Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2483/24
Провадження №: 1-кс/332/144/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні внесене в кримінальному провадженні № 0000603 прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, військовослужбовця ЗСУ за мобілізацією, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому зазначене наступне.

В провадженні СВ відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000576, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 131 від 09.05.2022солдата за мобілізацією ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця-зенітника 1 зенітно-ракетного відділення зенітно-ракетного взводу 1 стрілецького батальйонувійськової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_7 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_7 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

01.08.2022 солдат, стрілець-зенітник 1 зенітно-ракетного відділення зенітно-ракетного взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, у невстановлений в ході досудового розслідування час, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , із дислокацією в АДРЕСА_2 та в подальшому до місця несення служби не повернувся.

Тим самим, встановлено, що солдат, стрілець-зенітник 1 зенітно-ракетного відділення зенітно-ракетного взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою ухилення від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину - місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , після чого, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби.

В подальшому, 23квітня 2024 року солдат ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції, під час здійснення ними стабілізаційних заходів з охорони громадського порядку, по АДРЕСА_3 , де був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, тим самим останній закінчив вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, наразі існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які, на думку слідчого, є підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що на початку серпня 2022 року він вибув з військової частини на виконання наказу командира щодо питань транспортного забезпечення, але назад до військової частини через декілька днів його не пустили з незрозумілих причин. З цього приводу він звертався неодноразово до ВСП, військового прокурора та начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , але чіткої відповіді, як йому діяти, ніхто не надав. На підтвердження своїх слів надав суду копії свого звернення та відповіді від військового прокурора та копію Зобов`язання начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 з вимогою не змінювати своє місце проживання від 29.05.2023р. Він відкрито проживав у себе вдома, не скривався, та не ухилявся. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Захисник підозрюваного висловив аналогічну позицію.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд вважає, що прокурором не доведена обґрунтованість будь-яких ризиків, які дають підстави для застосування запобіжного заходу. В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що на початку серпня 2022 року він вибув з військової частини на виконання наказу командира щодо питань транспортного забезпечення, але назад до військової частини через декілька днів його не пустили з незрозумілих причин. З цього приводу він звертався неодноразово до ВСП, військового прокурора та начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , але чіткої відповіді, як йому діяти, ніхто не надав. На підтвердження своїх слів надав суду копії свого звернення та відповіді від військового прокурора та копію Зобов`язання начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 з вимогою не змінювати своє місце проживання від 29.05.2023р. Він відкрито проживав у себе вдома, не скривався, та не ухилявся.

При цьому будь-яких спростувань таким твердженням підозрюваного прокурор не надав.

Окрім того суд вважає, що прокурором належним чином не мотивоване клопотання та не доведена обґрунтованість підозри, оскільки версія підозрюваного щодо не вчинення злочину ОСОБА_5 прокурором не перевірена та не спростовна. Прокурор навіть не надав суду копію протоколу допиту підозрюваного, хоча з моменту його затримання до моменту розгляду клопотання пройшло більше двох діб.

Також суд вважає необґрунтованою позицію прокурора, що підозрюваний не мав права виконувати Зобов`язання начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 з вимогою не змінювати своє місце проживання, оскільки ніхто не має виконувати явно злочинні накази, а тому ОСОБА_5 , нібито, вчиняв злочин. Так, міри прокурорського реагування з приводу таких дій начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 прокурором не вносились. Сам ОСОБА_5 фактично перебував у стані правової невизначеності, оскільки навіть керівництво військової прокуратури у своїх відповідях не надали ОСОБА_5 чіткої відповіді щодо алгоритму його дій.

Окрім того, незрозумілою є позиція прокурора, який на протязі року листувався з підозрюваним, знаючи про його місце проживання, а потім, з незрозумілих причин прийняв рішення про необхідність тримання під вартою ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є, передусім, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. Друга підстава, зазначена цією ж нормою, має свою дію тільки при наявності першої обставини, яка перш за все повинна бути доведена в суді при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому суду не надані докази, що ОСОБА_5 перебував у розшуку, не виконував свої процесуальні обов`язки, викликався слідчим та не з`являвся на його виклики, з клопотаннями до слідчого судді щодо приводу підозрюваного слідчі поліції також не звертались.

З наведених мотивів слідчий суддя не вбачає правових підстав для обрання будь-якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 186, 193-194, 196, 197 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 26.04.2024р.

Слідчий суддя ОСОБА_1