Справа № 729/1566/23
1-кп/729/41/24 р.

У Х В А Л А

07 березня 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5
Прокурор у судовому засіданні подав клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 08 березня 2024 року, посилаючись на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що полягають в можливості обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки у разі визнання його винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, вчинити інше кримінальне правопорушення, а більш м"які запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов"язків.
Від потерпілих надійшли заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі.
Захисник вважає за можливе застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, що забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов"язків.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить змінити запобіжний захід на більш м"який, домашній арешт.
Заслухавши думку учасників провадження суд доходить такого висновку.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
13 липня 2023 року ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Одночасно йому визначено заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.
Ухвалою Бобровицького районного суду від 04 січня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 08 березня 2024 року, з можливістю внесення застави в розмірі раніше визначеному судом та виконанням раніше покладених обов"язків в разі внесення застави.
За змістом ч. 2 ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Пунктом 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено право кожного на свободу та особисту недоторканність; заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Конституційний Суд України у Рішенні № 7-р/2019 від 25 червня 2019 року дійшов висновку, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, визначених законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
За змістом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Європейський Суд з прав людини у рішенні від 20 травня 2010 року у справі Москаленко проти України зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.
У рішенні від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України Європейський Суд з прав людини вказав на те, що тримання під вартою може бути виправданим за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканості.
При вирішенні клопотання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не є зареєстрованим жителем міста Бобровиця та не має міцних соціальних зв`язків на цій території, тому продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ймовірність переховування його від суду з метою уникнення ним покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а також ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в можливості вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, так як він ніде не працює, постійного джерела доходу не має, тому для задоволення своїх матеріальних потреб може вчиняти кримінальні правопорушення, зокрема, крадіжки чужого майна.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що будь-які більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать дотримання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час судового розгляду, що зумовлює продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та виключає можливість зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, зокрема, цілодобовий домашній арешт.
Визначений раніше розмір застави обвинуваченому та покладені на нього процесуальні обов`язки суд вважає можливим залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 2, 177, 183, 331, 369, 372, 376 КПК України, суд
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Носівка Чернігівської області, жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, строк раніше застосованого запобіжного заходу - тримання під вартою з утриманням його в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 07.05.2024 року, з можливістю внесення застави в розмірі раніше визначеному судом та виконанням раніше покладених обов"язків в разі внесення застави.
Обвинуваченого ОСОБА_5 , якому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - доставити у наступне судове засідання, 19 березня 2024 року о 12 годині 10 хвилин.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження до відома, направити до ДУ "Чернігівський слідчий ізолятор".
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1