Справа № 202/2898/22
Провадження № 1-кп/177/85/24
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні за правилами ст. 174 КПК України клопотання адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000659 від 21.09.2020 та № 0000257 від 06.06.2022,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_4

заявниці власника майна ОСОБА_5

представника заявника адвоката ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває вищезазначене об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000659 від 21.09.2020 та № 0000257 від 06.06.2022, в рамках якого 13.02.2024 на адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , заявленого в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного 14.12.2021 слідчим суддею Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, в якому заявник просить скасувати арешт на майно, що належить ОСОБА_3 , а саме: автомобіль марки FORD MUSTANG державний номер НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 .

Клопотання мотивовано тим, що вказаний транспортний засіб є власністю ОСОБА_3 , яка не має жодного статусу в даному кримінальному провадженні. Кримінальне провадження порушене за ст. 307 КК України щодо незаконного поводження з наркотичними засобами. ОСОБА_7 , який є обвинуваченим в даному кримінальному провадженні, є її співмешканцем, однак автомобілем жодного разу не користувався. Автомобіль придбаний за власні кошти заявниці, які були позичені у липні 2021 року відповідно до договору позики у ОСОБА_8 строком на 24 місяці. На даний час кошти повернуті. Вважає, що арешт на автомобіль слідчим суддею накладено неправомірно, оскільки ухвала про арешт винесена на підставі клопотання прокурора, яке не відповідало вимогам ст. 171 КПК України. Автомобіль вилучений в результаті обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді, в якій не надано дозволу на вилучення цього автомобіля, лише зазначено про необхідність відшукання будь-яких речей в автомобілі, які свідчать про незаконний обіг наркотичних засобів. Автомобіль не має на собі слідів злочину, не доведено, що він був знаряддям злочину, або використовувався у злочинній діяльності. Зазначене в клопотанні майно не відповідає критеріям речових доказів, передбаченим ст. 98 КК України, та не підлягає спеціальній конфіскації, оскільки провадження відносно його володільця або користувача не ведеться.

Особа, яка є власником майна, на який накладено арешт, ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали вказане клопотання з мотивів, викладених в ньому.

Прокурор подав заперечення на клопотання третьої сторони про скасування арешту майна, посилаючись на його необґрунтованість. Вказав, що на теперішній час потреба в накладенні арешту на майно не відпала, оскільки триває судовий розгляд кримінального провадження, речові докази не досліджені та не вирішене питання про спеціальну конфіскацію, що може призвести до приховування, знищення або відчуження речового доказу. В судовому засіданні прокурор підтримав доводи, викладені в письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи сторін, суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду клопотання суддею встановлено, що при досудовому розслідуванні в кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000659 від 21.09.2020, 14.12.2021 слідчим суддею Індустріального районного суду міста Дніпропетровська (справа №202/1709/21, провадження №1-кс/202/6676/2021) задоволене клопотання прокурора відділу Дніпропетровської області про арешт майна та накладений арешт шляхом заборони права відчуження, розпорядження та користування на вилучене 30 листопада 2021 року в ході проведення обшуків майно, зокрема, автомобіль марки FORD MUSTANG державний номер НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 , ключі від даного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Власником транспортного засобу, згідно вказаної ухвали та копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_3 , право власності на автомобіль зареєстроване 13.08.2021.

Згідно з ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання, суд враховує, що в ухвалі слідчого судді від 14.12.2021 встановлено, що автомобіль марки FORD MUSTANG державний номер НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_3 .

Вказаний автомобіль був вилучений органами досудового розслідування в ході проведення обшуку 30.11.2021 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25.11.2021 , якою надано дозвіл прокурору на проведення обушку автомобіля з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовини або їх аналогів, обіг яких обмежено, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, чорнових записів, мобільних телефонів, які використовуються для спілкування зі співучасниками, сім-карток операторів зв`язку до них, банківських карток, комп`ютерної техніки, ноутбуків, планшетів та інших носіїв цифрової інформації, які містять відомості про обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно протоколу обшуку від 30.11.2021, жодних зазначених в ухвалі слідчого судді речей або документів в автомобілі не виявлено.

Стороною обвинувачення не зазначено доказів на підтвердження того, що автомобіль перебував у користуванні обвинуваченого ОСОБА_7 , був знаряддям або предметом вчинення злочину, про що також зазначено в ухвалі слідчого судді від 14.12.2021, який вказав що в клопотанні прокурора про накладення арешту відсутні достатні підстави вважати, що дане майно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Натомість ОСОБА_3 довела, що автомобіль FORD MUSTANG придбаний нею за кошти отримані в борг у ОСОБА_9 на підставі розписки від 01.08.2021, які вона повернула у повному обсязі 30.07.2023. Ці обставини підтвердив допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 .

На даний час досудове розслідування в кримінальному провадженні закінчене. Власник майна не є учасником кримінального провадження, їй не пред`явлене обвинувачення. Стороною обвинувачення на даний час не доведена необхідність подальшого накладення арешту на майно третіх осіб, які не є учасниками кримінального провадження, та не зазначено, які саме ознаки речового доказу містить автомобіль марки FORD MUSTANG, а також передбачені законом підстави для його конфіскації або спеціальної конфіскації.

Суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини та положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до положень статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Також, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (стаття 41 Конституції України).

Будь-яке втручання у право власності повинне бути законним, наприклад, на підставі ухвали суду. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тримання майна у кримінальному провадженні в якості речового доказу (арешт майна) може бути необхідним для належного здійснення правосуддя, що є законною метою в «загальних інтересах» суспільства (наприклад, Рішення у справі East West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року, заява № 19336, параграф 188). Разом з тим, має бути розумне співвідношення між засобами та метою, що досягається так званий «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи (серед інших, Рішення у справі Edwards проти Мальти від 24.10.2006 року, заява № 17647/04, параграф 69). Тому, навіть сам факт тривалого тримання майна в якості речового доказу після проведення обшуку, у випадку якщо таке тримання є безпідставним, може бути порушенням статті 1 Протоколу 1 Конвенції.

За таких обставин суд вважає, що на даний час необхідність забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на автомобіль FORD MUSTANG, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 174, 369-372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000659 від 21.09.2020 та № 0000257 від 06.06.2022 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14.12.2021 у справі №202/1709/21 (провадження №1-кс/202/6650/2021) на майно, що на праві власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 30.11.2021, а саме автомобліь марки FORD MUSTANG державний номер НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 , ключі від даного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1