ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 рокуСправа № 495/5140/24
Номер провадження 1-кп/495/818/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгороді-Дністровському кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 26.03.2024 за №0000025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, уродженця м. Тирасполь Республіки Молдова, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, фермера, із вищою освітою, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. У березні 2024 року, більш точну дату не встановлено, у ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому обмежено виїзд за межі України в умовах воєнного стану, через пункт пропуску «Старокозаче-Тудора».

З цією метою, приблизно о 12 годині 00 хвилин 24.03.2024 ОСОБА_10 , зателефонував начальнику 4-ої групи інспекторів прикордонного загону віпс (тип А) впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_11 та запропонував останньому за грошову винагороду забезпечити безперешкодний перетин державного кордону України з Республікою Молдова через пункт пропуску «Старокозаче-Тудора» одній особі чоловічої статті у віці від 18 до 60 років.

В свою чергу, ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_5 , звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та надалі діяв під їх контролем.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_12 30.03.2024, приблизно о 08.17 годині, зустрівся з ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 та підтвердив пропозицію щодо надання йому неправомірної вигоди, при цьому зазначив її розмір - 2200 доларів США за забезпечення безперешкодного перетину державного кордону України через пункт пропуску «Старокозаче-Тудора» громадянином ОСОБА_9 , а також зазначив, що особисто відвезе ОСОБА_9 до державного кордону.

Після чого ОСОБА_10 з метою незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України повідомив йому, що для необхідності усунення перешкод щодо перетину державного кордону України з Республікою Молдовою йому необхідні грошові кошти у сумі 2200 доларів США, достеменно знаючи, що ці кошти він надасть ОСОБА_11 в якості неправомірної вигоди.

В подальшому ОСОБА_10 приблизно о 14 годині 55 хвилин, 08.04.2024 прибув на власному автомобілі марки «RENAULT» модель «TRAFIC» державний номер НОМЕР_2 , де зустрівся з ОСОБА_9 біля супермаркету «Таврія-В», на автошляху М15 в с. Маяки, Одеського району, Одеської області з метою реалізації незаконного переправлення останнього через державний кордон України до Республіки Молдова, де ОСОБА_9 передав ОСОБА_13 грошові кошти в розмірі 2200 доларів США, після чого ОСОБА_10 на вказаному автомобілі направився з разом з ОСОБА_9 до пункту пропуску «Старокозаче-Тудора» Білгород-Дністровського району Одеської області для зустрічі з ОСОБА_11 та незаконного переправлення через державний кордон громадянина ОСОБА_9 .

Далі, о 16:30 годині 08.04.2024, ОСОБА_10 будучи хибно впевненим, що мета переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України буде досягнута, перебуваючи в службовому кабінеті відділу прикордонної служби пункту пропуску «Старокозаче», Білгород-Дністровського району, Одеської області реалізовуючи раніше озвучену пропозицію, надав начальнику 4-ої групи інспекторів прикордонного загону віпс (тип А) впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_11 , який є службовою особою Державної прикордонної служби України, уповноваженою на здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску осіб через державний кордон України, переслідуючи мету сприяння безперешкодному перетину державного кордону України на територію Республіки Молдова, визначеними ним громадянином, а саме ОСОБА_9 , надав ОСОБА_11 22 банкноти номіналом 100 доларів США, загальною сумою 2 200 доларів США, що станом на 08.04.2024 за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України, складає 85 712 (вісімдесят п`ять тисяч сімсот дванадцять гривень) за вчинення останнім, в інтересах вказаного громадянина, а саме ОСОБА_9 , дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме за здійснення безперешкодного пропуску через державний кордон через пункт пропуску «Старокозаче- Тудора».

Після передачі грошових коштів, ОСОБА_10 був затриманий працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України.

1.2. У березні 2024 року в ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) виник прямий злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_4 , за сприяння у незаконному переправленні особи громадянина України ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому обмежено виїзд за межі України в умовах воєнного стану, через державний кордон України, з використанням наданої йому влади та службового становища.

