КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу представників позивачки за довіреністю ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року, якою залишено без задоволення скаргу останніх на бездіяльність уповноважених осіб ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених службових осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року вищевказану скаргу залишено без задоволення, оскільки реєстрації в ЄРДР підлягають не будь - які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду представники позивачки за довіреністю ( заявниці) ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу в якій просили ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року скасувати та направити кримінальне провадження № 757/23788/23-к разом з їхньою скаргою на бездіяльність старшого слідчого ГУ ДБР ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР на розгляд до найбільш територіально наближеного суду.

В обґрунтування своїх вимог вказали, що вони оскаржують бездіяльність старшого слідчого ГУ ДБР ОСОБА_8 щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, вчинені суддею Печерського районного суду м. Києва, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 32 КПК України, дане провадження не може розглядатися слідчим суддею цього ж суду. Відтак, оскаржувана ухвала слідчого судді є безпідставною, невмотивованою, навмисно створеною та незаконною.

Дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 24 КПК України (далі КПК) встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Положеннями ч. 1 ст. 393 КПК визначено перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати: 1) обвинувачений, стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині, що стосується інтересів обвинуваченого; 2) обвинувачений, стосовно якого ухвалено виправдувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині мотивів і підстав виправдання; 3) підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник; 4) законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусового заходу виховного характеру, - в частині, що стосується інтересів неповнолітнього; 5) законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру; 6) прокурор; 7) потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції; 8) цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; 9) цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; 9-1) представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - у частині, що стосується інтересів юридичної особи; 9-2) фізична або юридична особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію; 9-3) викривач - у частині, що стосується його інтересів під час вирішення питання виплати йому винагороди як викривачу; 10) інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, та суб`єктів такого оскарження. Зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення - може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. цієї статті).

Відповідно до досліджених матеріалів, до суду апеляційної інстанції звертаються представники за довіреністю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 , яка відповідно до вступної частини апеляційної скарги вказана одночасно і як заявниця і як позивачка .

Виходячи з вимог ч.3 ст. 299 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу. Якщо виходити з того, що ОСОБА_5 є заявницею, то КПК України не передбачає процесуального статусу представник заявника ( заявниці ) і в даному випадку апеляційна скарга мала б бути підписана безпосередньо ОСОБА_5 . Якщо виходити з того, що ОСОБА_5 є позивачкою, що суперечить змісту апеляційної скарги та змісту ухвали слідчого судді ( апеляційна скарга подана на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР уповноваженими особами ДБР), на яку апеляція подана, то представник цивільного позивача має надати повноваження, які повинні відповідати положенням ст. 50 КПК України.

Аналіз наведених норм Кримінального процесуального кодексу України вказує на те, що ані ОСОБА_6 ані ОСОБА_7 не є особами, які мають право подавати апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, в інтересах заявниці ОСОБА_5 , оскільки не входять до переліку визначених у п.1 ч. 1 ст. 303 та ч.1 ст. 393 КПК України осіб, які наділені правом подачі такої апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, підлягає поверненню особам, які її подали, на підставі п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Керуючись ст. 399 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представників позивачки за довіреністю ( заявниці ) ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року, якою залишено без задоволення скаргу останніх на бездіяльність уповноважених осіб ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення - повернути особам, які її подали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі на неї касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її прийняття.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3