Справа №333/1925/24
Провадження №1-кп/333/584/24
УХВАЛА

28 травня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження № 0001547 від 11.09.2022 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст.307 КК України,-,

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001547 від 11.09.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст.307 КК України, який передано у провадження судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1

09.04.2024 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту. Захисник посилається на те, що вказаний обвинувальний акт порушує презумпцію невинуватості, оскільки містить категоричні твердження про злочинний умисел ОСОБА_4 без доведення факту скоєння злочину вироком суду. Також вказує, що в обвинувальному акті, врученому ОСОБА_4 викладено лише зміст підозри, а також частину тих фактичних обставин правопорушення, у вчиненні якого підозрювалася особа та правову кваліфікацію. Вважає, що за таким обвинувальним актом особа має статус підозрюваного, а не обвинуваченого, оскільки відповідно до положень ст.. 277 КПК це становить зміст повідомлення про підозру. Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливлює якісний і повний захист обвинуваченого.

В описовій частині обвинувального акту йдеться про іншу кваліфікацію, ніж ч.3 ст.307 КК, у чому, й полягає неконкретність, яка позбавляє можливості розуміти, в чому саме ОСОБА_4 обвинувачується та на підставі яких доказів. Обвинувачення суперечить висунутій підозрі, бо там зазначено різні події, не зрозуміло, яке відношення ОСОБА_4 має до певного кола осіб, щопозбавляє його права знати, в чому він звинувачується та захищатися в належний спосіб, що є порушенням права на захист.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру 08.09.2023 року, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри - вручено 08.09.2023, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри - вручено 26.01.2024, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри - вручено 21.02.2024.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру 08.09.2023 року, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри - вручено 31.01.2024.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_9 повідомлено про підозру 08.09.2023 року, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри вручено 31.01.2024.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри складено вже після смерті ОСОБА_8 , вручено 31.01.2024 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_10 померла у грудні 2023, а повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри складено вже після смерті ОСОБА_10 , вручено 31.01.2024 року.

Таким чином, в порушення ст. 278 КПК України підозри ОСОБА_8 та ОСОБА_9 фактично не вручені, так як останні померли,натомість прокурором в силу ст. 284 КПК України повинно було бути вирішено питання про закриття кримінального провадження, що зроблено не було, а вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 та ОСОБА_9 після їх смерті.

Як вбачається з викладеного ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на момент смерті не мали статусу обвинувачених.

З обвинувального акту не вбачається, що будь хто з родичів померлих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були наділені правами підозрюваних в частині необхідній їм для реабілітації їх померлих родичів, наміри реабілітувати померлих ніхто не виказував.

Таким чином, якби близькі родичі, померлих мали намір реабілітувати своїх померлих родичів, вони повинні бути наділеними правами підозрюваного в частині, Згідно п. 6 ч. 2 ст. 52 КПК України з моменту виникнення права на реабілітацію померлої особи забезпечується обов`язкова участь захисника у кримінальному провадженні щодо реабілітації померлої особи.

Захисник також вважає, що докази для обґрунтованої підозри органами досудового розслідування було зібрано після настання смерті, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вручено 31.01.2024 року, після настання їх смерті, а тому за даних обставин існує перешкода у призначенні кримінального провадження до судового розгляду, у зв`язку із чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

З доданої в судовому засіданні до обвинувального акту розписки про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, обвинувальний акт з додатками було отримано захисниками, які були призначені після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Проте в обвинувальному акті не зазначено про те, що будь хто з родичів померлих наділявся правами підозрюваного в частині, необхідній для реабілітації статус не визначено, та обвинувальний акт всупереч вимогам ст. 291 померлих, КПК України не містить анкетних даних будь яких родичів підозрюваних осіб.

Також захисник посилається на наявність інших недоліків обвинувального акту, а саме: не зазначені пом`якшувальні обставини, не вказано про смерть ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не зазначено про перебування на утриманні ОСОБА_4 малолітньої дитини, якою він опікується самостійно. Крім того, обвинувальний акт повинен був бути підписаний прокурором та скріплений печаткою.

Також посилається про недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, а саме: в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні будь-які дані щодо внесення до ЄРДР відомостей про скоєння кримінального правопорушення конкретною особою, час проведення слідчих дій в деяких пунктах не зазначено, не зазначено найменування речового доказу, не зазначено час затримання ОСОБА_4 , не зазначено про арешт майна або його тимчасове вилучення, відсутня інформація про наявність запобіжних заходів, відсутня інформація про заставу, не зазначено про що висновки судових експертиз.