Враховуючи вищевикладене, достеменно розуміючи, що начальник 4-ої групи інспекторів прикордонного загону віпс (тип А) впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_11 є службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ДПСУ), здійснює в установленому порядку охорону державного кордону України та забезпечує дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму, Погребняк О 24.03.2024 надав пропозицію ОСОБА_11 за неправомірну вигоду вичинити в інтересах визначеної ним особи дій з використанням наданої йому, ОСОБА_11 , влади та службового становища, а саме за здійснення безперешкодного пропуску через державний кордон України до Республіки Молдова, поза межами пункту пропуску ОСОБА_9 .

В свою чергу, ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_5 звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та надалі діяв під їх контролем

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, ОСОБА_12 , 30.03.2024 приблизно о 08.17 годині зустрівся з ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 та підтвердив пропозицію щодо надання йому неправомірної вигоди, при цьому зазначив її розмір - 2200 доларів США.

В подальшому ОСОБА_10 на автомобілі марки «RENAULT» модель «TRAFIC» державний номер НОМЕР_2 направився з разом з ОСОБА_9 до пункту пропуску «Старокозаче-Тудора» Білгород-Дністровського району, Одеської області, де о 16:30 годині 08.04.2024, ОСОБА_10 перебуваючи в службовому кабінеті відділу прикордонної служби пункту пропуску «Старокозаче», Білгород-Дністровського району, Одеської області діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, достовірно знаючи, що начальник 4-ої групи інспекторів прикордонного загону віпс (тип А) впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_11 є службовою особою Державної прикордонної служби України, надав Феняку 22 банкноти номіналом 100 доларів США, загальною сумою 2 200 доларів США, що станом на 08.04.2024 за офіційним курсом гривні до долару США, встановленим Національним банком України, складає 85 712 (вісімдесят п`ять тисяч сімсот дванадцять гривень) за вчинення останнім, в інтересах вказаного громадянина, а саме ОСОБА_9 , дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме за здійснення безперешкодного пропуску через державний кордон через пункт пропуску «Старокозаче- Тудора».

Після передачі грошових коштів, ОСОБА_10 був затриманий працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України.

2. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Такими діями, описаним в п. 1.1. вироку ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 332 КК України, що полягає в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню наданням засобів та усуненням перешкод.

Та діями, описаним в п. 1.2. вироку ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, що полягає в пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади та службового становища.

3. Оцінка доказів.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_5 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням протоколу слідчого експерименту на підтвердження активного сприяння обвинуваченим розкриттю кримінального правопорушення та доказів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, обвинувачений ОСОБА_14 , його захисник та інші учасники кримінального провадження погодилися із таким порядком дослідження доказів. ОСОБА_13 було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_14 пояснив, що визнає вину в інкримінованих йому діях, повністю підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті.

Зокрема пояснив, що він часто перетинає державний кордон між Україною та Республікою ОСОБА_15 , того всі прикордонники його вже знають. Він також є фермером і ОСОБА_16 купував у нього м`ясо, так вони познайомилися. Він перейнявся його ОСОБА_17 і вирішив допомогти перетнути кордон, з приводу чого вони переписувалися у Вайбері. Він зустрівся з начальником зміни і вони все обсудили. Восьмого квітня в домовлений час вони з пасажиром зустрілися біля магазину і той передав обвинуваченому кошти в розмірі 2200 доларів США. ОСОБА_18 не знав, для чого саме ці кошти. Тоді вони поїхали на пункт пропуску «Старокозаче». Після прибуття їх запросили на пункт пропуску. Вони заїхали. Підійшов начальник зміни, запросив до себе в кабінет, де обвинувачений передав 2200 доларів для того, щоб ОСОБА_18 перетнув кордон. Вони довго були на пункті пропуску, коли документи віддали вони почали виїжджати з пункту пропуску і відбулося затримання. Вказав, що щиро шкодує з приводу вчиненого, якби повернути час він би такого точно не вчинив.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст.67 КК України не встановлено.

5. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчинених ним кримінальних правопорушень, зокрема те, що як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 332 КК України, так і кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, віднесені кримінальним законом до категорії нетяжкого злочину; позитивну характеристику за місцем мешкання, надану старостою Гребениківського старостинського округу Великомихайлівської селищної ради Одеської області, відповідно до якої ОСОБА_10 характеризується як спокійний, товариський, трудолюбивий, готовий прийти на допомогу, його вік, стан здоров`я, а саме те, що на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, сімейний стан одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання та дозвіл на працевлаштування в Україні, те, що він раніше не судимий, вину у вчиненому визнав, дійсно щиро розкаявся, та, як зокрема вбачається із протоколу проведення слідчого експерименту від 24.05.2024 активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

А тому, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, вважає, що для досягнення мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_5 необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 1 ст. 332 та штрафу в межах санкції ч.1 ст.369 КК України, які слід виконувати самостійно.

