Справа №635/475/24
Провадження №1-кп/635/543/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області,

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

обвинувачених (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурором у підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів із застосуванням застави у раніше визначеному розмірі, у випадку внесення якої покласти на обвинувачених обов`язки передбачені ст.194 КК України, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та запобігання спробам можливості переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадження, та вчинення нових кримінальних правопорушень, та неможливість запобігти зазначеним ризикам у разі застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що обвинуваченим інкримінується вчинення в тому числі особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинувачених переховуватись від суду. Також було встановлено, що обвинувачені, діючи у групі, до, під час та після вчинення злочинів вживали заходів спрямованих на укриття своїх злочинних дій, що свідчить про реальний ризик переховування; співучасники були затримані по гарячих слідах, тобто всупереч волі та їх бажання. Зважаючи на характер та обставини вчинених злочинів, пов`язаних з проникненням в житло, підготовки до вчинення злочину, слідкуванням за навколишньою обстановкою під час вчинення злочину для унеможливлення наявності свідків безпосередніх злочинних дій, враховуючи, що показання потерпілих та свідків з зазначенням їх особистих та контактних даних відкриті обвинуваченим, тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на свободі, вони можуть здійснювати незаконний вплив на них з метою зміни останніми своїх свідчень. Крім того, враховуючи дані про особу обвинувачених, які постійно ніде не працюють, не мають стабільного законного джерела доходів, сталих соціальних зв`язків, а обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 неодноразово судимі за вчинення корисливих злочинів, свідчить про наявність ризику вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що оскільки потерпіла не з`являється до суду він не може на неї впливати жодним чином. Просив врахувати, що у нього є міцні соціальні зв`язки, батьки похилого віку, матір за якою потрібен догляд, постійне місце проживання, вважав, що визначений розмір застави є непомірним. Зазначив, що він хоче захищати Батьківщину, а тому просив змінити запобіжний захід на непов`язаний з триманням під вартою або зменшити розмір застави до мінімального.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора, вважала його необґрунтованим та не підтвердженим жодними доказами. Звернулась до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням засобу електронного контролю за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання посилалась на те, що ОСОБА_3 перебуває під вартою 5 з половиною місяців, за цей час фактичний розмір застави не зменшився, вочевидь він є непосильним для родини обвинуваченого, оскільки його батьки є пенсіонерами. При цьому зазначила, що не встановлено жодного факту порушення обов`язків обвинуваченого. Просила врахувати наявність у її підзахисного потребу у догляді за хворою матір`ю ОСОБА_10 , 1945 року народження, яка перебуває на диспансерних обліках у декількох лікарів, постійно проходить амбулаторне та стаціонарне лікування, пересувається на милицях, має ряд хронічних захворювань, потребує домашнього догляду. Звернула увагу на те, що злочин у якому обвинувачується ОСОБА_3 це крадіжка, яка не пов`язана з насильством, чи подіями, що виникли внаслідок воєнного стану. Кваліфікація злочину не доведена, жодних доказів належності потерпілій викраденого майна в матеріалах справи не має. Під час досудового розслідування у ОСОБА_3 жодних грошових коштів не вилучено. Також звернула увагу на майновий стан обвинуваченого, який не має у приватній власності рухомого та нерухомого майна, не має постійного місця працевлаштування, але готовий встати на захист Батьківщини, що надасть йому можливість утримувати батьків пенсійного віку. Вказала на те, що ОСОБА_3 має тільки батьків, оскільки трагічно втратив сина та дружину. Вважає можливим застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, вказав на те, що він може служити в армії та захищати Батьківщину. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, чи зменшити розмір застави до мінімального, чи застосувати особисте зобов`язання, повідомивши, що в іншому кримінальному провадженні відносно нього раніше обирали запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 підтримала свого підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора, зазначив, що він раніше не судимий, працював не офіційно, має дружину та двох неповнолітніх дітей. Просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або зменшити розмір застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримала свого підзахисного, заперечувала щодо клопотання прокурора, вважала, що ним необгрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначила, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому вважала можливим змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2023 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 24 листопада 2023 року, з визначенням розміру застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 647250 гривень, який вподальшому неодноразово був продовжений слідчим суддею та судом, останній раз до 23 березня 2024 року включно, з раніше визначеним розміром застави у 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2023 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів до 24 листопада 2023 року, з визначенням розміру застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 647250 гривень, який ухвалою слідчого судді від 22 листопада 2023 року було продовжено до 26 грудня 2023 року з раніше визначеним розміром застави. Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2023 року строк запобіжного заходу було продовжено до 26 січня 2024 включно, але не довше проведення підготовчого судового засідання, із раніше визначеним розміром застави. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 січня 2024 року відносно ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 березня 2024 року включно, з визначення розміру застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757000 гривень. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06.02.2024 ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 24 січня 2024 року змінено в частині визначеної суми застави відносно ОСОБА_3 , зменшивши її суму у попередньо визначеному розмірі, а саме у розмірі 647250 гривень.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2023 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів до 25 листопада 2023 року з визначенням розміру застави у розмірі 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 466020 гривень, який ухвалою слідчого судді від 22 листопада 2023 року було продовжено до 26 грудня 2023 року з раніше визначеним розміром застави. Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2023 року строк запобіжного заходу було продовжено до 26 січня 2024 включно, але не довше проведення підготовчого судового засідання, із раніше визначеним розміром застави. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 січня 2024 рокувідносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 березня 2024 року включно, з визначенням розміру застави у розмірі 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 545040 гривень. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06.02.2024 ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 24 січня 2024 року змінено в частині визначеної суми застави відносно ОСОБА_7 , зменшивши її суму до 466020 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 23 березня 2024 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час обрання та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 слідчим суддею та судом було встановлено в тому числі наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризику можливості обвинувачених переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про продовження строку обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані про особу обвинувачених.

