Справа № 372/1045/24
Провадження 1-кс-246/24
ухвала

Іменем України

05 березня 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання старшого слідчий слідчого відділу Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділу Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0000445, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 лютого 2024 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

На обґрунтування слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25.02.2024 до ЧЧ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від інспектора ВРПП Обухівського РУП ОСОБА_4 , про те, що 25.02.2024 року близько 17 години 00 хвилин, знаходячись на ділянці а/д «Київ-Знам`янка» в напрямку м. Києва, навпроти АЗС «WOG», що за адресою: Київська обл.,. Обухів, вул. Піщана, 101В, був зупинений автомобіль марки «Nissan», модель «Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила дорожнього руху, а саме перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки.

Громадянин ОСОБА_5 намагаючись уникнути адміністративної відповідальності пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду, останньому було роз`яснено про кримінальну відповідальність передбачену ст. 369 КК України, але не зважаючи на це поклав грошові кошти в сумі 500 гривень біля коробки перемикання передач салону службового автомобіля марки «KIA», модель «Sportage», д.н.з. НОМЕР_2 .

25.02.2024 в період часу з 17 год. 48 хв. по 17 год. 56 хв. в ході проведення огляду службового автомобіля поліції марки «KIA», модель «Sportage», д.н.з. НОМЕР_2 , в салоні автомобіля біля коробки перемикання передач, було виявлено грошові кошти у розмірі 500 гривень однією купюрою з номером ХЄ3981459, яку було вилучено та поміщено до пакету НПУ № ICR0086406.

Згідно постанови слідчого від 25 лютого 2024 року вилучене майно, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Виходячи з того, що при проведенні огляду службового автомобіля поліції виявлено та вилучено грошові кошти, які є безпосередньо предметом вчинення вказаного злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникає необхідність у накладенні арешту на вилучені 25.02.2024 року під час огляду салону службового транспортного засобу поліції грошові кошти в розмірі 500 гривень однією купюрою з номером ХЄ3981459, із забороною користування та розпорядження вказаним майном, а тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Старший слідчий слідчого відділу Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просив не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.

В судове засідання ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_6 не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, надали письмові пояснення щодо поданого слідчим клопотання, щодо накладення арешту не заперечили.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000445, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 лютого 2024 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Відповідно до постанови слідчого від від 25 лютого 2024 року вилучене майно, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання вилучених грошових коштів доказами у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання прокурора про накладення арешту, слід задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчий слідчого відділу Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів на тимчасово вилучене майно 25 лютого 2024 року на ділянці а/д «Київ-Знам`янка», навпроти АЗС «WOG», що за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Піщана, 101В, під час проведення огляду службового автомобіля, а саме на купюру номіналом 500 гривень, серійний номер ХЄ3981459.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: