Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/3303/24
Провадження № 1-кп/644/605/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001782 від 21.11.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні дочку ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, який має на утриманні дочку ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_2 в, фактично проживаючого: АДРЕСА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

В обґрунтування посилався на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, ризики, які існували на час обрання міри запобіжного заходу не зменшились, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, стану здоров`я, відсутності міцних соціальних зв`язків та суворості можливого покарання може переховуватись від суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою, а у разі продовження раніше обраного запобіжного заходу зменшити визначений розмір застави. Зазначивши, що ризики які навів прокурор мають характер припущень, нічим не підтверджені. ОСОБА_7 не спростовує своєї причетності до вчинення злочину, однак не погоджується з кваліфікацією, мав роботу, як при обранні міри запобіжного заходу та визначення розміру застави не було враховано відсутність ризиків так і на цей час в клопотанні прокурора не доведено їх наявність. Крім того, в ухвалі суду про визначення застави не наведено підстав до визначення значно більшого розміру ніж передбачено КПК України та визначено ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні цього ж злочину у змові з ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та підтримали клопотання захисника ОСОБА_5 .

Прокурор заперечував проти клопотання захисника ОСОБА_5 зазначивши, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобігання ризикам.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора.

Частиною 3 ст. 315 КПК України, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 КПК України, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Як вбачається з структури розділу IV КПК України, судове провадження у першій інстанції в якості однієї із стадій включає підготовче провадження.

Таким чином, застосування запобіжних заходів під час підготовчого провадження, в тому числі вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою на стадії підготовчого провадження, здійснюється згідно з положеннями розділу ІІ КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Строк дії раніше обраної міри запобіжного заходу для всіх обвинувачених спливає 03.06.2024 року.

Аналізуючи обставини та факти, наведені прокурором в обґрунтування клопотання, суд приходить до переконливого висновку, про доведеність існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду через побоювання майбутнього покарання, та може вчиняти інші кримінальні правопорушення оскільки він єж обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні, тобто ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування, продовжують мати місце і надалі.

Тому суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та з урахуванням положень ст. 117 КПК України відповідно до якої метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи з того, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

Визначаючи підстави для виняткового виду запобіжного заходу суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також тяжкість обвинувачення, а також враховує, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак зазначений у ухвалі ризик не змінився.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту, суд доходить висновку, що викладені заперечення проти клопотання прокурора фактично зводяться до незгоди з рішенням слідчого судді, яке було предметом апеляційного розгляду і якому не може надаватися оцінка при вирішенні питання про продовження його дії.

Також суд не знаходить підстав до зменшення підозрюваному раніше визначеного альтернативного виду запобіжного заходу - застави в сумі 500000,00 грн., оскільки таке клопотання ґрунтується лише на факті визначення розміру застави ОСОБА_6 у меншому розмірі.

Згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 т. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справи «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, те, що судовий розгляд ще не почато, матеріальне становище обвинуваченого, суми коштів, яка є предметом злочину, приймаючи до уваги наявність встановлених в рамках даного кримінального провадження ризиків, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , суд доходить висновку, що саме раніше визначений розмір застави достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зменшення розміру застави, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому підстави для зміни розміру застави та задоволення клопотання відсутні.

Враховуючи існування ризиків, суд продовжує для ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, виходячи з цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176, 177, 178, 180, 182, 183, 194, 314-317, 331, 369 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на строк 60 днів, а саме до 27 липня 2024 року включно, тим самим відмовивши в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 у зменшенні раніше визначеного розміру застави.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, його захисникам та прокурору.

Копію ухвали направити до Харківської установи виконання покарань (№ 27).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_1