Справа № 214/2792/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000285 від 27.02.2024 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кузнецовськ Рівненської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, у зареєстрованому шлюбі не перебуваючого, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-09.12.2009 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 186 ч. 1, 186 ч.2, 190 ч. 2, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнився 28.08.2013 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) по відбуттю строку покарання;

-27.03.2014 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 190 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки. Перегляд вироку: 01.10.2014 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області: скасовано звільнення від позбавлення волі від призначеного покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2014 року та направлено для відбування призначеного покарання строком на 3 роки позбавлення волі;

-11.02.2015 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 190 ч. 2 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України, до призначеного покарання приєднано покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2014 року та до відбуття остаточно визначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 26.02.2018 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) по відбуттю терміну покарання;

-30.11.2018 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України строком на 1 рік;

-27.08.2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.

-04.12.2019 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, ч.1 ст.321, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2019 року, остаточно визначено покарання у виді 4 років 1 місяці позбавлення волі;

-26.02.2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, покарання за даним вироком поглинути покаранням призначеним за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Строк відбування покарання необхідно відраховувати з моменту його затримання 05.08.2019 року. Звільнився по відбуттю строку покарання 01.09.2023 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.02.2024 року, приблизно о 13.00 годині, проходячи повз магазин «Птиця», який розташований по АДРЕСА_3 , побачив потерпілого ОСОБА_6 , який втратив рівновагу та впав, у якого з кишені випала банківська картка АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_1 , належна останньому, після чого ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого, розуміючи, що його дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, викрав банківську картку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 ,з метою подальших витрат грошових коштів ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденою карткою зник.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХІІ від 02 жовтня 1992 року, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-ІІІ від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 07 грудня 2000 року ? документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Платіжні картки як платіжні інструменти засоби доступу до банківських рахунків повністю відповідають визначенню поняття «офіційний документ» і є різновидом офіційних документів.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи повторно,в період дії воєнного стану, 22.02.2024 приблизно о 13.00 годині, проходячи повз магазин «Птиця», який розташований по АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю належної уваги з боку потерпілого ОСОБА_6 , оскільки останній втратив рівновагу та впав, у якого з кишені випали банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та мобільний телефон, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власного збагачення, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, підібрав мобільний телефон марки «DOOGEE» моделі «S 100», чорного кольору, об`єм вбудованої пам`яті 256 Gb, об`єм оперативної пам`яті 12 Gb, ІМЕІ НОМЕР_2 , бувший у використанні, в справному стані, без пошкоджень, вартість якого згідно висновку експерта №1038 від 19.03.2024, складає 8468,76 гривень, та вказану банківську картку, які належать потерпілому ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що на знайденій ним банківській карті АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів), яка належить потерпілому ОСОБА_6 , можуть знаходитись грошові кошти, які є чужим майном, а також те, що за допомогою вказаної картки можливе здійснення торгівельних операцій без підтвердження PIN-коду, в період з 13:15 годин до 17:10 годин 22.02.2024 року, діючи умисно, шляхом вільного доступу, за допомогою терміналів розрахувався за товари, сплативши з вищевказаної картки грошові кошти в загальній сумі 2790,90 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 , з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 11259, 66 гривень.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено військовий стан на всій території України строком на 30 діб.

В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався.

Указом Президента України від 05.02.2024 року № 49/2024 продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 14 лютого 2024 року до 05 годин 30 хвилин 13 травня 2024 року.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , належить кваліфікувати за ч.1 ст.357 КК України, за ознаками: викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, та за ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану.

22 березня 2024 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчинених ним кримінальних правопорушень, з яких ч. 4 ст. 185 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів. Крім того, зазначив, що розуміє надані йому законом права та наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згодна з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні цієї угоди.

Захисник ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор також просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Від потерпілого ОСОБА_6 по справі до суду надійшла письмова заява, в якій він не заперечує проти укладання угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, згоден з погодженим ОСОБА_4 покаранням.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з огляду на таке.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Під час судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє: права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст.476 КПК України.

Суд, також, переконався у добровільності укладення прокурором та обвинуваченим угоди і, що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

За таких підстав, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, у зв`язку з чим дії останнього було правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України.

При призначені покарання визначеного угодою від 22 березня 2024 року суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визнається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованих йому кримінальних правопорушень підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.с.40).

Окрім того, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно (том 2 а.с.38), раніше не судимого (том 2 а.с.41), в КП «Нікопольська міська лікарня №4» Нікопольської міської ради під наглядом лікаря психіатра не перебував і не перебуває (том 2 а.с.40).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі, за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст.75 КК України, без ізоляції від суспільства, та з застосуванням ст. 70 ч.1, ст. 72 ч. 1 КК України із розрахунку що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Виходячи із всіх встановлених у справі обставин, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 314, 369, 371-374, 473-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 22 березня 2024 року, укладену між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000285 від 27.02.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 , ч.4 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 березня 2024 року покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із застосуванням ч.1 ст. 72 КК України із розрахунку що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення я волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-диск DVD-R з відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_4 долучений шляхом приєднання до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

-диск DVD-R з відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована в приміщенні магазину «ТОВ АТБ Маркет», за адресою: м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вул. Віктора Оцерклевича, 1 долучений шляхом приєднання до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1