Провадження № 1-кс/947/5407/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000258 від 04.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000258 від 04.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

У клопотанні слідчий, з метою збереження речового доказу, проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, проведення експертних досліджень запобіганню спробам пошкодження, перетворення, відчуження, просить накласти арешт на: легковий автомобіль марки «Nissan Primera», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2002 року випуску та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , який поміщено для зберігання на території ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, що розташовується на адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, натомість від прокурора ОСОБА_4 надійшла до суду заява про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим відділенням ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000258 від 04.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 18.03.2024 року до ЧЧ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , про те, що невідома особа на початку березня 2024 року, шляхом шахрайських дій заволоділа його грошовими коштами, які він надав для здійснення ремонту його автомобіля марки «Nissan Primera», 2002 року випуску, чим йому було спричинено значну матеріальну шкоду.

Під час проведення слідчих (розшукових) заходів було встановлено, що наприкінці лютого, на початку березня 2024 року, точної дати досудовим розслідування встановити не представилось можливим, громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_3 , шляхом зловживання довірою та введенням в оману громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , заволодів його грошовими коштами, а саме 10 400 (десять тисяч чотириста) гривень та 300 доларів США, а також його автомобілем марки «Nissan Primera», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2002 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , запевнивши останнього, що він відремонтує вказане авто та допоможе з його продажем.

В подальшому ОСОБА_7 не маючи ані дійсного, ані передбачуваного права власності на автомобіль марки «Nissan Primera», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2002 року випуску, без дозволу власника ОСОБА_6 здійснив продаж вказаного авто сторонній особі, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_4 , який в свою чергу даний автомобіль обміняв на інший автомобіль з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_5 .

Згідно допиту ОСОБА_9 , встановлено, що вказаний автомобіль марки «Nissan Primera», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2002 року випуску, на теперішній час зберігається в гаражному приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_6 , гаражний кооператив «Мрія», гараж № НОМЕР_3 , який належить йому, а також в нього знаходиться свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 .

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженню з СКП ВП №4 ОРУП №1 в Одеській області, надійшов рапорт в якому зазначено, що в ході проведення першочергових розшукових заходів по кримінальному проваджені № 0000258 від 04.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, встановлено, що автомобіль марки «Nissan Primera», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2002 року випуску перебуває в гаражному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_6 , гаражний кооператив «Мрія», гараж № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

17.04.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, проведено санкціонований обшук гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , гаражний кооператив «Мрія», гараж № НОМЕР_3 , в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль марки «Nissan Primera», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2002 року випуску та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , який поміщено для зберігання на території ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, що розташовується на адресою: АДРЕСА_1 .

17.04.2024 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В даному випадку, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.ч. 10,11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим за погодженням прокурора у клопотанні доведено, що вилучене майно під час обшуку за адресою: АДРЕСА_6 , гаражний кооператив «Мрія», гараж № НОМЕР_3 , а саме: автомобіль марки «Nissan Primera», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2002 року випуску та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , є речовими доказами у кримінальному провадженні, і на теперішній час з метою недопущення його відчуження, так як існує реальна загроза його незаконного відчуження, є необхідність в його арешті.

Метою та підставою накладення арешту на вилучене майно є забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості відчуження, знищення, псування, перетворення.

Зважаючи на зазначене вище, слідчий суддя приходить висновку, що слідчим за погодженням прокурора в клопотанні доведено, що з метою забезпечення збереження речових доказів у органу досудового розслідування виникла обґрунтована потреба у накладенні арешту, у зв`язку з чим клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000258 від 04.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на майно, яке вилучено 17.04.2024 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_6 , гаражний кооператив «Мрія», гараж № НОМЕР_3 , а саме на:

- автомобіль марки «Nissan Primera», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2002 року випуску;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1