а саме: запасні частини до авіаційної техніки, а саме клапани перепуску КП-9 у кількості 5 штук із маркуваннями Г2300 та серійним номером НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та серійним номером НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та серійним номером НОМЕР_4 , НОМЕР_6 та серійним номером НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та серійним номером НОМЕР_4 .

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Стосовно обвинуваченого на досудовому слідстві запобіжні заходи не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.91,94,370,374,394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.333 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 42500,00 грн. (сорок дві тисяч п`ятсот) без позбавлення права обіймати посади чи займатися певною діяльністю.

До набрання вироком законної сили обраний до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжні заходи не застосовуються.

Речові докази: запасні частини до авіаційної техніки, а саме клапани перепуску КП-9 у кількості 5 штук із маркуваннями НОМЕР_1 та серійним номером НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та серійним номером НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та серійним номером НОМЕР_4 , НОМЕР_6 та серійним номером НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та серійним номером - після набрання вироком законної сили, повернути законному власнику ОСОБА_4 .

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.10.2023р. на речові докази, а саме: запасні частини до авіаційної техніки, а саме клапани перепуску КП-9 у кількості 5 штук із маркуваннями НОМЕР_1 та серійним номером НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та серійним номером НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та серійним номером НОМЕР_4 , НОМЕР_6 та серійним номером НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та серійним номером НОМЕР_4 - скасувати.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

ГоловуючийОСОБА_1