Справа № 727/5291/24
Провадження № 1-кп/727/324/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001890, укладену між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, уродженцем с. Горбово, Герцаївського району, Чернівецької області, мешканцем АДРЕСА_1 , з середньою освітою, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимим, -

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В період часу з 20 год. 00 хв. 01.05.2024 року до 08 год. 00 хв. 02.05.2024 року відповідно до дислокації сил та засобів батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області поліцейський взводу №1 роти №4 батальйону УПП ОСОБА_6 спільно із інспектором взводу №2 роти №4 батальйону УПП ОСОБА_7 заступили на несення служби по патрулюванню м. Чернівці в складі екіпажу «Сатурн 102» на службовому транспортному засобі марки «TOYOTA Prius», д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно із положенням, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції за № 430 від 28.03.2016 року УПП Департаменту патрульної поліції є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції, що є структурним підрозділом Національної поліції України.

Відповідно до положень Закону України «Про Національну поліцію», Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом начальника Департаменту патрульної поліції за № 4/1 від 05.01.2016, поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , є особами, які наділені спеціальними повноваженнями на здійснення функцій представників влади та, в силу займаних посад, згідно пункту 1 примітки до статті 364 КК України, є службовими особами, які уповноважені виявляти, припиняти адміністративні правопорушення, складати протоколи про адміністративні правопорушення, здійснювати, у випадках, визначених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання.

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в період з 01.05.2024 року по 02.05.2024 року були наділені правом, в межах своєї компетенції, висувати вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами, незалежно від їх відомчої приналежності та підпорядкування, тобто виконували функції представника влади та являлись службовими особами правоохоронного органу.

Так, близько 00 год. 13 хв. 02.05.2024 року працівниками УПП ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час патрулювання вулиці Південно-Кільцевої в м. Чернівці, виявлено автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 518 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 , який порушив ПДР, а саме за порушення правил перевезення вантажу, під час перевірки документів було виявлено, що водій керує транспортним засобом, який своєчасно не пройшов технічний огляд, у зв`язку із чим було прийнято рішення про зупинку автомобілю поблизу будинку АДРЕСА_2 , за кермом якого виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та можливість настання відповідних наслідків, при спілкуванні в ході вказаної події з ОСОБА_6 , який був одягнутий у формений одяг працівника Національної поліції із розпізнавальними знаками та жетоном, при цьому у відповідності до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» на форменому одязі якого був закріплений відео-технічний пристрій, про застосування якого було повідомлено ОСОБА_4 , висловлював в завуальованій формі бажання вирішення ситуації, що склалася, обумовлюючи можливість надання матеріальної винагороди поліцейським зі своєї сторони за не притягнення його до відповідальності, на що отримував неодноразові відмови від вказаних працівників поліції.

З огляду на викладене, ОСОБА_6 прийнято рішення про складання відносно ОСОБА_4 постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, про що було належним чином повідомлено останньому.

Далі, о 00 год. 23 хв. 02.05.2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці за адресою: АДРЕСА_2 , під час складання адміністративних матеріалів та розмови із ОСОБА_6 , з метою реалізації єдиного злочинного умислу, спрямованого на висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди за не складання працівником поліції адміністративних матеріалів за ч.3 ст. 121 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, маючи на меті уникнення від адміністративної відповідальності, достовірно знаючи, що останній є службовою особою та знаходиться при виконанні службових обов`язків, зобов`язаний виявляти та припиняти правопорушення на транспорті та документувати їх шляхом складання відповідних протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, діючи умисно, висловив пряму словесну пропозицію наміру надати неправомірну вигоду, після чого протиправно надав поліцейському ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 1000 гривень у кількості двох купюр номіналом по 500 гривень, шляхом залишення їх на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля «TOYOTA Prius», д.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, а саме: пропозицію надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

21 червня 2024 року між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_8 було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в цьому діянні під час судового провадження.

Крім того, згідно даної угоди прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.369 КК України, а саме: висловлення пропозиції надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 узгодили міру покарання останньому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме, у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України в повному об`ємі, підтвердивши дійсність викладених в обвинувальному акті та угоді обставин, ствердивши, що розкаюється у вчиненому, а також надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.369 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений ОСОБА_4 зрозумів роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України. А також, ОСОБА_4 ствердив, що він спроможний сплатити вказаний в угоді штраф.

Суд, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, обвинуваченого ОСОБА_4 , який також просив затвердити угоду, його захисника, який вважав, що умови угоди відповідають інтересам його підзахисного та просив затвердити угоду, приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання, яке прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 за погодженням з його захисником ОСОБА_5 запропонували суду та узгодили між собою.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, суд вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, оскільки останній вчинив пропозицію надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, яке згідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Згідно вимог п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені підпунктами 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 червня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001890, укладеною між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК Україниі призначити йому покарання за даною статтею КК України у вигляді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-дві купюри номіналом 500 гривень з серійними номерами ФД9132432 та ЄЄ4463768, які упаковані до спеціального сейф пакету 0851746, які згідно постанови слідчого від 21 травня 2024 року визнані речовим доказом по кримінальному провадженню та передані на зберігання до філії АТ «Укрексімбанк» м. Чернівці, вул. Головна, 183 - конфіскувати в дохід держави;

- два оптичні носії інформації DVD+R, які згідно постанови слідчого від 09 травня 2024 року визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 кошти в сумі 1514,56 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривень (п`ятдесят шість) копійок на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення в ході досудового розслідування судових експертиз.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: