Справа №760/9121/24 1-кс/760/4267/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СУ ГУ Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000260 від 18.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідча СУ ГУ Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 як слідча групи слідчих у кримінальному провадженні, звернулась до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події, на відкритій місцевості неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , а саме:

- мобільний телефон HUAWEI Y7 Prime 2018, модель: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з SIM карткою з номером НОМЕР_4 та з SIM карткою з номером НОМЕР_5 ;

- банківська картка Приват банк № НОМЕР_6 ;

- банківська картка Приват банк № НОМЕР_7 ;

- банківська картка Приват банк № НОМЕР_8 ..

На обґрунтування клопотання слідча зазначила, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000260, внесеного 18.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до відомостей внесених до ЄРДР, громадянин України ОСОБА_5 за грошову винагороду здійснює збір та передачу інформації про військові об`єкти та об`єкти критичної інфраструктури, яка в подальшому може бути використана представниками спецслужб та збройних сил рф для нанесення ракетних обстрілів, зокрема громадянину рф співробітнику т.зв. «УФСБ рф по АР Крим» ОСОБА_6 .

Згідно відповіді на доручення ГВ КІБ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області встановлено громадянина України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , та використовує н.м.т. НОМЕР_9 .

За отриманими даними, ОСОБА_7 через мобільний додаток «Телеграм», який зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_9 , який використовується з мобільним терміналом IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , здійснює листування з абонентським номером російського мобільного оператора НОМЕР_10 , який знаходиться у користуванні громадянина рф ОСОБА_6 , (рос. ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, в свою чергу, є діючим співробітником т.зв. «УФСБ рф по АР Крим».

З`ясовано, що ОСОБА_5 , за відповідну грошову винагороду, здійснює збір та передачу ОСОБА_6 наступної інформації: фотокартки та відеозьомку військових об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури, інформацію по об`єкту (наявність техніки, людей та функціонування об`єкту).

17.04.2024 під час проведення огляду місця події, на відкритій місцевості неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено:

- мобільний телефон HUAWEI Y7 Prime 2018, модель: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з SIM карткою з номером НОМЕР_4 та з SIM карткою з номером НОМЕР_5 ;

- банківська картка Приват банк № НОМЕР_6 ;

- банківська картка Приват банк № НОМЕР_7 ;

- банківська картка Приват банк № НОМЕР_8 ;

17.04.2024 ОСОБА_5 під час вчинення кримінального правопорушення затримано в порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим його протиправна діяльність була припинена.

17.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В той-же день, вказані речі були оглянуті та визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

У зв`язку із викладеним, приймаючи до уваги, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, з метою конфіскації майна як виду покарання просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідча належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, клопотання підтримала, просила задовольнити.

Володілець майна належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 111 КК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачено застосування конфіскації майна, як вид покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме, нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання, у слідчої є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що відповідне майно може бути в подальшому конфісковано, тому такий захід забезпечення кримінального провадження буде найбільш ефективним.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути в подальшому конфісковане, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст.170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому, приходить до висновку, що клопотання слідчої необхідно задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно із забороною відчуження, розпорядження та користування ним.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СУ ГУ Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000260 від 18.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події, на відкритій місцевості неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , а саме:

- мобільний телефон HUAWEI Y7 Prime 2018, модель: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з SIM карткою з номером НОМЕР_4 та з SIM карткою з номером НОМЕР_5 ;

- банківська картка Приват банк № НОМЕР_6 ;

- банківська картка Приват банк № НОМЕР_7 ;

- банківська картка Приват банк № НОМЕР_8 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Cлідчий суддя ОСОБА_1