Справа № 509/3653/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000009 від 23.02.2023, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному № 0000009 від 23.02.2023, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими особами, відносно яких виділено окреме провадження, у невстановлені в ході досудового розслідування час та день, але не пізніше 23.12.2019 року, здійснили підроблення «Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 084551», в чому ОСОБА_5 виступив пособником, в результаті чого заволоділи земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, після чого використали підроблений Державний акт для отримання вказаної ділянки у власність шляхом створення технічної документації та присвоєння кадастрового номеру: :02:005:2773, та після чого 23.12.2019 продали вказану ділянку, чим завдали матеріальну шкоду Таїровській селищній раді Одеської області, та вчинили відмивання доходів одержаних злочинним шляхом.

31.05.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, в рамках вказаного кримінального провадження.

В ході розслідування з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, отримано інформацію про те, що ОСОБА_5 на праві власності є одноособовим власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 101).

Так, ОСОБА_5 серед іншого підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, тому у випадку визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину передбаченому ч. 2 ст. 209 КК України, суд може обрати покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Разом із тим, з боку потерпілого в особі Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області , юридична адреса: Україна, Одеський р-н, Одеська обл., селище міського типу Таїрове, вулиця 40-річчя Перемоги, будинок, 27, надано цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків до ОСОБА_5 від 13.06.2024, ціна якого становить 1 700 676 (один мільйон сімсот тисяч шістсот сімдесят шість) гривень.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказане майно ОСОБА_5 може забезпечити можливе покарання у вигляді конфіскації, виникла необхідність в арешті даного майна

У зв`язку із чим, слідчий просить суд накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із забороною будь-яким особам на відчуження та розпорядження, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 101).

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , в с удове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі власника майна.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. Відповідно до ч. 8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Враховуючи, що санкція інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення передбачає конфіскацію майна, арешт належного йому майна є співмірним та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою можливої конфіскації майна, як виду покарання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні слідчого майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із забороною будь-яким особам на відчуження та розпорядження, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 101).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1