Єдиний унікальний № 946/1561/24
Провадження № 1-кп/946/353/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

25 березня 2024 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001396, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лощинівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, студента І курсу закладу професійної освіти «Дунайський центр професійної освіти», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (далі м. Ізмаїл),

раніше судимого:

12.06.2023 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на один рік з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки про виклик до суду в електронній формі у додаток «Viber». Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового розгляду без їх участі.

У судове засідання також не з`явилися представники служби у справах дітей, уповноваженого підрозділу органів Національної поліції та уповноваженого органу з питань пробації, що за змістом ч. 3 ст.327, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 496 КПК не перешкоджає судовому розгляду.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.16.10.2023 приблизно о 14:00 годині ОСОБА_3 , знаходячись біля торгового павільйону АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу з прилавку таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy A 31» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 2 520,23 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

2.Крім того, 29.12.2023 приблизно о 14:50 год. ОСОБА_3 , знаходячись в під`їзді №1 багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед «LEADERFOX» модель «МТВ» рама №SW96405934 вартістю 5 000 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за злочини, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)

…

2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб,

…

4. Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану,

карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позицій, суд за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням документів, що стосуються його особи, заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

5.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Він детально розповів про обставини кримінальних правопорушень та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, перелік та вартість майна, яким він заволодів, та пояснив, що восени взимку 2023 року, точної дати він не пам`ятає, він прийшов до свого друга у багатоповерховий будинок по АДРЕСА_4 , де чекав його біля одного з під`їздів, де він побачив велосипед, до якого ніхто не підходив, і він взяв цей велосипед та поїхав з місця події. Велосипед продав у той же день своєму знайомому за 1 500 грн. Після цього він був з батьком на ринку. Батько попросив його віднести додому сумку з покупками, а сам кудись пішов. Він, проходячи повз прилавку, побачив мобільний телефон марки «Samsung», який викрав, витягнув з нього сім-картку та викинув її. А через один день він продав цей телефон за 2 000 грн незнайомому чоловіку на запасні частини. Грошові кошти від проданих речей він витратив з друзями на дозвілля. Після того, як до нього звернулися поліцейські, які показали йому відеозаписи, він вказав куди саме дів викрадені речі, і поліцейські вилучили мобільний телефон, а велосипед він сам взяв та віддав поліцейськім. Згодом він повернув і грошові кошти, які виручив від продажу викрадених речей. Гроші заробив сам, підробляючи на ринку. Він проживає тільки з батьком, оскільки його мати давно померла. Батько забезпечує його усім необхідним для життя та навчання, він також не потребував і харчування, але він не просив у нього коштів на дозвілля. Під час вчинення крадіжок він розумів, що йому був встановлений іспитовий строк, і головною умовою його застосування було не вчинення інших кримінальних правопорушень, але це не стримало його він вчинення інших крадіжок. Крім того, на даний час на розгляді в суді відносно нього знаходиться інше кримінальне провадження.

6.Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним кримінальних правопорушень, та з урахуванням того, що Указом Президента України №573/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 20.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався у встановленому порядку, та діяв станом на момент вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, тобто станом 29.10.2023 та на 16.12.2023, відповідно до Указів Президента України №451/2023 від 26.07.2023 та №734/2023 від 06.11.2023, затверджених Законами України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» №3275-IX від 27.07.2023 та №3429-ІХ від 08.11.2023, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК, як таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

7.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім. Суд не може віднести до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, оскільки викрадене майно було повернуто потерпілим тільки у зв`язку з тим, що поліцейські звернулись до обвинуваченого після встановлення його особи.

8.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися під час судового розгляду, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

9.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

10.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисні тяжкі злочини проти власності.

11.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

12.Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем навчання характеризується посередньо. Виховується у неповній сім`ї тільки батьком, при цьому умови проживання задовільні, неповнолітній забезпечений усім необхідним. Більшість часу батько зайнятий на роботі, через це не має достатнього часу на спілкування з сином, не приділяє належної уваги вихованню. Неповнолітній не завжди підкоряється батьківським вимогам, не слухається батька, вважає себе вже дорослим та смостійним. ОСОБА_3 наркотичні речовини не вживає, алкогольними напоями не зловживає, але має випадкових знайомих, які належать до антисоціальної групи. З квітня 2023 року перебуває на обліку ІМЦСС сімей, які опинились у складних життєвих обставинах. За характером обвинувачений непосидючий, швидкий, емоційний, веселий, товариський, піддається чужому впливу. Стан здоров`я неповнолітнього задовільний, хронічних чи гострих захворювань не має, не обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

