Справа № 147/889/23
Провадження № 1-кс/147/136/24
УХВАЛА

іменем України

29 квітня 2024 року смт Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 21 лютого 2024 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілої від 21 лютого 2024 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000074 06.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.

в с т а н о в и в :

26 квітня 2024 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла скарга потерпілої ОСОБА_3 , в якій вона просить: скасувати постанову слідчого СВ ВП №2 Гайсинського РУП ОСОБА_4 про відмову в задоволенні її клопотання як потерпілої у кримінальному провадженні №0000074 як передчасну, незаконну та необгрунтовану, і зобов`язати слідчого належно повторно розглянути клопотання; за виявленим фактом фактичної бездіяльності прокурора постановити окрему ухвалу суду на обласну прокуратуру для вжиття належних заходів дисциплінарного характеру за допущені неприпустимі порушення норм КПК України та зобов`язати вчинити дієві вказівки для належного і повного проведення слідства. В обгрунтування заяви зазначає, що при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження 25.04.24 вона ознайомилась і отримала копію постанови слідчого від 21.02.24 про відмову в задоволенні її клопотання як потерпілої, з якою не може погодитись через її протиправність. Зазначає, що СВ ВП №2 тричі вчинялися протиправні постанови про закриття кримінального провадження, які були скасовані як прокуратурою, так і судом. Троє слідчих були відведені Тростянецьким районним судом від справи за її заявами. Як вбачається з матеріалів справи, жодної вчасної інформації щодо виконання вказівок прокуратури в справі немає. Також зазначає, що за серією систематичних порушень норм КПК України жодних висновків чи реальних процесуальних дій ні слідством, ні прокуратурою вчинено не було. Слідчий ОСОБА_5 після повернення справи з суду 21.02.24 практично абсолютно проявив бездіяльність, за виключенням того, що вчинив протиправну постанову про відмову в задоволенні її повторного клопотання та ще й зумисне не повідомив її про її вчинення, сфабрикувавши так зване повідомлення.

Про протиправність і не фаховість постанови від 21.02.24 свідчить її повна невідповідність «висновків» слідчого та неприпустимі численні порушення її процесуальних прав як потерпілої. До сьогодні мотив злочину не встановлено та не задокументовано, а саме для цього потрібно виконати її законну вимогу залучити поки що як свідка селищну голову та при чому допит її провести обов`язково з її ( ОСОБА_3 ) участю для повноти слідства і на виконання ч.2 ст. 56 КПК України. Вважає, що всі повторні допити свідків проведені формально, без жодного запитання слідчого, що свідчить про їх неповноту та не фаховість самого слідчого.

Щодо вивчення «роботи» комісії, її правомочності та результатів оцінювання (а фактично заниження оцінки її відповідей) її клопотання актуальне і потребує призначення як експертної оцінки, так і проведення слідчого експерименту повторних відповідей для порівняння та оцінки.

Більше того «розгляд» її клопотання слідчий провів без її участі, проігнорувавши письмову вимогу.

Наголошує, що бездіяльність всього слідчого відділу стала можливою завдяки бездіяльності процесуального керівника, яка абсолютно не контролює процес слідства, не надає жодних вказівок та навіть єдина її вказівка залишилась невиконаною. Абсолютно відсутній будь-який план процесуальних дій та заходів як самого слідчого, так і процесуального керівника.

Слідчий ОСОБА_4 , будучи повідомленим про розгляд скарги, в судове засідання не з`явився та 29 квітня 2024 року подав заяву, в якій просить розгляд скарги ОСОБА_3 проводити без його участі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала скаргу в повному обсязі з мотивів наведених у ній та просить її задоволити. Також зазначила, що копію оскаржуваної постанови вона отримала 25 квітня 2024 року, коли прийшла до відділення поліції знайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Заслухавши потерпілу ОСОБА_3 на підтримку поданої скарги, дослідивши доводи скарги та матеріали кримінального провадження №0000074, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно з ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження копію постанови слідчого від 21.02.2024 ОСОБА_3 отримала 25 квітня 2024 року (відомості про отримання вказаної постанови слідчого потерпілою раніше - відсутні) у зв`язку з чим в слідчого судді відсутні сумніви щодо подання нею скарги на постанову слідчого від 21.02.2024 поза межами строків визначених ч.1 ст. 304 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що 06 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 внесено відомості про те, що посадові особи Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області при проведенні конкурсу на заміщення вакантної посади начальника відділу культури, молоді та спорту Тростянецької селищної ради 31.05.2023, зловживаючи службовим становищем провели конкурс з грубим порушенням чинного законодавства, чим спричинили істотну шкоду; правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст. 364 КК України.