Крім того, у цій справі, покарання суд призначає, в тому числі, з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.02.2018 у справі № 634/609/15-к, де останній роз`яснив, що при обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, відповідно до якої, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання, при цьому, з огляду на положення ст.75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявності двох пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставини, особи винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, відтак суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання, призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання без звільнення від його відбування Суд сприймає як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації та обставинах, при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Метою притягнення до кримінальної відповідальності є не тільки покарання, а й виправлення особи, розуміння ним своїх негативних наслідків та виправлення останніх. На думку суду, застосування до обвинуваченого саме такого покарання є найбільш доречним та є тим стримуючим фактором, який буде достатнім для виховання ОСОБА_5 , з урахуванням іспитового строку та певних обмежень, встановлених судом.

6. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Також у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України, ст. ст. 96-1, 96-2 КК України суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та застосувати у цьому кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію грошових коштів в розмірі 2200 доларів США, які буле предметом кримінального правопорушення.

За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженню не заявлявся.

Щодо запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року підозрюваному ОСОБА_13 , було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладеними обов`язками, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2024 року застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 (два) місяці, тобто з 06 червня 2024 року до 05 серпня 2024 року включно.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту діяв упродовж досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, обвинуваченим не порушувався.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання, відповідно до якої він просить змінити відносно обвинуваченого запобіжний захід відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання.

Прокурор поклався на розсуд суду.

Згідно ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного (обвинуваченого) зобов`язання? виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням зазначеного, а саме, що обвинувачений за увесь період дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обов`язків, покладених на нього слідчим суддею та судом не порушував, у зв`язку із закінченням судового розгляду частина ризиків, у зв`язку з наявністю яких обирався такий запобіжний захід, суд вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого та його захисника, змінити запобіжний захід, застосований до обвинуваченого на особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 128, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 332 КК України та ч. 1 ст. 369 КК України.

Призначити ОСОБА_13 покарання:

- за ч. 1 ст. 332 КК України у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців;

- за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу в розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок.

На підставі ст. ст.70, 72, ч.3 ст. 73КК України остаточне покарання ОСОБА_13 визначити за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців. Покарання у виді штрафу в розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок, виконувати самостійно.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ),від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Задовольнити клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 увигляді цілодобового домашнього арешту змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

До набрання вироком законної сили покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місце роботи.

Роз`яснити ОСОБА_13 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме:

арешт на майно, вилучене 08.04.2024 в ході проведення обшуку автомобілю марки «RENAULT» модель «TRAFIC» державний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 в ході проведення якого було виявлено та вилучено: блокнот з рукописним текстом в обкладинці чорного та коричневого кольорів, 5 купюр номіналом 100 доларів США серійні номери HJ60921089A, КВ93389555D, HD23896655A, НВ7982975К, KF30288637D, мобільний телефон POCO X5 3G, IMEI 1: НОМЕР_4 IMEI 2: НОМЕР_5 , два блокноти в палітурках чорного та зеленого кольорів, мобільний телефон Redmi 8 A IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 , автомобіль марки «RENAULT» модель «TRAFIC» державний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , який було направлено на штраф майданчик в м. Арциз вул. Транспортна 2 Б., який накладений на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.04.2024 (справа № 495/3115/24, номер провадження 1-кс/495/824/2024) скасувати;

арешт на майно вилучене 08.04.2024 в ході проведення обшуку затриманої в порядку ст. 208 КПК України особи ОСОБА_5 а саме на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль НОМЕР_2 «Renault Trafic» НОМЕР_3 , яке було упаковано до сейф-пакету PSP1253817, контрольний талон серія TAG160 на транспортний засіб НОМЕР_2 , аркуш з надписом «вибуття ОСОБА_14 07.07.1978», який накладений на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.04.2024 (справа № 495/3115/24, номер провадження 1-кс/495/825/2024) скасувати;

