УХВАЛА

27 травня 2024 року

м. Київ

справа № 947/16892/22

провадження № 51-2707ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 29 травня 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року,

встановив:

До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Отже, стверджуючи про незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, які, на її думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій, а також зазначити, у чому саме полягають допущені судами порушення, які відповідно до положень ст. 438 КПК є підставою для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень з урахуванням приписів статей 412-414 КПК. Проте ОСОБА_4 не дотримався вказаних вимог закону, з огляду на нижченаведене.

Так, засуджений в касаційній скарзі порушив питання, зокрема про скасування ухвали апеляційного суду, проте не навів обґрунтування підстав для скасування саме цього рішення в контексті положень статей 412-414, 419, 438 КПК та не вказав, які саме порушення допустив апеляційний суд.

Також, Верховний Суд звертає увагу касатора, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі необхідно вказати судове рішення, що оскаржено, а відповідно до ч. 5 згаданої статті до касаційної скарги додати копії цих судових рішень. Пунктом 5 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Засуджений ОСОБА_4 на виконання п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК зазначив, окрім іншого, що оскаржує вирок Київського районного суду м. Одеси від 29 травня 2023 року і відповідно до ч. 5 указаної статті додав до касаційної скарги копію цього вироку.

Водночас, у своїх вимогах до суду касаційної інстанції касатор просить скасувати вирок Київського районного суду м. Одеси від 23 травня 2023 року. Викладене свідчить про допущені суперечності у змісті касаційної скарги щодо дати постановлення оскаржуваного вироку місцевого суду, які не дають можливості Верховному Суду однозначно встановити, яке ж судове рішення оскаржено в касаційному порядку.

Крім того, Суд зауважує, що згідно з ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак викладена ОСОБА_4 у касаційній скарзі вимога до Суду не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК у частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду з огляду на те, що вимогу касатор сформулював неповно, оскільки, порушуючи питання про скасування судових рішень, не вказує в суді якої інстанції необхідно призначити новий розгляд.

Частиною 6 ст. 427 КПК передбачено, що до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.

Проте засуджений, який не перебуває під вартою, не дотримався вказаних вимог, оскільки долучив лише дві копії касаційної скарги, що не є достатнім, адже учасниками судового провадження згідно з долученими копіями судових рішень, окрім нього, ще є два захисники, прокурор та потерпілий.

З огляду на те, що касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення недоліків скарги, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги та подання додаткових документів.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3