Cправа №750/7258/24
Провадження №1-кп/750/468/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006235 від 16.12.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в:

24.05.2024 до суду надійшло клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судове засіданні прокурор не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява про розгляд клопотання без її участі. Крім того, надала матеріали кримінального провадження №0006235 від 16.12.2013.

Потерпілий повідомлявся про судовий розгляд зазначеного клопотання належним чином, однак у судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання, долучені до справи документи та надані суду для огляду матеріали досудового розслідування, суд виходить з такого.

У провадженні слідчого відділу Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006235 від 16.12.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення невстановленою особою, шляхом пошкодження вхідних дверей до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , ноутбуку «Асус» вартістю 4500 грн., комп`ютерного системного блоку вартістю 2500 грн., ЖК монітор вартістю 1000 грн., грошові кошти в сумі 2100 грн., та іншого майна, що належить ОСОБА_4 , що мало місце у період часу з 13 год. 15.12.2013 року до 08:30 год. 16.12.2013 року.

Так, 16.12.2013 до Чернігівського МВ УМВС в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_4 за фактом таємного викрадення невстановленою особою, шляхом пошкодження вхідних дверей до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , ноутбуку «Асус» вартістю 4500 грн., комп`ютерного системного блоку вартістю 2500 грн., ЖК монітор вартістю 1000 грн., грошові кошти в сумі 2100 грн., та іншого майна, що належить заявнику, що мало місце у період часу з 13 год. 15.12.2013 року до 08:30 год. 16.12.2013 року.

За вказаним фактом органом досудового розслідування розпочато кримінальне провадження, відомості по якому внесено 16.12.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006235, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Як зазначає прокурор, проведеними у ході досудового розслідування слідчим (розшуковими) та процесуальними діями встановити особу, яка вчинила зазначений злочин, не надалось можливим.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 4) повага до людської гідності; 5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; 6) недоторканність житла чи іншого володіння особи; 7) таємниця спілкування; 8) невтручання у приватне життя; 9) недоторканність права власності; 10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; 11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; 12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; 13) забезпечення права на захист; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків; 22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень статті 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Згідно з вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зі змісту положень ст.ст. 2, 284 КПК України випливає, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.

Згідно зі ст.ст. 92, 110 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п.4 ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження розпочато 16 грудня 2013 року, прийнято заяву від ОСОБА_4 , того ж дня останнього було допитано в якості потерпілого. 16.12.2013 допитано свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , проведено огляди місця події з застосуванням службового собаки 16.12.2013. Також, в матеріалах справи мається доручення слідчого, надані у порядку ст. 40 КПК України, від 16.12.2013, відповідно до якого доручено співробітникам ВКР ЧМВ: встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та місця знаходження викраденого майна, з цією метою перевірити на причетність до даного злочину осіб, які знаходяться на обліку в ОВС, які проживають на території м. Чернігова, раніше судимих осіб за вчинення аналогічних правопорушень, осіб, які займаються реалізацією аналогічного майна на території м. Чернігова, перевірки осіб, об`яви яких про купівлю-продаж аналогічного майна розміщено в ЗМІ, використовуючи прикмети викраденого майна, встановити його місце знаходження та особу, яка ним користується, перевірити ломбарди міста Чернігова, ринки, місця скупки аналогічного товару на предмет наявності викраденого майна, провести радіорозвідку за адресою: АДРЕСА_1 ; співробітникам ВДІМ ЧМВ провести по квартирний обхід вказаного будинку з метою встановлення свідків та очевидців події, допитати за обставинами провадження, перевірити на причетність до даного кримінального правопорушення осіб, які проживають у вказаному районі, зловживають спиртними напоями, раніше судимих за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень. На виконання наданого доручення у матеріалах провадження, за супровідним листом від в.о. начальника ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, мається лише рапорт о/у ВКР ЧМВ, згідно якого в ході виконання доручення встановити особу, яка скоїла крадіжку майна не виявилось можливим, були опитані мешканці мікрорайону «Круг», особи, раніше засуджені, але інформації, яка б представляла оперативний інтерес не надійшло, а також надано довідку про результати радіотехнічної розвідки від 24.12.13. Тоді як відповіді на доручення від співробітників ВДІМ ЧМВ взагалі не мається в матеріалах провадження. В подальшому, в матеріалах кримінального провадження наявні два доручення слідчого, наданих в порядку ст. 40 КПК України, від 18.0.3.2024 та 12.04.2024, в яких слідчий просить доручити працівникам ВКП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області оперативним шляхом встановити особу, яка вчинила даний злочин та місцезнаходження викраденого майна, встановити можливих свідків та очевидців даного кримінального правопорушення та опитати їх в якості свідків, перевірити раніше судимих осіб за вчинення аналогічних злочинів, осіб, що ніде не працюють, та зловживають алкогольними та наркотичними речовинами, особливо тих, що проживають в районі вчинення злочину, на виконання яких наявні два рапорти від 22.03.2024 та 17.04.2024, відповідно, згідно яких встановити осіб, які здійснили кримінальне правопорушення, місце знаходження викраденого майна, можливих свідків та очевидців події, допитати їх з приводу відомих обставин, не представилось можливим. Тобто, тривалий час з 16.12.2013 по 18.03.2024 року, жодних слідчих або інших процесуальних дій по справі здійснено не було. До того ж, незважаючи на те, що потерпілий у заяві та під час допиту повідомив найменування викрадених речей, їх вартість, слідством не долучено відповідних доказів про це і достеменно не встановлена вартість викраденого майна (судова товарознавча експертиза не проведена).

Тобто жодних дієвих заходів для визначення місця знаходження предметів крадіжки або встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, вжито не було.

В даному випадку, як вбачається з наданих матеріалів, слідчий формально підійшов до проведення досудового розслідування. Тобто, фактично, починаючи з грудня 2013 року у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування та не здійснювались дії на виконання обов`язку встановленого ст. 92 КПК України.

Наведене свідчить про неповноту досудового розслідування і спростовує доводи прокурора про вжиття усіх можливих заходів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Наявність можливості закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не дотримано вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, а тому в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 284, 369-372 КПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006235 від 16.12.2013, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1