Справа № 953/3055/24
Провадження № 1-кс/953/2766/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника власника майна АТ «Укргазвидобування» - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000482 від 11.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000482 від 11.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно - автомобіль «Велмаш-Україна DL- НОМЕР_1 -14» реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, власником якого є АТ «Укргазвидобування», юридична адреса: м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Кудрявська, 26/28, шляхом заборони права на його відчуження, розпорядження та користування.

Місце зберігання автомобіля «Велмаш-Україна DL- НОМЕР_1 -14» реєстраційний номер НОМЕР_2 прокурор просить визначити відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 про «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає наступне.

Слідчим управління Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000482 від 11.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 11.04.2024 приблизно о 10.15 на автодорозі «МерефаПавлоград» в районі буд. 136 по вул. Харківська с. Таранівка Чугуївського району Харківської області, сталося зіткнення автомобіля «OPEL VECTRA» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 (військовослужбовця ЗСУ) із зустрічним автомобілем «Велмаш-Україна DL- НОМЕР_1 -14» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого водій ОСОБА_5 та пасажир його автомобіля ОСОБА_7 (військовослужбовець ЗСУ), загинули на місці пригоди.

11.04.2024 проведено огляд місця ДТП на автодорозі «МерефаПавлоград» в районі буд. 136 по вул. Харківська с. Таранівка Чугуївського району Харківської області, у ході якого на автомобілі «Велмаш-Україна DL- НОМЕР_1 -14» реєстраційний номер НОМЕР_2 виявлено сліди механічних пошкоджень, які утворились внаслідок ДТП. В ході огляду автомобіль «Велмаш-Україна DL- НОМЕР_1 -14» реєстраційний номер НОМЕР_2 вилучено й направлено для зберігання на майданчик, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно положень ст. 98 КПК України вказаний вище автомобіль є речовим доказом, що зберіг на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, в рамках даного досудового розслідування будуть призначені автотехнічні експертизи, об`єктом дослідження яких буде автомобіль «Велмаш-Україна DL- НОМЕР_1 -14» реєстраційний номер.

Накладення арешту на вказаний автомобіль зумовлюється необхідністю забезпечення збереження речового доказу, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою виключити можливість розпоряджатись вказаним транспортним засобом, а саме продавати, відчужувати, переміщувати, ремонтувати або знищувати без відома органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 власником автомобіля «Велмаш-Україна DL- НОМЕР_1 -14» реєстраційний номер НОМЕР_2 є АТ «Укргазвидобування», юридична адреса: АДРЕСА_2 .

За таких обставин, виникла необхідність в арешті автомобіля шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати тимчасово вилучене майно відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Клопотання прокурора про арешт майна подане у строки, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України (відправлено поштовим зв`язком 12 квітня 2024 року).

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просива розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити його.

Представник власника майна власника майна АТ «Укргазвидобування» адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні просила розглянути клопотання відповідно до вимог законодавства, але після проведення експертиз по даному кримінальному провадженню передати автомобіль на відповідальне зберігання власнику, оскільки зазначений автомобіль потрібен АТ «Укргазвидобування» для здійснення господарської діяльності та його відсутність впливає на належне здійснення певних видів робіт підприємством.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора щодо арешту автомобіля.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, яке було вилучено під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Щодо клопотання представника власника майна ОСОБА_3 про передачу майна на відповідальне зберігання власнику слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження визначені Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року № 1104 (далі Порядок), та Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної Податкової адміністрації України, Службою Безпеки України, Верховного Суду України, Державної Судової Адміністрації України 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125 (далі Інструкція).

Відповідно до п.4 Порядку Речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.20 Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Відповідно до п.12 Інструкції під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям).

Відповідно до п.19 Інструкції Зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу.

Як вбачається з аналізу вищезазначених правових норм, відповідальними за зберігання речових доказів є сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, у даному випадку сторона обвинувачення, та посадова особа органу, який здійснює зберігання речового доказу.

В своєму клопотанні прокурор просить зберігання автомобіля дозволити визначити слідчому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 власником автомобіля «Велмаш-Україна DL- НОМЕР_1 -14» реєстраційний номер НОМЕР_2 є АТ «Укргазвидобування», доводи представника власника майна у судовому засіданні щодо використання зазначеного автомобіля підприємством при здійсненні господарської діяльності слідчий суддя вважає слушними.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Передача речового доказу автомобілю, після проведення експертиз по даному кримінальному провадженню відповідає вимогам п.19 Інструкції, не порушить інтереси власника щодо здійснення ним правомірної господарської діяльності, та жодним чином не перешкодить завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100 КПК України, Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року № 1104, Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної Податкової адміністрації України, Службої Безпеки України, Верховного Суду України, Державної Судової Адміністрації України 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125, слідчий суддя вважає наявними підстави для задоволення клопотання представника власника майна про передачу майна на відповідальне зберігання власнику АТ «Укргазвидобування» після проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз із вказаним майном.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000482 від 11.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Велмаш-Україна DL- НОМЕР_1 -14», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності АТ «Укргазвидобування», шляхом заборони його розпорядження та відчуження.

Місце зберігання арештованого майна визначити за органом досудового розслідування ГУ НП в Харківській області.

Зобов`язати прокурора після проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз з майном автомобілем «Велмаш-Україна DL- НОМЕР_1 -14», реєстраційний номер НОМЕР_2 , передати це майно на відповідальне зберігання АТ «Укргазвидобування», попередивши останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1