№ справи 642/2521/24
№ провадження 1-кп/642/450/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року

м.Харків

Ленінський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000159 від 12.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук Полтавської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , на посаді оперативного чергового відділення бойового управління секції планування застосування штабу, раніше не судимий, у військовому званні «підполковник», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу на посаді оперативного чергового відділення бойового управління секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_2 НГУ, в порушення вимог ст. ст. 1, 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, 25.04.2024 о 18 год. 19 хв., перебуваючи на другому поверсі торгового центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на власну вимогу одержав від ОСОБА_6 , для себе неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 3000 доларів США, за обіцянку останньому здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на членів військово-лікарської комісії з проведення медичного огляду і визначення ступеня придатності для проходження військової служби ДУ ТМО МВС по Харківській області, до кола повноважень яких зокрема входить прийняття підсумкового рішення щодо придатності ОСОБА_6 , за станом здоров`я для проходження військової служби, та як наслідок в подальшому видачу висновку військово-лікарської комісії з відміткою про непридатність до проходження військової служби.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

08 травня 2024 між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 на підставі статей 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості у рамках кримінального провадження, внесеного 12.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159.

Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.369-2 КК України та зобов`язався беззастережно визнати у судовому провадженні свою винуватість в обсязі пред`явленої підозри.

Сторони досягли відповідних домовленостей, з урахуванням особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 369-2 КК України у вигляді штрафу у розмірі 7 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 119 000 грн.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, при її укладанні дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені правильно, вказані обставини відповідають дійсності, і він їх в повному обсязі визнає. У вчиненому щиро розкаявся, ставиться негативно до вчиненого ним правопорушення. Уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, та наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винуватим, вид покарання, у тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені ст. 476 КПК України. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та надав згоду на призначення узгодженого угодою покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вказана угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, наслідки невиконання умов угоди.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угод між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України, угода була укладена з прокурором добровільно.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.369-2 КК України, а самеодержання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Враховуючи, що між прокурором та обвинуваченим досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень ст. 474,475 КПК України.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлено, що він раніше не судимий в силу ст.89 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку, під час проходження військової служби зарекомендував себе посередньо, алкогольними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, приймав участь у воєнних діях проти збройної агресії рф, військовослужбовець, щиро розкаявся у вчиненому, що ґрунтується на критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, її осуді, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової заяви прокурору на укладання ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, надає згоду на призначення узгодженого угодою покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

На підставі викладених в угоді обставин, а також встановлені під час розгляду угоди відомостей особистості обвинуваченого, на думку суду, існують обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беззастережне визнання своєї провини.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, з урахуванням особи обвинуваченого, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і обвинуваченим угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 7000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 119 000 грн.

В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 26.04.2024 у справі № 953/3393/24, провадження № 1-кс/953/3091/24 ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але у зв`язку з призначенням ОСОБА_7 узгодженого сторонами покарання у вигляді штрафу, суд приходить до висновку про необхідність скасування дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та на підставі ч. 1 ст. 377 КПК України звільняє обвинуваченого з-під варти негайно в залі судового засідання.

Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч.4 ст.174 КПК України).

У зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на майно, на яке накладено арешт в рамках даного кримінального провадження.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.5, 7,368-371,373,374,394, 395,468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 травня 2024 року, укладену між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000159 від 12.04.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 7 000 (семи тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 119 000 (сто дев`ятнадцять тисяч) грн.

Скасувати дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 та на підставі ч. 1 ст. 377 КПК України звільнити його з-під варти негайно в залі судового засідання.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

-предмети, ззовні схожі на грошові кошти номіналом 100 Євро у кількості 27 штук;

??-предмети, ззовні схожі на грошові кошти номіналом 50 Євро у кількості 10 штук;

??-предмети, ззовні схожі на грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 19

штук;

??-предмети, ззовні схожі на грошові кошти номіналом 10 злотих у кількості 1 штук;

??-предмети, ззовні схожі на грошові кошти номіналом 20 злотих у кількості 1 штук;

??-предмети, ззовні схожі на грошові кошти номіналом 50 злотих у кількості 1 штук;

-мобільний телефон марки Honor 9Х, імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 , синього кольору з сім картою мобільного оператора Київстар з номером НОМЕР_5 ,які зберігаються в слідчому відділі УСБУ в Харківській області (м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 2), після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_5 ;

-грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 30 штук; які зберігаються в слідчому відділі УСБУ в Харківській області (м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 2), після набрання вироком законної сили повернути до фінансового відділу УСБУ України в Харківській області.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 01.05.2024 року по справі №953/3393/24 (провадження №1-кс/953/3132/24) на речові докази - після набрання вироком законної сили - скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_8