Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1057/2024 Справа № 641/753/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комінтернівського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 16.04.2024 року про закриття кримінального провадження, відомості у якому внесені до ЄРДР за № 40000592 від 19.12.2012 року, -

В С Т А Н О В И В :

26.04.2024 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 16.04.2024 року про закриття кримінального провадження , відомості у якому внесені до ЄРДР за № 40000592 від 19.12.2012 року.

Скарга мотивована тим, що СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000592 від 19.12.2012. Вказане кримінальне провадження неодноразово закривалось на підставі постанов слідчого , та які в подальшому були скасовані . Так , в черговий раз постановою слідчого від 16.04.2023 року вказане кримінальне провадження було закрито. Постанову про закриття кримінального провадження заявниками було отримано тільки 16.04.2024 року. З вказаною постановою заявники не згодні, вказують на те, що слідчим не усунуті недоліки досудового розслідування, які були встановлені ухвалою Харківського апеляційного суду від 05.03.2024 року щодо розгляду апеляційної скарги подану на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.02.2024 року щодо відмови у задоволенні скарги заявників про скасування попередньої постанови слідчого про закриття кримінального провадження. Заявники вважають, що постанова що оскаржується у даній справі , винесена без надання належної оцінки всім наявним доказам , постанова не містить доказів, обґрунтування та оцінки відомих обставин, не взято до уваги показання осіб , які заявники обвинувачують в скоєнні злочинів, не взято до уваги показання потерпілих. Слідчим проігноровані норми ст.110 та 94 КПК України, зміст постанови не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, висновки слідчого, що наведені у постанові суперечать доказам, що маються у кримінальному провадженні.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав доводи скарги та просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 16.04.2024 року.

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась , подала до суду заяву про розгляд справи без її участі .

Представник СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся , у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Відсутність суб`єкта оскарження, у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та дослідивши додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження , приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги та скасуванням постанови слідчого про закриття кримінального провадження, виходячи з наступного.

При вирішенні питання щодо дотримання строків, передбачених ч.1 ст. 304 КПК України, вважаю, що в даному випадку на слідчого відповідно до ст. 111 КПК України покладено обов`язок повідомити заявника про прийняте процесуальне рішення-постанову про закриття кримінального провадження. Порядок повідомлення у кримінальному провадженні є аналогічним виклику слідчим підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого тощо повісткою, як передбачено гл.11 КПК України. Зокрема, шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою та ін.

Статтею 136 КПК України(гл. 11 КПК України) визначено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик. Зазначене кореспондується з положеннями ч.1 ст. 304 КПК України, відповідно до якої, якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У своїй скарзі заявники зазначають , що постанова про закриття кримінального провадження від 16.04.2024 була отримана ними тільки 26.04.2024 року , тобто скарга подана в межах строку встановленого КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

В даному випадку, заявник оскаржує постанову слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 НУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 16.04.2024 року про закриття кримінального провадження, відомості у якому внесені до ЄРДР за № 0000592 від 19.12.2012 року.

З матеріалів кримінального провадження встановлено наступне: 19.12.2012 року за заявою ОСОБА_4 до ЄРДР внесено відомості за № 0000592 за ч. 1 ст.190 КК України; 28.06.2013 року за матеріалами, що надійшли з прокуратури Комінтернівського району м. Харкова за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР внесено відомості за № 0002167 за ч. 1 ст.388 КК Україн; 09.08.2013 року на виконання ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 липня 2013 року до ЄРДР внесено відомості за № 0002576 за ч.2 ст.364 КК України; 01.10.2013 року за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР внесено відомості за № 0003223 за ч. 1 ст.206 КК України; 01.10.2013 року за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР внесено відомості за № 0003224 за ч. 1 ст.367 КК України; 01.10.2013 року за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР внесено відомості за № 0003225 за ст.219 КК України; 01.10.2013 року за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР внесено відомості за № 0003226 за ч. 1 ст.212 КК України; постановою прокурора прокуратури Комінтернівського района м. Харкова від 16.01.2014 року вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження за №0000592; 19.12.2012 року за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР внесено відомості за № 0000584 за ч. 1 ст.190 КК України. Постановою прокурора прокуратури м. Харкова від 02.06.2014 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000584 за ч. 1 ст.190 КК України виділено в окреме провадження за № 0000134. Постановою прокурора прокуратури м. Харкова від 02.06.2014 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000592 за ч. 1 ст.190, ч.1 ст.388, ч.2 ст.364, ч. 1 ст.206, ч. 1 ст.367, ст.219, ч. 1 ст.212, ч.1 ст.383, ч.2 ст.357 КК України та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000134 за ч. 1 ст.190 КК України об`єднано в одне провадження № 0000592.

