Справа №760/6056/24 1-кс/760/3126/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 в порядку статті 206 КПК України на незаконне затримання особи,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга, в якій захисник просить визнати затримання ОСОБА_4 незаконним та звільнити його з-під варти.

В обґрунтування заяви зазначає, що 12 березня 2024 року о 09-35 год. ОСОБА_4 було затримано за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 28, частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною третьою статті 161, частиною четвертою статті 28, частиною першою статті 436-2, частиною четвертою статті 28, частиною другою статті 436-2, частиною другою статті 111 КК України, про що складено протокол о 13-40 год.

Захисник вважає, що ОСОБА_4 було затримано незаконно, оскільки до моменту затримання останній не мав правового статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, та спроб перетину державного кордону з його боку не було, правом перетину державного кордону під час дії воєнного стану не наділений, в той час як чинним процесуальним законодавством передбачена можливість затримання особи, яка вже має правовий статус підозрюваного на момент такого затримання, та наявні підстави вважати, що можлива втеча особи з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 було повідомлено про підозру після його затримання 12 березня 2024 року о 21-00 год.

Враховуючи викладене, на момент затримання не існувало жодної із підстав, передбачених статтею 208 та пунктом 6 частини першої статті 615 КПК України для затримання ОСОБА_4 , що свідчить про його незаконність, тому звернувся до слідчого судді з вказаною скаргою.

Захисник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки слідчому судді невідомо.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки слідчому судді невідомо.

У зв`язку з неявкою в судове засідання особи, яка подала клопотання та прокурора, відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Статтею 26 КПК України передбачено, що, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, положення статті 28, частини третьої статті 81 КПК України, суд вважає за можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу та дослідивши додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Частинами другою-п`ятою вищевказаної статті встановлено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; неперевищення граничного строку тримання під вартою; відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

У постанові від 27 травня 2019 року по справі №766/22242/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зазначила таке:

«.. стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

… положення статті 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, ст. 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.».

Відповідно до частини четвертої статті 208, пункту 6 частини третьої статті 42 КПК України підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Положеннями статті 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо: наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.

Слідчим суддею встановлено, що 12 березня 2024 року о 09-35 год. затримано ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 28, частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною третьою статті 161, частиною четвертою статті 28, частиною першою статті 436-2, частиною четвертою статті 28, частиною другою статті 436-2, частиною другою статті 111 КК України, про що складено протокол затримання підозрюваного.

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що відповідно до частини четвертої статті 208 КПК України ОСОБА_4 повідомлено підстави затримання, у яких злочинах він підозрюється, роз`яснено право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом, права та обов`язки, визначені статтею 42 КПК України. О 09-35 год. повідомлено про затримання ОСОБА_4 його дружині та о 09-39 год. під час телефонного дзвінка було повідомлено про затримання в орган уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Крім того, протокол затримання містить зазначення місця, дати і точного часу (години і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 КПК України, а також у ньому зафіксовано факт його підписання ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_3 .

Таким чином, протокол затримання ОСОБА_5 відповідає вимогам, передбаченим статтею 104, частиною п`ятою статті 208 КПК України

Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу захисником не доведено та слідчим суддею не встановлено.

Згідно зі статтею 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Даний строк надається для виконання всіх процесуальних дій, пов`язаних із затриманням, та встановлення фактичних даних причетності затриманої особи до вчиненого злочину.

Відповідно до частин другої-третьої статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Як встановлено слідчим суддею із матеріалів скарги ОСОБА_4 було повідомлено про підозру 12 березня 2024 року о 21-00 год.

Таким чином, із урахуванням того, що фактичне затримання ОСОБА_4 відбулося 12 березня 2024 року о 09 год. 35 хв., підозра останньому вручена в межах строку, визначеного частини другої статті 278 КПК України.

Крім цього, слідчим суддею встановлено, що на даний час до підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13 березня 2024 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено строк тримання під вартою ОСОБА_4 з 09:35 годин 12 березня 2024 року.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що порушень норм КПК України при затриманні ОСОБА_4 допущено не було, істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу захисником не доведено та слідчим суддею не встановлено, у зв`язку з чим скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 9, 26, 206, 208, 209, 211, 278, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА :

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 в порядку статті 206 КПК України на незаконне затримання особи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1