Справа № 455/727/24
Провадження № 1-кп/455/145/2024
ВИРОК

Іменем України

08 квітня 2024 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 від 13.05.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, військовозобов`язаного, судимості не має, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

за участю: сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 12.05.2023 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи на території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Смільниця-Кросценко», під час перевірки документів для перетинання державного кордону на виїзд з України, надав документи, які підтверджують внесення в систему «Шлях», але в ході перевірки документів працівниками прикордонної служби було виявлено, що ОСОБА_3 незареєстрований в системі «Шлях», відповідно до п.2-8 Постанови Кабінету Міністрів України №57 «Про затвердження правил державного кордону громадянами України», але достовірно знаючи, що у зв`язку із веденням в Україні воєнного стану, тимчасово обмежено виїзд за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник відділу прикордонної служби, який перебував у форменому одязі із знаками розрізнення, умисно, розуміючи протиправність своїх дій, надав старшому прикордонних нарядів в пункті пропуску начальнику 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) лейтенанту ОСОБА_5 , неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 2000 (дві тисячі) євро, а саме: 40 (сорок) купюр, номіналом по 50 Євро кожна із наступними серіями та номерами: RD, SC, SC, VA, ZC, SC, RB, SB, РВ, РВ, SA, ZC, ZC, UB, VC, UC, ЕВ, SD, UC, SE, UA, WA, SB, RC, РВ, UD, VA, SD, WB, SE, WB, VB, SD, SB, SB,UC, RC, НОМЕР_1 , UC та RD, які були покладені в рішення про відмову в перетині державного корисну України винесене відносно ОСОБА_3 , що становить еквівалентно, станом на 12.05.2023 року, згідно даних Національного банку України 79942 гривень 60 копійок, за вчинення дій з використанням наданого їй службового становища, а саме наданні дозволу на безперешкодний перетин державного кордону України в напрямку Республіки Польща, від отримання яких, ОСОБА_5 відмовилась.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Допитаний ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а саме у пропозиції надати та наданні неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення службовою особою, в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з викоритання наданого їй службового становища, визнав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним обставинам в обвинувальному акті, та пояснив, що він 12.05.2023 року хотів перетнути кордон, щоб оновити документи за кордоном. Восени 2022 року він виїжджав за системою «Шлях», тому думав, що має право виїхати ще раз, однак його не випустили. Тому він вирішив дати 2000 євро купюрами по 50 євро інспектору ДПС України, щоб виїхати за кордон. У вчиненому щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.

З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим, винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого, як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушенняв при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.369 КК України, як пропозиція надати та наданні неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення службовою особою, в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з викоритання наданого їй службового становища.

Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь - яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, вказане кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, який з місця проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягався.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд не знаходить.

Аналізуючи вимоги ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально - правові, відносно - визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.

А тому, при таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого слід обрати міру покарання, передбачену санкцією ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.

Накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 16.05.2023 року арешт на майно відповідно до ст.174 КПК України, слід скасувати.

При вирішення питання щодо долі речових доказів, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до речових доказів у вигляді грошових коштів в сумі 40 (сорок) купюр, номіналом по 50 Євро кожна із наступними серіями та номерами: RD, SC, SC, VA, ZC, SC, RB, SB, РВ, РВ, SA, ZC, ZC, UB, VC, UC, ЕВ, SD, UC, SE, UA, WA, SB, RC, РВ, UD, VA, SD, WB, SE, WB, VB, SD, SB, SB,UC, RC, SB, UC та RD, які згідно акту прийому - передачі майна на зберігання від 24.05.2023 року в одному цінному (полімерного) спецпакету №4266477, знаходяться в керівника Департаменту каси ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_6 , - на підставі ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави.

Питання інших речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме: оптичний цифровий носій інформації DVD+R диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000235 від 13.05.2023 року слід залишити в матеріалах кримінального провадження №0000235 від 13.05.2023 року.

Витрат на залучення експерта немає. Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.100, 174, 349, 368-371, 373-376, 468-470, 475 КПК України суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали Старосамбірського районного суду Львівської області від 16.05.2023 року на грошові кошти, а саме: 40 (сорок) купюр, номіналом по 50 євро кожна із наступними серіями та номерами: RD, SC, SC, VA, ZC, SC, RB, SB, РВ, РВ, SA, ZC, ZC, UB, VC, UC, ЕВ, SD, UC, SE, UA, WA, SB, RC, РВ, UD, VA, SD, WB, SE, WB, VB, SD, SB, SB,UC, RC,SB, UC, RD.

Речові докази, а саме:

- грошові кошти, а саме: 40 (сорок) купюр, номіналом по 50 євро кожна із наступними серіями та номерами: RD, SC, SC, VA, ZC, SC, RB, SB, РВ, РВ, SA, ZC, ZC, UB, VC, UC, ЕВ, SD, UC, SE, UA, WA, SB, RC, РВ, UD, VA, SD, WB, SE, WB, VB, SD, SB, SB,UC, RC,SB, UC, RD, які згідно акту прийому - передачі майна на зберігання від 24.05.2023 року в одному цінному (полімерного) спецпакету №4266477, знаходяться в керівника Департаменту каси ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_6 - в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність держави.

- оптичний цифровий носій інформації DVD+R диск, на який володілець самостійно скопіював та записав відеозапис з відеореєстратора, марки «Patrul C-01», серійний номер НОМЕР_2 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000235 від 13.05.2023 року - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000235 від 13.05.2023 року.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд протягом 30 днів з часу його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1