13.Отже, хоча ОСОБА_3 і щиро розкаявся у вчинені кримінальних правопорушень та вчинив кримінальні правопорушення у неповнолітньому віці, а також того, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання, але з урахуванням даних про його особу, враховуючи, що ОСОБА_3 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого злочину проти власності, але знов вчинив умисні тяжкі злочини також проти власності за цим вироком в період встановленого йому попереднім вироком іспитового строку, а також з урахуванням середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі, але в нижніх межах санкції, оскільки таке покарання повністю досягне мети його застосування. Водночас, з урахуванням встановлених обставин, відомостей про особу обвинуваченого, а саме посередньої його характеристики, а також причин та наслідків вчинення кримінальних правопорушень, а саме вчинення їх з метою збагачення для проведення дозвілля на власний розсуд, а не з метою забезпечення своїх базових потреб, суд не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75, 104 КК.

14.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд також враховує те, що він вчинив кримінальні правопорушення за цим вироком під час іспитового строку, встановленого йому вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2023, яким він засуджений за ч. 4 ст.185 КК до позбавлення волі на строк п`ять років та на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. Суд також враховує, що покарання по вказаному вироку у виді позбавлення волі на строк п`ять років не відбуте ним повністю.

15.У зв`язку із зазначеним, вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень в період встановленого йому іспитового строку слід розцінювати як порушення ним умов застосування ст.ст. 75, 104 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

16.Тому суд дійшов висновку того, що в силу ч. 3 ст. 78 КК обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК, а саме за сукупністю вироків.

17.Вказані висновки суду повністю збігаються з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абз. 4 п. 10 його постанови від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в редакції від 06.11.2009, відповідно до яких, виходячи з положень ч. 2 ст. 75 КК (в редакції 2001 р.), а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

18.Наведений висновок суду також співпадає і з висновком Верховного Суду, що викладений у його постанові від 14.09.2021 у справі № 127/25037/17, згідно якому у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку.

19.Отже, в силу ст.ст. 71, 72, ч. 3 ст. 75, ч. 3 ст. 78 КК обвинуваченому ОСОБА_3 з повністю невідбутого ним покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, призначеного йому за попереднім вироком, слід частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, один місяць позбавлення волі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

20.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2024 відносно нього був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк якого на теперішній час сплив.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, з метою виконання вироку, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду, ризик чого значно підвищується в умовах введеного в Україні воєнного стану, обвинуваченому ОСОБА_3 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, для чого його слід взяти під варту в залі суду.

При цьому на підставі ч. 5 ст. 72 КК попереднє ув`язнення з моменту взяття під варту обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили має бути зараховане у строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

21.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

22.У силу ч. 2 ст. 124 КПК з ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових товарознавчих експертиз № СЕ-19/116-23/21196-ТВ від 24.11.2023 у сумі 717 грн та №СЕ-19/116-24/706-ТВ від 22.01.2024 у сумі 1 135,92 грн, а в загальному розмірі 1 852,92 грн.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

2.У силу ст. 71 КК ОСОБА_3 з повністю невідбутого ним покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2023 частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, один місяць позбавлення волі, та остаточно ОСОБА_3 до відбування визначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років та один місяць.

3. ОСОБА_3 застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

4.Строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту за цим вироком, а саме з 25.03.2024, зарахувавши йому згідно ч.5 ст.72 КК строк попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі з 25.03.2024 до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку день за день.

5.З набранням вироком законної сили скасувати накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.11.2023 та від 19.01.2024 арешти, та:

велосипед гірського типу зі стальною рамою синього та сірого кольорів торгової марки «LEADERFOX» модель «МТВ» № рами НОМЕР_3 , вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 , поновивши його право розпорядження цим майном;

мобільний телефон торгової марки «Samsung» модель «Galaxy A 31» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вважати повернутим потерпілому ОСОБА_8 , поновивши його право розпорядження цим майном.

6.Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2023 на CD-R диск із відеозаписом з камери відеоспостереження за період часу з 14:47 год. по 14:54 год. (похибка у часі на 1 годину вперед) за 29.10.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , залишити без змін та вказаний цифровий носій із відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

7.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у розмірі 1 852,92 грн (одну тисячу вісімсот п`ятдесят дві гривні 92 коп.).

8.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

9.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

10.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

11.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

12.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1