Справа № 206/2853/24
Провадження № 1-кс/206/633/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2024 м.Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання, яке надійшло від заступника начальника СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , по матеріалам досудового розслідування № 0000101, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює на посаді державного реєстратору відділу «Центру надання адміністративних послуг», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07 червня 2024 року до Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшло клопотання заступника начальника СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , по матеріалам досудового розслідування № 0000101, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 29.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до наказу № 2 від 01 серпня 2023 виданого начальником відділу Центру надання адміністративних послуг» Губиниської селищної ради ОСОБА_7 призначено держаним реєстратором відділу «Центру надання адміністративних послуг» Губиниської селищної ради. Відповідно до посадової інструкції державного реєстратора державного реєстратора відділу «Центру надання адміністративних послуг» Губиниської селищної ради затвердженої начальником відділу «Центру надання адміністративних послуг» Губиниської селищної ради ОСОБА_7 від 01.08.2023 з якою ОСОБА_5 ознайомлений під підпис останній має наступні права та обов`язки: основним завданням державного реєстратора є забезпечення реалізації державної політики і повноважень органу місцевого самоврядування у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. державний реєстратор відповідно до покладених на нього завдань здійснює: щодо державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців: 1) приймає документи; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) формує реєстраційні справи та направляє їх відповідним органам для зберігання; 7) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 8) здійснює інші повноваження, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та мого, нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державно реєстрації права відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, містяться у поданих/отриманих; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; виконання вимог, визначених статтею 272 цього Закону, - у разі державної реєстрації спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості (крім випадків автоматичної реєстрації такого права згідно із законом); 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку доби січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав деякі набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ/та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку в вчиненням такої дії. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані не пізніше трьох робочих днів з дня отримання відповідного запиту державного реєстратора безоплатно надати запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі. Особи, винні у порушенні строку надання інформації на запит державного реєстратора, несуть адміністративну відповідальність; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Отримані відомості долучаються до відповідної заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав. Перелік державних електронних інформаційних ресурсів, які використовуються для проведення реєстраційних дій, визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяження останній відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить деякі відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно, об`єкти нерухомості та їх обтяження; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна, об`єкту незавершеного будівництва, майбутньому об`єкту нерухомості у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі з відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державно реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує: реєстраційні справи у паперовій формі; 9) надає в установленому порядку та випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав, розгляд звернень громадян та юридичних осіб з питань, що належать до його компетенції, прийняття відповідних рішень, надання консультацій з питань державної реєстрації юридичних осіб фізичних осіб-підприємців, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, ОСОБА_5 виконує обов`язки організаційно- розпорядчого характеру, відповідно до п.1 примітки до ст. 364 КК України являється службовою особою.

