Провадження №1-кп/761/654/2024
В И Р О К

Іменем України

27 лютого 2024 року, Шевченківський районний суд міста Києва у складі

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000924 від 30.01.2019 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівська -Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, має інвалідність III групи, з середньою освітою, не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 будучи притягненим до кримінальної відповідальності 18.12.2018 Києво-Святошинською місцевою прокуратурою Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 29.01.2019 приблизно о 09 год. 50 хв. знаходився у приміщенні магазину «Фуршет», що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 94/1. Саме в цей час у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення повторного, таємного викрадення будь якого майна та звернення його в подальшому на свою користь, з метою особистого збагачення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з метою особистого збагачення та подальшого обернення викраденого майна на свою користь, ОСОБА_3 , 29.01.2019 приблизно о 09 год. 50 хв., направився до торгівельного прилавку та впевнившись у тому, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, де впевнившись, що його дії несуть таємний характер, видаючи себе за добросовісного покупця, із впевненістю, що інші покупці та працівники магазину сприймають його дії як вибір товару, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідків, взяв із полиць магазину наступний товар: ковбаса Салямі вар 1с т/у Ятрань, вартістю 112 грн. 51 коп. (БЕЗ ПДВ); ковбаса Сервелат в/к в/с упак. Алан, вартістю 129 грн. 03 коп. (БЕЗ ПДВ); ковбаса Московська ГОСТ в/к в/с Алан, вартістю 108 грн. 48 коп. (БЕЗ ПДВ); ковбаса Салямі вар. 1с т/у Ятрань, вартістю 111 грн. 98 коп. (БЕЗ ПДВ); балик Особливий свинини в/к в/с в/п Глобино, вартістю 189 грн. 50 коп. (БЕЗ ПДВ); ковбаса Салямі Охотн. в/к в/с в/п Глобино, вартістю 53 грн. 31 коп. (БЕЗ ПДВ); сир Гауда 48% Milram вес, вартістю 374 грн. 41 коп. ( БЕЗ ПДВ); ковбаса Докторська вар. в/с н/о УПП-95, вартістю 135 грн. 74 коп. (БЕЗ ПДВ); сир королівський 45% Sierpc вес., вартістю 248 грн. 45 коп. (БЕЗ ПДВ); ковбаса Сервелат в/к в/с упак. Алан, вартістю 132 грн. 08 коп. (БЕЗ ПДВ); ковбаса Дрогобицька п/к в/с п/к в/с упак. Алан, вартістю 124 грн. 23 коп. (БЕЗ ПДВ);

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з метою особистого збагачення та подальше обернення його на свою користь, ОСОБА_3 , 29.01.2019 приблизно о 09 год. 50 хв., перебуваючи у приміщення супермаркету «Фуршет» по проспекту Перемоги, 94/1 у м. Києві, сховав вище перерахований товар в портфель чорного кольору, який тримав при собі та направився до виходу з супермаркету «Фуршет», де не розрахувавшись за товар, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно вчинене повторно, з метою особистого збагачення та подальшого обернення викраденого майна на свою користь, яке належить ТОВ «Фуршет» (), на загальну суму 1719 грн. 72 коп. (одна тисяча сімсот дев`ятнадцять гривень сімдесят дві копійки) (без ПДВ).

Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення беззаперечно визнав, дав вичерпні показання по суті справи, які повністю відповідають обставинам, викладеним у даному вироку щодо часу, способу, місця вчинення злочину та мотивів, розміру завданої шкоди, та інших обставин вчинення злочину. Вказав, що він 29.01.2019 прийшов у магазин « Фуршет » за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 94/, вирішив викрасти товар, який перебував на полиці вказаного магазину, з цією метою він взяв з полиці ковбасу та поклав її до свого рюкзаку, та попрямував до виходу з магазину. В подальшому пройшовши касові рамки він був затриманий працівниками охорони. Зазначив, що частково викрадене майно повернуто власнику, щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо його не карати. Крім того, також просив врахувати, що він є інвалідом 3 групи, має нагороди у зв`язку з проходженням військової служби.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що всі учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши ОСОБА_3 положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які усіма учасниками судового розгляду визнані та ніким не оспорюються.

Отже, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій їх небезпечності та даним про особу винного.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останній в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно з ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи винного, який в силу ст. 89 КК України не судимий, оскільки ОСОБА_3 був засуджений 26.11.2019 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці (звільнений 11.01.2020 по відбуттю покарання); 30.01.2020 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, відтак, враховуючи вимоги ст. 89 КК України, ОСОБА_3 вважається таким, що не має судимостей, його ставлення до вчиненого, є особою з інвалідністю III групи, має ампутацію ноги, нагороджений державними нагородами за військову службу, щиро розкаювався в скоєному, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону, за яким визнав його винуватим, із застосуванням вимог ст. 75 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, суд вважає за необхідне при звільненні від відбування покарання з випробуванням покласти на обвинуваченого, відповідно до ст. 76 КК України, такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, що сприятиме досягнення мети покарання, покладаючи такі обов`язки, суд вважає саме їх необхідними і достатніми для виправлення винного з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та його особи. Адже, матиме місце нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання.

У підсумку це покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався. Водночас, ОСОБА_3 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2023, був затриманий 27.02.2024. В той же час, з урахуванням того, що ОСОБА_3 призначено покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_3 з під варти.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

У кримінальному проваджені процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк - 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити з під варти в залі суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1