Постановою слідчого слідчого відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 Головного Управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 16.04.2024 року кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000592 від 19.12.2012 року за ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 388, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 206, ч.1 ст.367, ч.2 ст. 357, ч. 1 ст. 383 КК України, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до положень ст.55 Конституції Україниn передбачено, що кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У відповідності до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (статті 9, 283, 284 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з:1)вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2)мотивувальної частини,яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3)резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце а час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження тощо.

Статтею 38 КПК України, передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно положень п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за загальним правилом покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення - це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом тим, відповідно до положень ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, в ній повинна бути викладені суть заяви особи, яка звернулась за захистом своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають кримінальне провадження та обумовлюють його закриття.

Зі змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 16.04.2024 року вбачається, що слідчий дійшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень.

Разом з тим, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки доводам заявників та обставинам, які були зазначені Харківським апеляційним судом в ухвалі від 05.03.2024 року у справі № 641/753/16-к, якою було скасовано постанову слідчого від 21.11.2023 року про закриття кримінального провадження №0000592.

Зазначеною ухвалою Харківським апеляційним судом встановлено, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000592 в постанові від 21.11.2023 року про закриття кримінального провадження слідчим, зокрема не було наведено обґрунтування відсутності складу кожного кримінального правопорушення, з відповідним аналізом усіх елементів складу злочинів та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування, а саме не зазначено наявності або відсутності об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінальних правопорушень та інших ознак складу цих злочинів в цілому та по кожному окремо, за якими було внесено відомості до ЄРДР. Також не зазначено до розслідування яких саме кримінальних правопорушень вони відносяться та не проведено аналізу зібраних раніше доказів та отриманих нових доказів з вказівкою що саме підтверджують чи спростовують зібрані докази з урахуванням заяв потерпілих та проведених інших слідчих дій. Крім цього, слідчий в постанові про закриття кримінального провадження від 21.11.2023 року посилався на низку судових рішень, якими були встановлені певні обставини, однак в тексті постанови не міститься ані номерів справ ані зазначень що саме це за судові рішення та не зроблено аналіз вказаних рішень щодо встановлення або спростування обставин, на які посилались потерпілі у кримінальному провадженні.

Також, колегія суддів в своїй в ухвалі зазначила, що слідчий зазначив вказав , що не зрозуміло яким чином кредитні грошові кошти ТОВ «СП «Веда-Холдинг», які біло отримано після застави квартири матері ОСОБА_4 , опинились на рахунках ТОВ «Дискарері+», тоді як постанова про закриття кримінального провадження за своєю суттю є остаточним документом у кримінальному провадженні, який підтверджує закінчення досудового розслідування і такий офіційний документ за своєю суттю не може містити питань чи сумнівів слідчого щодо встановлення певних обставин кримінального провадження, а навпаки повинен містити остаточні висновки щодо підтвердження чи спростування заяв потерпілих та повинен обґрунтовуватись зібраними доказами.

Зі змісту матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 16.04.2024 року слідчим суддею встановлено, що слідчий фактично здійснив виправлення недоліків попередньої постанови про закриття кримінального провадження, що були зазначені в ухвалі Харківського апеляційного суду від 05.03.2024 року, тоді як висновки слідчого не підкріплені доказами добутими на досудовому розслідуванні, не проведено аналізу зібраних раніше доказів та отриманих нових доказів з вказівкою що саме підтверджують чи спростовують зібрані докази з урахуванням заяв потерпілих та проведених інших слідчих дій.

При цьому, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити , що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, відповідно до вимог ч.5 ст.40 КПК України, а тому, суд не визначає конкретного обсягу процесуальних дій, необхідних слідчому для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, яке б відповідало вимогам, вказаним в ст.110 КПК України внаслідок дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Зазначені обставини вказують на те, що органом досудового розслідування не в повному обсязі виконані вимоги кримінального процесуального закону, досудове розслідування проведене неповно, що обумовлює необхідність задоволення скарги та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження як такої, що прийнята передчасно, у зв`язку з чим матеріали кримінального провадження підлягають поверненню прокурору для організації досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 22, 26, 306-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 16.04.2024 року про закриття кримінального провадження, відомості у якому внесені до ЄРДР за № 40000592 від 19.12.2012 року задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 16.04.2024 року про закриття кримінального провадження, відомості у якому внесені до ЄРДР за № 40000592 від 19.12.2012 року, матеріали направити для продовження досудового розслідування.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13.05.2024 року

Слідчий суддя- ОСОБА_1