У квітні 2024 року до державного реєстратора відділу «Центру надання адміністративних послуг» Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу реєстрації права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інтереси якої ОСОБА_8 представляє на підставі нотаріальної довіреності. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на вимагання та одержання неправомірної вигоди, для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням свого службового становища. В подальшому, 30.05.2024, в невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи в приміщенні свого службового кабінету розташованого у відділі "Центру надання адміністративних послуг" Губиниської селищної ради, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вимагання та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням свого службового становища, повідомив ОСОБА_8 , що для реєстрації права власності на будинок за ОСОБА_9 йому необхідно надати рішення суду, яке набрало законної сили щодо набуття ОСОБА_9 права власності на домоволодіння, та додатково технічний паспорт (в умовах воєнного стану відповідно до п. 58 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2017 не вимагається), а також інформаційну довідку з БТІ. Додатково ОСОБА_5 повідомив, що БТІ може не видати ОСОБА_8 довідку про проведену державну реєстрацію права власності, без якої він, як реєстратор не зможе зареєструвати право власності на об`єкт нерухомості, та не повідомив, що державний реєстратор, згідно ч. З ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації. Однак, за умови передачі ОСОБА_8 ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 10000 гривень, останній забезпечить отримання ОСОБА_8 , який на підставі нотаріальної довіреності діє в інтересах ОСОБА_9 , технічного паспорту на домоволодіння, інформаційної довідки з БТІ та зареєструє право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище, яке він займає у відділі "Центру надання адміністративних послуг" Губиниської селищної ради, створив умови за яких ОСОБА_8 , змушений був погодитись з його вимогою надання йому неправомірної вигоди в сумі 10000 гривень. В подальшому, ОСОБА_5 , 06.06.2024 близько 12:25 годин, перебуваючи в приміщенні свого службового кабінету розташованого у відділі "Центру надання адміністративних послуг" Губиниської селищної ради, за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи злочинний умисел на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе, діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 9 700 гривень за реєстрацію права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, ОСОБА_5 довів злочинний умисел направлений на вимагання та одержання неправомірної вигоди, для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням свого службового становища до кінця. Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, поєднані з вимаганням неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням свого службового становища, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України. Причетність до вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.05.2024; протоколом обшуку від 06.06.2024; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.06.2024; протоколом огляду, копіювання та вручення грошових коштів від 06.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 від 06.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06.06.2024; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження, у їх сукупності. 06.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України. Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, віднесено до тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Враховуючи викладене, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.І ст.177 КГ1К України свідчить та обставина, що ОСОБА_5 розуміє, що підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, тому, усвідомлюючи про покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування та у подальшому суду; про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.І ст.177 КПК України свідчить та обставина, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити документи, щодо реєстрації права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; про наявність ризику, передбаченого п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи, що підозра, яка йому повідомлена базується на показаннях свідка ОСОБА_8 та показаннях як свідків працівників відділу "Центру надання адміністративних послуг" Губиниської селищної ради та КП «Новомосковське міжрайонне БТІ» ДОР, які на даний час не допитані, тому останній може вмовляннями, чи іншими способами з метою уникнення від кримінальної відповідальності незаконно вплинути на свідків, щодо їхніх показань відносно нього.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №51 1-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Передбачений статтею 181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, вважаю за неможливе застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 років. При винесенні ухвали та визначенні розміру застави для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків прошу врахувати, суму застави визначену у п. З ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, або 233 6000 гривень. На підставі викладеного, просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

07.06.2024 року захисником підозрюваного, адвокатом ОСОБА_4 до Самарського районного суду міста Дніпропетровська було подано письмові заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Заперечення обґрунтовано тим, що на думку сторони захисту-повідомлення про підозру є незаконним та безпідставним. На даний момент-захист не має можливості оскаржити повідомлення про підозру, оскільки процесуальне законодавство передбачає оскарження повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником (п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України). Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше. Також захисник зазначає, що відповідно до частини 3 ст.368 ККУ предметом злочину має бути неправомірна вигода у великому розмірі або злочин має бути вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди . Відповідно до обставин, які зазначаються в повідомленні про підозру та клопотанні про обрання запобіжного заходу не вбачається жодна з ознак, яка б вказувала на наявність складу саме ч.3 ст.368 ККУ. Причетність до вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_5 слідчий підтверджує переліченими у клопотанні документами. Частиною 2 ст. 184 КПК України передбачено необхідність долучення до клопотання про обрання запобіжного заходу копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, проте до клопотання не було долучено жодного доказу, який би вказував на безпосередньо причетність ОСОБА_5 до скоєння правопорушення в якому він підозрюється. Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України слідчий аргументує тим, що ОСОБА_5 розуміє, що підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, тому, усвідомлюючи про покарання, яке їй загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування та у подальшому суду. Однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною. Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторам. Натомість підозрюваний має міцні соціальні та родинні зв`язки, мешкає однією родиною з ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом виховують дітей ОСОБА_13 2010, ОСОБА_14 2021 р.н. Підозрюваний є інвалідом дитинства працює офіційно, позитивно характеризується за місцем праці та мешкання.

Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови»). Наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України слідчий підтверджує, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити документи, щодо реєстрації права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; цей ризик спростовується тим, що 06.06.2024 року під час проведення обшуку зазначені документи було вилучено працівниками ВП4 ДРУП ГУНП в Д/о.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи, що підозра, яка йому повідомлена базується на показаннях свідка ОСОБА_15 та показаннях як свідків працівників відділу "Центру надання адміністративних послуг" Губиниської селищної ради та КП «Новомосковськ міжрайонне БТІ» ДОР, які на даний час не допитані, тому останній може вмовляннями, чи іншими способами з метою уникнення від кримінальної відповідальності незаконно вплинути на свідків, щодо їхніх показань відносно нього. Зазначене твердження є непідтвердженим жодним доказом і підозрюваному невідомо про осіб, яких слідчий планує допитати, також законодавством підозрюваному надається право самостійно здобувати докази, відшукувати свідків, в тому числі з числа осіб які працюють в відділу "Центру надання адміністративних послуг" Губиниської селищної ради та КП «Новомосковське міжрайонне БТІ» ДОР. Крім того, до теперішнього часу від жодного з учасників провадження чи інших осіб не надійшло скарги на дії підозрюваного та доказів здійснення подібних дій, до того ж підозрювані є членами однієї родини, тож посилання слідчого на те, що підозрюваний має спосіб спілкування та знає про місце перебування інших співучасників і може їх підкупляти та шантажувати взагалі звучить дивно. Також захисник зазначає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо не помірним для нього. Джерелом доходу родини підозрюваного є його заробітна плата , яка відповідно до довідки «Відділу ЦНАП «Губинської селищної» складає близько 20000 гри. на місяць та доходи ОСОБА_16 як фізичної особи підприємця. Наявні доходи родини підозрюваного є недостатніми для внесення застави , а запропонований слідчим розмір застави відносно нього є завідомо непомірним і таким, який позбавляє альтернативи обранню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Органом досудового розслідування не було додано жодного доказу, який би підтверджував наявність зазначених ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що є порушенням п.5 ч. 1 ст. 184 КГІК України до того ж не було додано жодного доказу, який би прямо вказував на причетність у скоєнні правопорушень, за якими повідомлено про підозру. Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 1 77 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд маг право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Як зазначено в ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим сг. 177 цього Кодексу. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКГІЛ 2002-11). В рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Калашник проти Росії» тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі. Якщо законом встановлено презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважують правило поваги до особистої свободи. Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою... При цьому треба враховувати характери обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року. Ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству. На підставі вищевикладеного, захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_4 просив змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час (з 22:00 по 06:00).

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання у повному обсязі та продовжити ОСОБА_17 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Щодо клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 про обрання, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час прокурор заперечував та просив відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 з вимогами клопотання не погодився та просив суд відмовити у його задоволені із підстав зазначених в запереченні.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.3 ст. 368 КК України. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення було вручене 06.062024 року, що підтверджується наступними документами: заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.05.2024; протоколом обшуку від 06.06.2024; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.06.2024; протоколом огляду, копіювання та вручення грошових коштів від 06.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 від 06.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06.06.2024; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, розгляд матеріалів кримінального провадження, наданих стороною обвинувачення, свідчить про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Проте, враховуючи ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно працевлаштований, від займаної посади не відсторонений, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, має міцні соціальні та родинні зв`язки, проживає разом зі своєю родиною та має на утриманні двох малолітніх дітей. Також за станом свого здоров`я, підозрюваний є інвалідом дитинства, раніше не судимий, суд вважає достатнім застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, з покладенням на нього певних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, тобто передбачений обов`язок підозрюваного знаходитись у своєму житлі цілодобово забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та незаконного впливу на свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, слідчий суддя у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України враховує тяжкість покарання, особу підозрюваного, вік, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи.

Згідно ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. У відповідності до ч.6 вказаної статті строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Крім того, суд вважає за належне на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: - не відлучатись із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду; -з`являтися за викликом слідчого, прокурора чи суду; -здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193,194, 195,196, 202, 205, 290, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , по матеріалам досудового розслідування № 0000101, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Клопотання захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_4 про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , по матеріалам досудового розслідування № 0000101, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, за місцем його фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною покидати місце проживання, в межах строку досудового розслідування, але не більше ніж на строк два місяці з моменту оголошення ухвали, тобто не пізніше 07.08.2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-не відлучатись із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,у зазначений час доби 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-з`являтися за викликом слідчого, прокурора чи суду;

-утримуватися від спілкування з особами, які є свідками у зазначеному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосуванням електронних засобів контролю передати для виконання Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Новомосковському РВП ГУНП в Дніпропетровській області негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та повідомити про це суд.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники Новомосковського ГУНП в Дніпропетровській області з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її дію.

Вручити копію ухвали прокурору, начальнику ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурору, підозрюваному, захиснику підозрюваного негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1