21 лютого 2024 року потерпіла ОСОБА_3 звернулася до СВ Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області із заявою, в якій просить: 1) залучити як свідка голову Тростянецької селищної ради, провести одночасний допит з її ( ОСОБА_3 ) участю та з`ясувати наведені в заяві питання; 2) провести повторні одночасні допити свідків (обов`язково за участю ОСОБА_3 ); 3) витребувати з селищної ради положення про печаті і шампи для вивчення ситуації законності використання, зберігання та доступу; 4) вивчити дії комісії, процес оцінювання, документування результатів, повноваження комісії в разі відсутності секретаря комісії та вчинити висновок.

Постановою слідчого СВ Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 21 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 21.02.204 у кримінальному провадженні №0000074.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Чинний КПК України встановлює гарантії процесуальної самостійності слідчого у прийнятті ним рішень.

Згідно з ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Суд не бере до уваги доводи ОСОБА_3 про те, що постанова слідчого є передчасною, незаконною та необгрунтованою. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови слідчого, така винесена за результатами розгляду заяви потерпілої ОСОБА_3 від 21 лютого 2024 року в межах строку визначеного ч.1 ст. 220 КПК України. Вказана постанова відповідає вимогам ч.5 ст. 110 КПК України. Так в мотивувальній частині постанови слідчим по кожному з викладених ОСОБА_3 пунктах заяви (яких 4) вказано зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови з кожного поставленого на вирішення ОСОБА_3 питання (клопотання), їх обґрунтування.

Підстав для задоволення скарги потерпілої ОСОБА_3 поданої на постанову слідчого від 21 лютого 2024 року слідчий суддя не вбачає.

Крім цього, варто звернути увагу й на те, що предметом перегляду слідчим суддею в порядку п.7 ч.1 ст. 303 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора є лише питання відмови в проведенні слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких інших процесуальних дій, що проводяться, чи підлягають проведенню в кримінальному провадженні. При цьому перелік слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій визначений в Главах 20 та 21 Розділу ІІІ КПК України.

Вимоги потерпілої про зобов`язання слідчого належно повторно розглянути її клопотання, не грунтуються на вимогах закону, оскільки слідчий суддя не вправі втручатись у процесуальну самостійність слідчого та зобов`язати прийняти те чи інше рішення, провести ту чи іншу слідчу дію, так як хід, спрямованість досудового розслідування, забезпечення достатності і повноти розслідування покладається саме на слідчого.

Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з висновками колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, які зазначені у постанові від 14.02.2023 у справі № 405/680/22, (провадження № 51-1544км22), по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (ч.3 ст. 22 КПК).

Щодо вимог потерпілої в скарзі за виявленим фактом фактичної бездіяльності прокурора постановити окрему ухвалу суду на обласну прокуратуру для вжиття належних заходів дисциплінарного характеру за допущені неприпустимі порушення норм КПК України та зобов`язати вчинити дієві вказівки для належного і повного проведення слідства, то такі не грунтується на вимогах закону. Відповідно до вимог КПК України слідчий суддя повинен діяти в межах повноважень та в спосіб передбачений законом. Чинним КПК України не передбачено винесення окремої ухвали, в тому числі й з підстав вказаних ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене вище, у задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

У задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 21 лютого 2024 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілої від 21 лютого 2024 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000074 06.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено о 16.45 год. 30 квітня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1