Справа № 550/397/24
Провадження №1-кп/550/54/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000164 від 06.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черняківка, Чутівського району Полтавської області, громадянина України, з базовою загально-середньою освітою, неодруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 року, №49/2024 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 року строком на 90 діб, вчинив корисливі злочини при наступних обставинах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 лютого 2024 року близько 13.00 години ОСОБА_3 , прийшов на територію колишнього авторемонтного заводу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де з приміщення, яке орендує ОСОБА_5 , вирішив таємно викрасти металеву двотаврову балку, яка слугувала каркасом воріт входу до приміщення цеху та належала ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 , 10 лютого 2024 року, близько 13.00 години, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на території колишнього авторемонтного заводу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де з приміщення, яке орендує ОСОБА_5 , таємно викрав належну ОСОБА_5 металеву двотаврову балку, розмірами: довжина - 4,5 м., ширина 0,3 м., висота 0,13 м., товщина металу 1 см., вагою. 165 кг., яка слугувала каркасом воріт входу до приміщення цеху, вартість якої згідно висновку експерта №891 від 11.03.2024 року становить 3300 гривень.

Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна крадіжці, вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, кваліфікуючими знаками якого є вчинення злочину в умовах воєнного стану.

Продовжуючи свою злочинну діяльність14 лютого 2024 року близько 14.00 години ОСОБА_3 знову прийшов на територію колишнього авторемонтного заводу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де з приміщення, яке орендує ОСОБА_5 , вирішив таємно викрасти іншу металеву двотаврову балку, яка слугувала каркасом воріт входу до приміщення цеху та належала ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 14 лютого 2024 року близько 14.00 години, діючи повторно, в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на території колишнього авторемонтного заводу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де з приміщення, яке орендує ОСОБА_5 , таємно викрав належну ОСОБА_5 металеву двотаврову балку, розмірами: довжина - 4,5 м., ширина 0,3 м., висота 0,13 м., товщина металу 1 см., вагою. 169 кг., яка слугувала каркасом воріт входу до приміщення цеху, вартість якої згідно висновку експерта №891 від 11.03.2024 року становить 3380 гривень.

Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна крадіжці, вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину повторно, в умовах воєнного стану.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та призначення покарання на розсуд суду. Учасники провадження, з врахуванням воєнного стану у державі не заперечували проти розгляду справи за відсутності потерпілої.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, вказавши, що дійсно 10 лютого 2024 року близько 13.00 години він, перебуваючи на території колишнього авторемонтного заводу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з приміщення, яке орендує ОСОБА_5 , викрав належну ОСОБА_5 металеву двотаврову балку, розмірами: довжина - 4,5 м., ширина 0,3 м., висота 0,13 м., товщина металу 1 см., вагою. 165 кг., яка слугувала каркасом воріт входу до приміщення цеху. Також 14 лютого 2024 року близько 14.00 години він, перебуваючи на території колишнього авторемонтного заводу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з приміщення, яке орендує ОСОБА_5 , таємно викрав належну ОСОБА_5 металеву двотаврову балку, розмірами: довжина - 4,5 м., ширина 0,3 м., висота 0,13 м., товщина металу 1 см., вагою. 169 кг., яка слугувала каркасом воріт входу до приміщення цеху. У скоєному розкаявся.

Зважаючи на повне і беззаперечне визнання вини обвинуваченим, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обвинувачення, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників процесу, які не заявляли заперечень проти розгляду справи із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органами досудового розслідування:по першому епізоді: за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; по другому епізоду: за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що останній за місцем мешкання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2009 року діагноз: легка розумова відсталість, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку органів пробації не перебуває, також не обліковується на військовому обліку.

В судових дебатах сторона обвинувачення просила визнати винним ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 1(один) рік.

Суд, призначаючи покарання, керується положеннями ст.65 КК України, зокрема, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, які пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст.67 КК України, не встановлено.

Враховуючи, ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який в силу ст. 89 КК України не судимий, обставину, що пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства та вважає необхідним призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. При цьому застосувавши до ОСОБА_3 ст.ст.75,76 КК України, шляхом звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1(один) рік, і покладання на останнього наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Саме такий вид покарання дозволить усвідомити обвинуваченому його негативну поведінку по відношенню до суспільства.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369,371, 373 - 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст. 76 КК України на нього наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- дві металеві двотаврові балки, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити потерпілій як законній власниці.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1