КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1593/24
Провадження № 1-кп/552/701/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2024 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарi - ОСОБА_2 ,

за участi прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засiданнi в м. Полтава кримінальне провадження №0001471 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого по договорах, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України -

встановив:

20.12.2023 близько 16 години ОСОБА_5 , перебуваючи у АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, з корисливою метою, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, привласнив банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , відкриту на ОСОБА_4 .

Банківські картки, згідно положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом.

Продовжуючи свій злочинний умисел, в період з 18 год. 16 хв. до 22 год. 43 хв. 20.12.2023 ОСОБА_5 , перебуваючи у магазинах м. Полтава, попередньо протиправно привласнивши банківську картку потерпілої ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, з корисливою метою, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розрахувався через платіжну систему-«Pay Pass» банківською карткою № НОМЕР_2 , відкритою на ім`я ОСОБА_4 , за товари, спричинивши потерпілій матеріального збитку на загальну суму 3949,59 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, та за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

09 квітня 2024 року між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, щиросердечно розкаявся, сприяв виконанню та реалізації завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України, щодо забезпечення швидкого і повного розслідування і судового розгляду, відшкодував завдані злочином збитки потерпілій.

При цьому, потерпілою надана письмова згода на укладення прокурором з обвинуваченим зазначеної угоди.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді одного року обмеження волі, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 буде призначене у виді п`ять років позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягається вперше, наявність кількох пом`якшуючих обставин: щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне добровільне відшкодування завданих збитків, є всі підстави для застосування до нього положень ст.75 КК України та можливість призначення покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Згідно абз. 2 п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Крім того, відповідно до вимог ст. 472 КПК України ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень у повному обсязі.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнає себе винним, віднесені до тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана окремій особі, яка бере участь у кримінальному провадженні в якості потерпілого та яка надала прокурору заяву, де дає згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що завдані їй збитки повністю відшкодовані, претензій до обвинуваченого не має.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 ґрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, при цьому ОСОБА_5 беззаперечно визнав обвинувачення у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів та повністю відшкодував завдані збитки потерпілій.

Отже, міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства та потерпілого, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Керуючись ст. ст. 373, 474, 475 КПК України суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду від 09 квітня 2024 року по кримінальному провадженню №0001471 від 21.12.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене покарання:

за ч.1 ст.357 КК України - один рік обмеження волі;

за ч.4 ст.185 КК України - п`ять років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70, 72 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_5 п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до органів з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1