ОСОБА_5 є громадянином України, який зареєстрований в АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, не має законного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, останній раз 31 жовтня 2019 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком три роки, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та маючи досвід вчинення кримінальних правопорушень вчинив нові злочини.

ОСОБА_3 є громадянином України, який зареєстрований в АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, не має законного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, останній раз 12.02.2021 року Деснянським районним судом м.Чернігова за ч. 3 ст. 185, ч.4 ст.185, ч.1,4, ст70 КК України до 5 років позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та маючи досвід вчинення кримінальних правопорушень вчинив нові злочини.

ОСОБА_7 є громадянином України, який зареєстрований в АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, не має законного джерела доходу, раніше не судимий.

Крім того, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, які відповідно до положень статті 12 КК України відносяться до кримінального проступку, тяжких та особливо тяжких злочинів, за найтяжчий з яких законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. При цьому суд враховує, також ту обставину, що обвинуваченим інкримінується вчинення в тому числі злочинів проти власності, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Надаючи оцінку можливості обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_7 вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів можуть вдатися до відповідних дій.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_7 переховуватися від суду, суд враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій обвинуваченого, у сукупності із тяжкістю покарання та даними про його особу є об`єктивні підстави вважати, що усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення уразу визнання його винуватим, обвинувачений перебуваючи на свободі, при цьому не маючи беззаперечних стримуючих факторів, може переховуватися від суду, що свідчить, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України продовжує існувати.

Також суд погоджується із доводами прокурора щодо продовження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого засідання, потерпілі та свідки по даному кримінальному провадженню ще не допитані, а обвинувачений обізнаний про місце їх проживання. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , існує висока вірогідність незаконного впливу на них з боку обвинуваченого, що може негативно вплинути на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, суд враховує обставини вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, наявності декількох епізодів крадіжок, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який офіційно не працює та не має законних джерел доходів, та приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_3 переховуватися від суду, суд враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій обвинуваченого, у сукупності із тяжкістю покарання та даними про його особу є об`єктивні підстави вважати, що усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення уразу визнання його винуватим, обвинувачений перебуваючи на свободі, при цьому не маючи беззаперечних стримуючих факторів, може переховуватися від суду, що свідчить, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України продовжує існувати.

