Справа 556/1390/24
Номер провадження 1-кп/556/197/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2024 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в селищі Володимирець кримінальне провадження №0000104 від 19.04.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Великий Жолудськ, Володимирецького району Рівненської області, жителька АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, освіта вища, одружена, не працює, не судима,-

за ч.1 ст.161 КК України,-

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта, 27 березня 2024 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , будучи користувачем соціальної мережі «Facebook», де зареєстрована під іменем « ОСОБА_6 », усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, діючи з умислом, спрямованим на розпалювання національної, регіональної, расової чи релігійної ворожнечі за допомогою власного мобільного телефону, марки «РОСО» модель «F5», чорного кольору, власноручно розмістила відео на власній сторінці в соціальній мережі «Facebook», в якому були наявні висловлювання спрямовані на розпалювання релігійної ворожнечі, приниження прихожан ПЦУ, вживання пропаганди винятковості УПЦ, висловлювання щодо ПЦУ образливих найменувань і характеристик та ненависті в Україні між віруючими УПЦ та ПЦУ.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у порушенні рівноправності громадян залежно від їх расової, національної, регіональної належності, релігійних переконань ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.161 КК України.

20 травня 2024 року між прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди, підозрювана повністю визнала свою вину у зазначеному діянні і зобов`язалася: беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; у подальшому подібного не вчиняти та щиро розкаюється у скоєному.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинна понести обвинувачена у разі затвердження такої угоди, а саме: за ч.1 ст.161 КК України у виді штрафу - 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю та визначили долю речового доказу.

На призначення зазначеного покарання обвинувачена погодилася.

Відповідно до угоди, обвинуваченій відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку. Їй також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в підготовчому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена та її захисник в підготовчому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 161 КК України в обсязі підозри, з узгодженою мірою покарання згодна, угода є добровільною. ОСОБА_4 цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які їй були роз`яснені прокурором та судом. Викладені в обвинувальному акті та угоді обставини повністю відповідають фактичним обставинам вчинення злочину.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст. 161 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та призначити покарання обвинуваченій у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 дійсно вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 161 КК України, за якими належить призначити обвинуваченій узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України,

Витрати на залучення експерта відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Відносно ОСОБА_4 не застосовувався запобіжний захід.

На підставі наведеного, керуючись статтями 174, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 травня 2024 року, укладену між прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000104 від 19.04.2024 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ..

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 161 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Речові докази:

- мобільний телефон, марки «РОСО» модель «F5» - повернути власнику ОСОБА_4 .

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченій, захиснику обвинуваченої, копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1