арешт на вилучені під час проведення огляду місця події, а саме службового кабінету № 3 відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » пункту пропуску «Старокозаче», за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, наступні предмети: грошові кошти у сумі 2200 доларів США наступними купюрами: купюра номіналом 100 доларів США серії HE 53988506 C; купюра номіналом 100 доларів США серії KK 29304316 A; купюра номіналом 100 доларів США серії HB 68028778 N; купюра номіналом 100 доларів США серії KE 37141983 A; купюра номіналом 100 доларів США серії HB 49771466 K; купюра номіналом 100 доларів США серії HB 57842239 A; купюра номіналом 100 доларів США серії KB 88563530 I; купюра номіналом 100 доларів США серії HB 81526007 A; купюра номіналом 100 доларів США серії KB 11517895 F; купюра номіналом 100 доларів США серії KB 90064906 J; купюра номіналом 100 доларів США серії KB 46481317 C; купюра номіналом 100 доларів США серії HB 76703155 Q; купюра номіналом 100 доларів США серії HE 86492943 C; купюра номіналом 100 доларів США серії KK 41997324 A; купюра номіналом 100 доларів США серії HH 01177848 A; купюра номіналом 100 доларів США серії HC 49184774 A; купюра номіналом 100 доларів США серії KB 04636064 B; купюра номіналом 100 доларів США серії KB 68142141 P; купюра номіналом 100 доларів США серії KG 05623496 B; купюра номіналом 100 доларів США серії HB 82514738 K; купюра номіналом 100 доларів США серії KC 36353677 A; купюра номіналом 100 доларів США серії KB 59216990 D, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.04.2024 (справа № 495/3115/24, номер провадження 1-кс/495/823/2024) скасувати.

Речові докази, а саме:

-блокнот з рукописним текстом в обкладинці чорного та коричневого кольорів; 5 купюр номіналом 100 доларів США серійні номери HJ60921089A, КВ93389555D, HD23896655A, НВ7982975К, KF30288637D, мобільний телефон POCO X5 3G, IMEI 1: НОМЕР_4 IMEI 2: НОМЕР_5 ; два блокноти в палітурках чорного та зеленого кольорів; мобільний телефон Redmi 8 A IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 ; автомобіль марки «RENAULT» модель «TRAFIC» державний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль НОМЕР_2 «Renault Trafic» НОМЕР_3 , яке було упаковано до сейф-пакету PSP1253817 повернути ОСОБА_13 ;

-контрольний талон серія TAG160 на транспортний засіб НОМЕР_2 , аркуш з надписом «вибуття ОСОБА_14 07.07.1978» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі ст. 96-1 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів в розмірі 2200 доларів США наступними купюрами: купюра номіналом 100 доларів США серії HE 53988506 C; купюра номіналом 100 доларів США серії KK 29304316 A; купюра номіналом 100 доларів США серії HB 68028778 N; купюра номіналом 100 доларів США серії KE 37141983 A; купюра номіналом 100 доларів США серії HB 49771466 K; купюра номіналом 100 доларів США серії HB 57842239 A; купюра номіналом 100 доларів США серії KB 88563530 I; купюра номіналом 100 доларів США серії HB 81526007 A; купюра номіналом 100 доларів США серії KB 11517895 F; купюра номіналом 100 доларів США серії KB 90064906 J; купюра номіналом 100 доларів США серії KB 46481317 C; купюра номіналом 100 доларів США серії HB 76703155 Q; купюра номіналом 100 доларів США серії HE 86492943 C; купюра номіналом 100 доларів США серії KK 41997324 A; купюра номіналом 100 доларів США серії HH 01177848 A; купюра номіналом 100 доларів США серії HC 49184774 A; купюра номіналом 100 доларів США серії KB 04636064 B; купюра номіналом 100 доларів США серії KB 68142141 P; купюра номіналом 100 доларів США серії KG 05623496 B; купюра номіналом 100 доларів США серії HB 82514738 K; купюра номіналом 100 доларів США серії KC 36353677 A; купюра номіналом 100 доларів США серії KB 59216990 D та конфіскувати їх на рахунок держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ірина БРАТКІВ