В підготовчому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримала своє клопотання, додатково пояснила, що процесуальні рішення про залучення захисників для захисту померлої особи з метою її реабілітації не приймались, під час ознайомлення з матеріалами справи їй не відкривались. Вона під час досудового розслідування була захисником ОСОБА_8 і достеменно знає, що зі своєю матір`ю ОСОБА_11 ОСОБА_8 не спілкувалась більше двох років, оскільки ОСОБА_11 проживає на окупованій території. ОСОБА_8 проживала спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 , вони виховували спільну дитину. Після смерті ОСОБА_8 вона повідомила про це слідчого, надала копії свідоцтв про смерть, а також повідомила про неможливість захищати її інтереси. Під час досудового розслідування вона неодноразово заявляла клопотання про необхідність закрити кримінальне провадження у відношення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у зв`язку з їх смертю, проте слідчий цього не зробив, а склав повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та пізніше обвинувальний акт та направив його до суду.

Захисник ОСОБА_7 підтримала клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту, повідомила, що їй було надано доручення на захист ОСОБА_9 під час досудового розслідування ще за життя ОСОБА_9 , а після її смерті слідчим ніяких постанов про залучення її в якості захисника з метою реабілітації померлої не виносилось, її статус не змінився, з родичами ОСОБА_9 , які б виявили бажання продовжувати досудове розслідування у відношенні померлої вона не спілкувалась. Знає, що у ОСОБА_9 є матір, саме вона забирала тіло для поховання, а не бабуся, від імені якої написана заява. Також пояснила, про те, що зазначала під час досудового розслідування про необхідність закрити кримінальне провадження у відношенні померлих.

Захисник ОСОБА_6 повідомила, що в неї є доручення на представлення інтересів померлої ОСОБА_8 , але вона не має підтвердження того, що родичі померлої виявили бажання продовжити судовий розгляд з метою реабілітації померлої. Підтримала клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурор ОСОБА_3 заперечила проти клопотання вважає, що підстав для повернення обвинувального акту не має.

Дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд прийшов до таких висновків.

До суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001547 від 11.09.2022 року у відношенні ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Будь-яких відомостей про смерть ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в цьому акті не зазначено. В реєстрі матеріалів кримінального провадження, який долучений до цього обвинувального акту, також відсутня інформація про смерть ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про залучення захисників для реабілітації померлих, про надходження заяв від родичів.

Під час підготовчого засідання прокурором надані витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №9 від 24.10.2023 р., з якого вбачається, що ОСОБА_8 померла 26.09.2023 року та №2 від 11.01.2024 р., з якого вбачається, що ОСОБА_9 померла

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були повідомлені про підозру по цьому кримінальному провадженню 08.09.2023 р. (п.183, 244 реєстру), а повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 та ОСОБА_9 складено 31.01.2024 р. (п. 185, 247 реєстру), тобто вже після їх смерті. Інформації про осіб яким вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 31.01.2024 р. в реєстрі не міститься.

В додатку «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» міститься інформація про залучення захисника (прізвище, ім`я, по батькові захисника та підозрюваного не вказані) - постанова від 30.01.2024 (п. 127 додатку), 31.10.2023 (п.172 додатку) та дві постанови про залучення захисника на окрему процесуальну дію від 28.02.2024 (п. 181, п. 182 додатку).

Тобто, відсутня інформація про захисників підозрюваних, які були до 31.10.2023 р., тобто після повідомлення про підозру та до смерті підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Хоча в підготовчому засіданні захисник ОСОБА_5 повідомила, що була захисником двох підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , повноваження на захист ОСОБА_8 в неї закінчились після її смерті, про що вона повідомила слідчого. Захисник ОСОБА_7 також повідомила, що була призначена захисником обвинуваченої ОСОБА_9 ще за її життя, спілкувалась з нею, а після смерті ОСОБА_9 слідчим іншої постанови про залучення захисника не виносилось, інше доручення Центром вторинної правової допомоги їй не надавалось.

Як вбачається з наданих прокурором копій заяв ОСОБА_12 баби ОСОБА_9 від 22.02.2024 року; а ОСОБА_11 матір ОСОБА_8 від 21.02.2024 року на ім`я прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_13 , вони просили продовжити досудове розслідування та судовий розгляд з метою реабілітації, відновлення репутації та гідності відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відповідно.

