СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

07 березня 2024 року м.Снігурівка

справа №485/560/24

провадження № 1-кп/485/87/24

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000429 від 01.03.2024 щодо

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Липянка Черкаської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проходить військову службу за мобілізацією на посаді номера обслуги 1 гранатометного відділення морської піхоти взводу вогневої підтримки 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,

установив:

Суть питання, що вирішується

06 березня 2024 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, без визначення розміру застави, посилаючись на те, що на теперішній час не зменшились ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 . Вважає, що продовжують існувати такі ризики як: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Обставинами, що доводять наявність вказаних ризиків на його думку є те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч.4 ст.402 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Окрім того, у разі обрання будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, зобов`язаний повернутися до військової частини, яка тимчасово перебуває на території Миколаївської та Херсонської області та буде мати доступ до зброї. Останній може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення. ОСОБА_4 зареєстрований та мешкає за межами Миколаївської області, а саме на території Черкаської області. Таким чином, він може спробувати переховуватися на території іншої області, або за межами території України, від органів прокуратури та суду. ОСОБА_4 є військовослужбовцем, та в разі його переховування від суду та, відповідно, від військової служби такі дії можуть набути ознак військового злочину, передбаченого ст. ст. 407-408 КК України. Вік та стан здоров`я ОСОБА_4 не перешкоджають продовженню відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників провадження

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав наведених у клопотанні, наголосив, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Захисник у підготовчому судовому засіданні просила суд змінити її підзахисному запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому підтримав позицію свого захисника.

Встановлені обставини

З реєстру матеріалів досудового розслідування та матеріалів долучених до клопотання прокурора вбачається, що слідчий суддя Заводського районного суду м.Миколаєва своєю ухвалою від 12 січня 2024 обрав ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.03.2024 включно.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується в силу наведених положень ч. 3 ст. 315 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення) (ч.4 ст.402 КК), яке є тяжким кримінальним правопорушенням та за яке передбачено покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі. Суд враховує стан здоров`я обвинуваченого. ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, військовослужбовець. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 зареєстрований та мешкає за межами Миколаївської області, а саме на території Черкаської області. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги, що в умовах воєнного стану, під час цілодобової військової агресії з боку російської федерації, обвинувачений вчинив непокору відкриту відмову виконати наказ начальника, де суспільна небезпека вказаного протиправного діяння полягає в порушенні закріпленого у військових статутах порядку управління військами, встановленого з метою забезпечення їхньої постійної боєготовності та боєздатності, ускладненні нормального виконання військовими частинами та підрозділами покладених на них завдань, а також ймовірність спроби переховуватися на території іншої області, або взагалі за межами території України, що створює ризик переховування останнього та значно ускладнить його розшук, суд вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

Враховуючи те, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК, не допитані свідки, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому, останній, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на свідків з метою ухилення від покарання, що загрожує йому у випадку визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується. Так, ОСОБА_4 обізнаний про місце перебування свідків (із матеріалів кримінального провадження, обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування), перебуваючи на волі може вживати заходи впливу до них з метою зміни ними показів на його користь. Тому, на думку суду, прокурором доведено, що не зменшився і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на характер злочинних дій, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , а також на той факт, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, та в разі його переховування від суду та, відповідно, від військової служби такі дії можуть набути ознак військового злочину, передбаченого ст. 407-408 КК України.Крім того, ОСОБА_4 , в разі обрання будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, зобов`язаний повернутися до військової частини, яка тимчасово перебуває на території Миколаївської та Херсонської області та буде мати доступ до зброї. Отже, існує ризик повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї. Таким чином, суд приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, особи ОСОБА_4 , а також того, що судовий розгляд ще не розпочатий та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 05 травня 2024 року.

Крім того, суд враховує, що з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК, згідно вимог ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто виключно у вигляді тримання під вартою.

При цьому, з урахуванням вказаних обставин, того що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст.402 КК України, суд у відповідності до ч.4 ст.183 КПК вважає, що визначення ОСОБА_4 розміру застави є недоцільним.

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 176-178,183,193,194,199,315,369,372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, тобто до 05 травня 2024 року включно без визначення розміру застави.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, направити для виконання до ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор".

Повний текст ухвали оголошений 08 березня 2024 року об 11:30 годині.

Суддя ОСОБА_1