Справа № 754/3792/23
У Х В А Л А

Іменем України

07 березня 2024 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні № 0001391 від 23 грудня 2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Деснянського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження № 0001391 від 23 грудня 2022 року відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч. 2 ст.309 КК України.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, нетяжкого злочину, переховувався від суду, наявні ризики того, що останній з метою уникнення від відповідальності може продовжити переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вислухавши доводи прокурора, позицію сторони захисту, дослідивши клопотання прокурора, матеріали судового провадження, приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які визначені ст. 178 КПК України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Наведені в клопотанні обставини, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, та позицію сторони захисту, суд зазначає наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Так, в обґрунтування застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинятиме інші кримінальні правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_3 може переховуватись від суду підтверджується тим, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в період невідбутого покарання за попереднім вироком суду, тривалий час переховувався від суду. Так, судом тричі постановлювались ухвали про надання дозволу на затримання обвинуваченого, його розшук та зупинення судового провадження, а саме 05 червня 2023 року, 30 жовтня 2023 року, 30 січня 2024 року.

Після встановлення місцезнаходження обвинуваченого та відновлення судового провадження, останній будучи належним чином повідомленим про час, день та місце проведення судових засідань, в судові засідання не з`являвся, у зв`язку з чим до обвинуваченого неодноразово судом застосовувався привід. Однак вказані ухвали суду виконані не були.

На підставі ухвали суду від 30 січня 2024 року про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, 07 березня 2024 року ОСОБА_3 був затриманий та доставлений до суду.

А відтак, суд приходить до висновку, що ризик переховування є реальним.

Щодо ризику того, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, на думку суду цей ризик є досить високим, оскільки обвинувачений є особою працездатного віку, проте офіційно непрацевлаштований - у нього відсутні законні джерела для існування, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Прокурором в судовому засіданні, матеріалами судового провадження доведено, що обвинувачений перебуваючи на волі переховувався від суду.

Враховуючи викладене суд доходить висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосування щодо ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховування від суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_3 , його майновий та сімейний стан, тяжкість кримінальних правопорушень, в якому він обвинувачується, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі - 5 (п`яти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаю за необхідне покласти на ОСОБА_3 обов`язки: прибувати на виклики до суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 331, 350, 376, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 13 год. 00 хв. 07 березня 2024 року.

Строк дії ухвали - до 24 год. 00 хв. 05 травня 2024 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави у розмірі 5 (п`яти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: ТУ ДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк Державна казначейська служба України в м. Києві, рахунок UA1012089.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом дії ухвали.

З дня внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 строком до 05 травня 2024 року (включно) обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1/ прибувати на виклики до суду;

2/ не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу суду;

3/ повідомляти суд про зміну місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 та суддю Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвалу суду направити на виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, вручити обвинуваченому, прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції до Київського апеляційного суду.

Головуючий -