Також суд погоджується із доводами прокурора щодо продовження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого засідання, потерпілі та свідки по даному кримінальному провадженню ще не допитані, а обвинувачений обізнаний про місце їх проживання. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , існує висока вірогідність незаконного впливу на них з боку обвинуваченого, що може негативно вплинути на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, суд враховує обставини вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, наявності декількох епізодів крадіжок, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності,офіційно не працює та не має законних джерел доходів, та приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про його схильність до вчинення правопорушень і наявність ризику вчинення ним інших правопорушень, тобто продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.,

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду, суд враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій обвинуваченого, у сукупності із тяжкістю покарання та даними про його особу є об`єктивні підстави вважати, що усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення уразу визнання його винуватим, обвинувачений перебуваючи на свободі, при цьому не маючи беззаперечних стримуючих факторів, може переховуватися від суду, що свідчить, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України продовжує існувати.

Також суд погоджується із доводами прокурора щодо продовження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого засідання, потерпілі та свідки по даному кримінальному провадженню ще не допитані, а обвинувачений обізнаний про місце їх проживання. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , існує висока вірогідність незаконного впливу на них з боку обвинуваченого, що може негативно вплинути на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, суд враховує обставини вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, наявності декількох епізодів крадіжок, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності,офіційно не працює та не має законних джерел доходів, та приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про його схильність до вчинення правопорушень і наявність ризику вчинення ним інших правопорушень, тобто продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.,

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження строку запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_7 , доведені прокурором, не зникли та продовжують існувати, та виправдовують тримання осіб під вартою. Враховуючи викладене, а також з урахуванням того, що розгляд кримінального провадження знаходиться на стадії підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

За таких обставин, суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо відсутності ризиків, оскільки ризик це подія, яка імовірно може настати за наявності певних підстав.

Стосовно посилання захисників щодо відсутності доказів вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, невірної кваліфікації їх дій, суд зазначає, що судовий розгляд справи ще не розпочатий, докази не досліджені, потерпілі та свідки не допитані, а оцінка доказам буде надана у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Посилання обвинувачених на наявність у них міцних соціальних зв`язків судом не приймаються, оскільки на їх підтвердження не надано жодного доказу, та не може бути взято до уваги, оскільки сама по собі ця обставина не спростовує та не мінімізує наявних ризиків.

Оцінивши в сукупності наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність беззаперечних стримуючих факторів, що можуть виключати наявність зазначених ризиків, а тому не може погодитись з доводами сторони захисту щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Ураховуючи наведене, у суду є обґрунтовані підстави вважати, що з моменту взяття обвинувачених під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави та не змінилася обстановка, яка дає підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинувачених може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених, пов`язаного з обмеженням їх прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу визначає розмір застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Під час визначення розміру застави суд поряд з положеннями статей 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим і дані про їх особу, матеріальний стан, суд вважає доцільним залишити обвинуваченим раніше визначений розмір застави, оскільки підстави для зменшення розміру застави відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 182, 183, 197, 199, 315, 537, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 16 травня 2024 року включно.

Визначити щодо ОСОБА_3 суму застави у розмірі 250 (двісті п`ятдесят)прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 647250 (шістсот сорок сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 16 травня 2024 року включно.

Визначити щодо ОСОБА_7 суму застави у розмірі у розмірі 180 (сто вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 466020 (чотириста шістдесят шість тисяч двадцять) гривень 00 копійок.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 16 травня 2024 року включно.

Визначити щодо ОСОБА_5 суму застави у розміріу розмірі 250 (двісті п`ятдесят)прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 647250 (шістсот сорок сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Застава може бути внесена обвинуваченим або заставодавцем на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р: UA 0006674) до сплину терміну тримання під вартою обвинуваченого.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з-під варти звільнити та покласти на нього наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,з-під варти звільнити та покласти на нього наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,з-під варти звільнити та покласти на нього наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Встановити строк дії ухвали до 16 травня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 21 березня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1