Справа № 444/446/24
Провадження № 1-кп/444/157/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000317, внесеного 11.10.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Реклинець, Сокальського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого, з середньою освітою, працює: гірником очисного збору на шахті "Межирічанська" тел. НОМЕР_1 , паспортні дані та ІПН - не встановлено,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.390-1, ст. 126-1 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області дане кримінальне провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, умисно систематично вчиняє стосовно своєї дружини ОСОБА_5 , з якою спільно проживає в будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 , психологічне насильство, що являється психотравмувальним та заподіяло психологічні страждання потерпілій ОСОБА_5 .

Так, 17.01.2023 року о 12 год 00 хв ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_5 , а саме перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку, під час якої ображав дружину нецензурними словами, шарпав за одяг, погрожував фізичною розправою в присутності неповнолітнього сина.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 03.03.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, 15.02.2023 року приблизно в період часу з 19 год 00 хв по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 вчинив сімейну сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 , під час якої висловлювався нецензурними словами, та погрожував фізичною розправою, чим своїми діями вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 16.03.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, 17.07.2023 року близько 23 год 10 хв ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання на подвір`ї біля будинку в АДРЕСА_2 , вчинив сімейну сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 , під час якої висловлювався до неї нецензурними словами, чим своїми діями вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 27.07.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 після визнання Жовківським районним судом Львівської області його винним у вищевказаних адміністративних правопорушеннях, в ніч з 05.10.2023 на 06.10.2023 близько 00 год 00 хв, знаходився за місцем проживання, що по АДРЕСА_2 , перебуваючи в алкогольному сп`янінні виражався до своєї дружини нецензурними словами, погрожував ножем, внаслідок чого завдав ОСОБА_5 емоційних та психологічних страждань, а також продовжуючи свої злочинні дії 06.10.2023 року близько 13 год 00 хв ОСОБА_3 вчергове вчинив сварку з дружиною, голосно на неї кричав, висловлювався до ОСОБА_5 нецензурними словами.

Систематичне насильство ОСОБА_3 відносно потерпілої призвело до її психологічних страждань, які проявляються у переживанні ОСОБА_5 порушенні звичайного рівня її життєдіяльності та соціального функціонування.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

Крім цього, Сокальським районним судом Львівської області 10 січня 2024 року по справі № 454/55/24 за заявою ОСОБА_5 - ОСОБА_3 винесено обмежувальний припис строком дії 6 (шість) місяців, згідно якого останньому заборонено: перебувати в місці спільного проживання (перебування), що за адресою: АДРЕСА_3 з дружиною ОСОБА_5 та неповнолітніми дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання(перебування), роботи, інших місць відвідування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який інший спосіб спілкуватися з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про що останній був належним чином повідомлений.

Будучи ознайомленим із вимогами обмежувального припису, ОСОБА_3 протягом лютого 2024, діючи умисно, надалі продовжував проживати в житловому будинку в якому проживають ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та контактувати з ними та всупереч обмеженням зазначеним у вищевказаному обмежувальному приписі, вчиняв конфлікти з дружиною ОСОБА_5 , погрожуючи їй та здійснюючи на неї моральний та фізичний тиск.

Окрім цього, продовжуючи свої умисні злочинні дії, порушуючи вимоги обмежувального припису ОСОБА_3 , в період з 10.01.2024 року по даний час проживає у вищевказаному житловому будинку.

Своїми діями, ОСОБА_3 порушив вимоги обмежувального припису, виданого рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 10 січня 2024 року, а саме - перебуває у місці спільного проживання з постраждалими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_2 та особисто, всупереч волі останніх спілкувався з ними.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив умисне невиконання обмежувального припису тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково та пояснив, що потерпіла провокує його на неправомірні дії.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини в інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої - за ст.126-1 КК України та в умисному невиконанні обмежувального припису - за ст. 390-1 КК України, встановленою на підставі наступних доказів, досліджених в судовому засіданні:

Показами потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні з яких вбачається, що вона підтвердила обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень викладених в обвинувальних актах.

На підтвердження обвинувачення суду подано також наступні письмові докази:

Постанова Жовківського районного суду Львівської області від 03.03.2023р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КпАП України.

Постанова Жовківського районного суду Львівської області від 16.03.2023р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КпАП України.

Постанова Жовківського районного суду Львівської області від 27.07.2023р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КпАП України.

Висновок судово-психіатричного експерта № 1365 від 18.12.2023р.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 10.01.2024р. про видачу обмежувального припису.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України, так як він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 390-1 КК України, так як він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Обставини, які помякшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України та щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.390-1 КК України.

Обставин, які обтяжують відповідальність обвинуваченого судом не встановлено.

Санкцією ст. 126-1 КК України передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років та згідно із ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Санкцією ст. 390-1 КК України передбачено покарання у виді пробаційного нагляду на строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк тазгідно із ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Обвинувачений ОСОБА_10 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому за вчинення кримінальних правопорушень, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та нетяжким злочином враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також бере до уваги особу винного, який по місцю проживання характеризується негативно, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, не інвалід, вину визнав частково, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Отже, з огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та беручи до уваги, що покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції статей обвинувачення, а саме: за ст. 126-1 КК України та ст. 390-1 КК України у виді пробаційного нагляду, а остаточне покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 126-1 та 390-1 КК України, слід призначити із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався і під час судового розгляду клопотань про застосування запобіжних заходів у відношенні до обвинуваченого не заявлено.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.126-1, 390-1 КК України, та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ст.126-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць;

- за ст.390-1 КК України - у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ст.ст.126-1, 390-1 КК України, призначити остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Згідно з ч.1, ч.2, п.п.4,5 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

-пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Згідно з п.1 ч.1 ст.59-1 КК України заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства терміном на 3 ( три)місяці.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, потерпілій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст. 395 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1