Справа № 591/3470/24
Провадження № 1-кс/591/1084/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Четвертого СВ (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000039,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою, яку мотивував тим, що в провадженні старшого слідчого Четвертого СВ (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження №0000039, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, які були зареєстровані за його заявою та на підставі ухвалі слідчого судді. 08.03.2024 він звернувся до керівника Четвертого СВ (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, з заявою про залучення його до провадження в якості потерпілого. Проте, 29.03.2024 він отримав постанову слідчого Четвертого СВ (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Вважає таке рішення незаконним, так як діями слідчих Охтирського РВП та ГУНП в Сумській області, які не виконували ухвалу слідчого судді, йому завдано майнової та моральної шкоди.

В судове засідання скаржник не з`явився. В надісланій заяві просив розглянути скаргу у його відсутність. Просив її задовольнити з підстав, що викладені у ній та додаткових поясненнях.

Слідчий надіслав письмові заперечення, у яких просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки не вбачається жодного належного обґрунтування, що заявнику завдано моральної чи матеріальної шкоди та в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували відповідні обставини.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

З матеріалів, доданих до скарги, вбачається, що за заявою ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді було внесено відомості до ЄРДР за №0000039 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

08.03.2024 ОСОБА_3 звернувся з клопотанням до Четвертого СВ (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, з заявою про залучення його до провадження №0000039 в якості потерпілого.

За результатами розгляду такого клопотання, слідчий Четвертого СВ (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 12.03.2024 виніс постанову, якою відмовив у задоволенні вказаного клопотання, мотивуючи її тим, що на даний час будь-яка шкода в рамках кримінального провадження №0000039 не підтверджена.

Проте така позиція слідчого та, відповідно і винесена з вказаними обґрунтуваннями постанова, не відповідає завданням кримінального провадження, що передбачені ст. 2 КПК України, а також положенням ст.55 КПК України.

Так, відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

При цьому, слід звернути увагу на те, що основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України є інтереси правосуддя в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судового рішення. Його додатковим безпосереднім об`єкт є конституційні права та основні свободи і законні інтереси людини та юридичних осіб, авторитет судових і правоохоронних органів, а також міжнародний авторитет держави.

За вказаних обставин, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 382 КК України, про яке заявив ОСОБА_3 і досудове розслідування по якому здійснюють слідчі органи, не виключають можливість заподіяння йому шкоди, а на підставі вимог ст.91 КПК України, дана обставина є предметом доказування у кримінальному провадженні.

Тобто, враховуючи викладене, висновок слідчого про відсутність завдання будь-якої шкоди ОСОБА_3 до прийняття рішення про закриття кримінального провадження або ухвалення вироку у справі, є передчасним. Згідно ч.2 ст.9 КПК України, а також ст.92 КПК України на слідчого покладено обов`язок всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження і не ґрунтувати свої рішення на припущеннях.

З урахуванням наведених вище обставин, вважаю, що скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Четвертого СВ (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000039 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.2,9, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Четвертого СВ (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 12 березня 2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000039.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1