Номер провадження 11-кп/816/681/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

Іменем України

23 квітня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/14551/23 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.10.2023,

установила:

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та зарахувати час перебування в СІЗО у строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК, оскільки суд порушив п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК і не передав справу на розгляд іншого суду.

27.09.2023 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла заява ОСОБА_8 про зарахування йому в строк відбування покарання часу попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.10.2023 у задоволенні вказаного клопотання ОСОБА_8 було відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що ДУ «Сумський слідчий ізолятор» не є місцем відбування покарання ОСОБА_8 , останній перебуває там тимчасово, а тому його клопотання не підсудне Ковпаківському районному суду м. Суми.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_9 надійшла письмова заява про розгляд апеляційної скарги у його відсутність, а від ОСОБА_8 будь-яких клопотань до суду апеляційної інстанції не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, відповідно ч. 1-2 ст. 1 КПК, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а згідно ч. 3 цієї статті зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Завданнями кримінального провадження, крім іншого, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК).

Законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 1, 4, 6 ст. 3 КК).

Відповідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк, зокрема п. «ґ»: перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Зокрема, ОСОБА_8 засуджений вироком Путивльського районного суду Сумської області від 15.12.2022 за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць. На підставі ч. 4 ст. 70 КК, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за вироком цього ж суду від 09.06.2021 більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 15.12.2022. У строк відбування покарання зараховане покарання, відбуте за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 09.06.2021 з 11.11.2020 до 14.12.2022. Вирок суду першої інстанції набрав законної сили 21.09.2023 та був звернутий до виконання.

Перебуваючи у Сумському СІЗО, засуджений ОСОБА_8 самостійно звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Розглянувши кримінальне провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання про перерахунок строку відбування покарання має розглядатись за місцем відбування засудженим покарання, або за місцем знаходження суду, який ухвалив вирок, що є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема ст. 537 і ч. 2 ст. 539 КПК, оскільки судове рішення відносно ОСОБА_8 набрало законної сили. При цьому у разі необхідності вирішення питання про перерахунок строку відбування покарання, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, повинно подаватись до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, тобто за місцем знаходження відповідного місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого перебуває установа виконання покарання або ж до суду, який ухвалив вирок.

Іншого порядку вирішення цього питання кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Колегія суддів не може погодитися з тим, що перебуваючи в Сумському СІЗО ОСОБА_8 подав своє клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання в межах територіальної юрисдикції, оскільки переведення засудженого до слідчого ізолятору є вимушеним тимчасовим заходом для забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження та не свідчить про зміну місця відбування ним призначеного покарання.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 2, 9 КПК щодо обов`язку суду неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є належним чином обґрунтованою та вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга засудженого без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.10.2023 відносно ОСОБА_10 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4