Тобто, після надходження заяв родичів померлих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про продовження досудового розслідування з метою реабілітації, слідчим процесуальних рішень про залучення захисника щодо реабілітації померлих не виносилось, що підтверджується додатками до обвинувального акту, оскільки після 21.02.2024 року виносилось лише дві постанови про залучення захисника на окрему процесуальну дію від 28.02.2024 (п. 181, п. 182 додатку).

Таким чином, суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки він складений у відношенні трьох осіб - ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які на час його складання померли, проте жодних посилань на те, що вони померли не має.

Враховуючи, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 померли після повідомлення про підозру, але до зміни раніше повідомленої підозри, то їх статус в цьому обвинувальному акті залишився невизначеним, чи вони є підозрюваними чи особою, стосовно яких зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з їх смертю. Суд вважає, що в обвинувальному акті повинна бути зазначена інформація про смерть цих осіб, про прийняте рішення органом досудового розслідування щодо продовження досудового розслідування для реабілітації померлих, про захисників таких осіб тощо.

Суд вважає, що невизначений статус ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та відсутність інформації про їх смерть і прийняті у зв`язку з цим процесуальні рішення є суттєвим порушенням КПК, оскільки законодавець окремо розрізняє та не ототожнює обвинуваченого, підозрюваного та особу, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю.

Так, в п. 19 ст. 3 КПК України стороною захисту кримінального провадження є підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

В пункті 27 статті 3 КПК як окремий термін законодавець визначив особу, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю. Та вказав, що це є фізична особа, яка не набула статусу підозрюваного, обвинуваченого у зв`язку з її смертю, але стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення;

В статті 42 КПК «Підозрюваний, обвинувачений» закон окремо дає визначення, підозрюваному, обвинуваченому та особі, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю. В абзаці другому частини другої цієї статті вказано, що особою, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, є фізична особа, стосовно якої за результатами проведеного досудового розслідування настав випадок та існують підстави, передбачені частиною першою статті 276 цього Кодексу для повідомлення про підозру, але якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, не повідомлено про підозру через її смерть.

Крім того, в статті 45 КПК, яка стосується захисника, окремо від підозрюваного, обвинуваченого, вказано про захист особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю.

Статтею 52 КПК передбачена обов`язкова участь захисника у кримінальному провадженні щодо реабілітації померлої особи - з моменту виникнення права на реабілітацію померлої особи (п.6 ч.2 цієї статті).

Статтею 291 КПК України передбачено, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Також частиною другою даної статті, передбачені перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.

Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт - це важливий офіційний документ процесуального характеру досудового розслідування, який оформляє його результати. В ньому підводяться підсумки досудового слідства, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо винуватості підозрюваного і юридичної кваліфікації його діянь, формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Так, реєстр матеріалів досудового розслідування, як процесуальний документ фіксування кримінального провадження є інформаційним додатком до обвинувального акту, який містить відомості про рух утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити повний опис усіх без виключення дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

З наданого обвинувального акту з додатками неможливо встановити, коли органом досудового розслідування було прийнято рішення про продовження досудового розслідування з метою реабілітації померлих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також враховуючи, що після звернення родичів із заявою про продовження досудового розслідування 21 та 22 лютого 2024 р. (обвинувальний акт складений 28 лютого 2024 року), процесуальні рішення про залучення захисників щодо реабілітації померлої особи органом досудового розслідування не приймалися, то повноваження захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не можуть розповсюджуватись на представлення інтересів померлих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

В обвинувальному акті не зазначено, що будь-які родичі померлих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 наділялася правами підозрюваного в частині, необхідній для реабілітації померлих, їх статус не визначений та обвинувальний акт всупереч вимогам ст. 291 КПК України не містить анкетних даних родичів померлих осіб, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Інші доводи клопотання захисника ОСОБА_5 про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК у зв`язку з твердженням про вчинення кримінального правопорушення, неконкретність, невідповідність обвинувачення, не є тими порушеннями, які б були підставою для повернення обвинувального акту.

Вказаний обвинувальний акт підписаний прокурором ОСОБА_13 та скріплений печаткою.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо останній не відповідає вимогам КПК України.

Суд вважає, що виявлені порушення вимог закону у обвинувальному акті перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 291, 314-316 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Повернути обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження №0001547 від 11.09.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст.307 КК України прокурору Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області як такий, що не відповідає вимогам КПК України, для його належного складання згідно з вимогами чинного кримінального процесуального законодавства та усунення вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1