Справа № 159/2401/24
Провадження № 1-кп/159/420/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000075 від 28.02.2024року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Народичі Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, працюючого експедитором фірми "Крупинка", військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , солдат військової частини НОМЕР_1 , 20 лютого 2024 року, близько 23 год. 30 хв., перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх шкідливих наслідків, при цьому маючи можливість уникнути конфлікту, в присутності неповнолітнього пасинка ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стоячи позаду ОСОБА_4 , умисно схопив її обома руками за плечі, при цьому штовхнув останню у напрямку міжкімнатних дверей. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 умисно наніс один удар правою ногою у ділянку спини потерпілої, від чого остання втратила рівновагу та впала на коліна, вдарившись лівою частиною обличчя, лівою рукою та грудною кліткою у раму міжкімнатних дверей. Внаслідок вказаних дій потерпілій спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівої щоки, лівого плечового суглобу, синців в правій боковій поверхні грудної клітини та правої молочної залози, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Скориставшись своїм безумовним правом, від давання показань відмовився. Відповідаючи на запитання прокурора та суду підтвердив, що дійсно спричинив потерпілій зазначені тілесні ушкодження за обставин, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просив в потерпілої вибачення.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 125 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у спричиненні потерпілій умисного легкого тілесного ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, суд враховує, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття у вчиненому.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини, а також вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Суд враховує також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується по місцю проживання та по місцю військової служби, на диспансерному обліку в психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку в наркологічному кабінеті з 2010 року по даний час.

Крім цього суд враховує позицію потерпілої щодо призначення покарання, яка при цьому покладалась на розсуд суду.

Таким чином, вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку про те, що для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурором, у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Оскільки ОСОБА_5 є військовослужбовцем, на даний час проживає не за місцем проживання потерпілої, суд не вбачає підстав для застосування обмежувальних заходів щодо нього, передбачених ст. 91-1 КК України, як про це просив прокурор.

Запобіжні заходи щодо обвинуваченого не застосовувались.

Цивільного позову не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1