Справа № 740/8007/23
Провадження № 1-в/740/118/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ніжині клопотання керівника Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 про заміну покарання у виді арешту засудженому ОСОБА_5 на інший вид покарання відповідно до ст.72 КК України, ст.537, 539 КПК України,

встановив:

11.04.2024 до суду надійшло клопотання керівника Ніжинської окружної прокуратури про заміну ОСОБА_5 , засудженому вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.02.2024, невідбутої частини покарання у виді арешту на інший вид покарання відповідно до статті 72 КК України.

Дане клопотання мотивоване тим, що 28.03.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким внесено зміни до статті 60 КК України та розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, який доповнено пунктом 23, що передбачає заміну засудженим невідбутої частини покарання у виді арешту на інший вид покарання, передбачений статтею 72 КК України.

19.03.2024 набрав законної сили вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області відносно ОСОБА_5 , яким його засуджено за ч.1 ст.164 КК України до 1 місяця арешту. При цьому станом на 28.03.2024 невідбута частина покарання ОСОБА_5 за вироком суду від 16.02.2024 складає 1 місяць арешту.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.02.2024 ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.164 КК України до 1 місяця арешту. 19.03.2024 вказаний вирок набрав законної сили.

З повідомлення Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області за вх.№6635 від 01.04.2024 вбачається, що ОСОБА_5 03.07.2023 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та з 07.07.2023 перебуває в Чернігівському СІЗО. Розпорядження про виконання вироку суду від 16.02.2024 направлено за належністю до Чернігівського СІЗО.

На час винесення вказаного вироку санкцією частини першої статті 164 КК України, серед іншого, було передбачено можливість призначення покарання у виді арешту.

Частинами першою та другою статті 60 КК України (у редакції до 28 березня 2024 року) було визначено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.

Частиною третьою статті 60 КК України (у редакції до 28.03.2024) передбачалося, що арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.

28.03.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-ІХ від 23 серпня 2023 року (далі Закон України №3342-ІХ), яким статтю 60 КК України викладено в новій редакції, а саме передбачено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців, при цьому арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років.

Також Законом України №3342-ІХ внесено зміни до санкції частини першої статті 164 КК України, яка у редакції станом на 28.03.2024 передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Таким чином, з 28.03.2024 покарання у виді арешту може застосовуватися лише до засуджених військовослужбовців та лише за окремі кримінальні правопорушення, санкцією яких передбачено такий вид покарання, як арешт.

Пунктом 3 частини першої статті 537 КК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КК України, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Пунктом 23 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України (в редакції Закону України №3342-ІХ) передбачено з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Викладене вище свідчить, що невідбута частина покарання у виді арешту, призначеного засудженому ОСОБА_5 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.02.2024, підлягає заміні на інший вид покарання відповідно до статті 72 КК України.

Статтею 72 КК України (в редакції станом на 28.03.2024) встановлено співвідношення окремих покарань, зокрема пунктом другим частини першої даної статті визначено, що одному дню арешту відповідають: а) два дні обмеження волі; б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; в) два дні пробаційного нагляду.

Пунктом 4 частини першої статті 72 КК України передбачено, що одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Вирішуючи питання щодо конкретного покарання, на яке засудженому ОСОБА_5 має бути замінено невідбута частина покарання у виді арешту, суд враховує, що покарання у виді обмеження волі є більш суворим ніж арешт, у зв`язку з чим відповідно до статті 5 КК України заміна арешту на такий вид покарання не допускається.

Також засудженому ОСОБА_5 не може бути здійснена заміна невідбутої частини покарання у виді арешту на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців чи виправні роботи, оскільки з матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що вказаний засуджений не є військовослужбовцем та офіційно не працевлаштований.

З приводу заміни покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду або ж громадських робіт суд враховує, що покарання у виді громадських робіт є більш м`яким покаранням порівняно з покаранням у виді пробаційного нагляду. Також суд враховує, що засуджений ОСОБА_5 не належить до осіб, визначених частиною третьою статті 56 КК України, яким громадські роботи не призначаються.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність замінити засудженому ОСОБА_5 не відбуту частину покарання у виді арешту, призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.02.2024, яка становить 1 місяць, тобто 30 днів, на більш м`яке покарання у виді пробаційного нагляду з урахуванням положень ч.1 ст.72 КК України, на строк 60 днів з покладенням обов`язків передбачених ст.59-1 КК України.

Таким чином, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 371, 372, 532, 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

клопотання задовольнити.

Замінити ОСОБА_5 , засудженому вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.02.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, не відбуту частину покарання у виді 1 місяця арешту, більш м`яким покаранням у виді пробаційного нагляду на строк 60 (шістдесят) днів з покладенням обов`язків передбачених ст.59-1 КК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1