ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2216/24
провадження № 1-кп/753/1144/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0003528 від 12.09.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ржищів

Київської області, громадянина України, військовослубовця

військової служби за контрактом, стрільця 1-го відділення

охорони 2-го взводу охорони роти охорони військової частини

НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», який зареєстрований та

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0003528 від 12.09.2023, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 31 січня 2024 року.

Угоду досягнуто після направлення обвинувального акта до суду та надано суду під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до формулювання обвинувачення з обвинувального акта та угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Солдат ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду стрільця 1 відділення охорони 2 взводу охорони роти військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог статей 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», статей 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та статей 1, 2, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану 08 вересня 2023 року, о 09 год. 00 хв., не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

У подальшому, 06 жовтня 2023 року, о 14 год. 30 хв., солдата ОСОБА_5 у супроводі працівників військової служби правопорядку доставлено до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого проходження військової служби.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор просила затвердити угоду на визначених умовах, та зазначила, що угода укладена добровільно, й надала матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за викладених в обвинувальному акті та угоді обставин.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Угода укладена 22 лютого 2024 року між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 з другої сторони.

За змістом угода містить: висунуте обвинувачення ОСОБА_5 ; обвинувачений ОСОБА_5 у присутності свого захисника повністю погодився з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та кримінально-правовою кваліфікацією його дій за ч. 5 ст. 407 КК України; обов`язки ОСОБА_5 ; погодження покарання; наслідки укладення й затвердження угоди, а також наслідки невиконання угоди.

ОСОБА_5 вчинив відповідно до вимог ст. 12 КК України тяжкий злочин, тому з огляду на п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України є можливим укладення угоди, потерпілих від вчинення якого немає.

Суд на виконання вимог ст. 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також узгоджену міру покарання, яка буде до нього застосована у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 нез`явився вчасно на службу без поважних причин, що було вчинене ним в умовах воєнного стану військовослужбовцем, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Покарання сторонами угоди визначено із дотриманням вимог статей 50, 65-67 КК України, у мінімальних межах санкції статті, що мотивовано наявністю до того підстав.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у провадженні судом не досліджувались та про вирішення їх долі перед судом питання не порушувалось.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статтями 100, 368-371, 373, 374, 472, 474-476 КПК України, суд

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 лютого 2024 року між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 з другої сторони у кримінальному провадженні, внесеному ЄРДР № 0003528 від 12.09.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у провадженні судом не досліджувались та про вирішення їх долі перед судом питання не порушувалось.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1