Справа №: 398/1363/24
провадження №: 1-кс/398/545/24
УХВАЛА

Іменем України

"19" березня 2024 р. м. Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 06.01.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, який на своєму утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку, немає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 03.11.2009 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки;

-16.08.2010 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 07.03.2013 року з Дзержинської ВК Донецької області (№2) умовно-достроково, з невідбутим строком: 1 рік 2 місяці 19 днів.

-17.10.2013 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 297, ст. 71 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання 6 місяців за вироком від 16.08.2010 року. Остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення полі. Звільнений 06.01.2017 року з Кропивницької ВК (№6), умовно-достроково на 2 місяці 9 днів;

- 27.02.2018 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

- 30.12.2021 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст.297 КК України;

- 30.08.2023 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області направлено обвинувальний акт за ч. 4 ст.185 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України

ВСТАНОВИВ:

19.03.2024 року слідчий за погодженням з прокурором звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, у провадженні слідчого відділення Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 06.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.01.2024 року у вечірній час (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_9 перебував за місцем свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 розпивали алкогольні напої.

Під час спільного розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 виникла суперечка на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, зумовлена особистими образами. В цей момент у ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння виник раптовий злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

У подальшому, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи в приміщенні кухні та стоячи напроти ОСОБА_9 , наніс не менше ніж один удар в область обличчя. Після чого ОСОБА_9 виходячи із приміщення кухні до приміщення кімнати втратив рівновагу та впав.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 перебуваючи в приміщення кімнати підійшов до потерпілого та стоячи із лівої сторони від нього, цілеспрямовано, наніс ще не менше 10 умисних послідовних ударів правою ногою в область голови, шиї та тулуба ОСОБА_9 .

У подальшому від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у приміщенні Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрія» Олександрійської міської ради Кіровоградської області.

Відповідно висновку судово-медичної експертизи № 27 від 12.02.2024 року на тілі трупа ОСОБА_9 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: великого нерівномірного вираженого крововилива обличчя з переходом на скронево-тім`яні ділянки з обох боків, зліва, з переходом на верхню частину бокової поверхні шиї, та крововилив під м`яку мозкову оболонку більше в лобній ділянці зліва, в середній частині скроневої ділянки зліва та основи мозочка з забоєм головного мозку в лобній ділянці зліва, крововилив під шкіру у верхню лівого плечового суглобу, крововилив на тильній поверхні лівої кисті, крововилив на передній поверхні правого плеча та крововилив на задній поверхні лівої гомілки.

Всі тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів: крововилив на правому плечі виник від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути палець руки людини, інші ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів не відобразивши своїх характерних особливостей, якими могли буди руки та ноги людини.

Смерть ОСОБА_9 настала від забою головного мозку з крововиливом під м`яку мозкову оболонку з подальшим набряком головного мозку. Таким чином між смертю і травмою мається причинний зв`язок.

Внутрішньочерепна травма у вигляді забою головного мозку з крововиливом під м`яку мозкову оболонку виникла від удару тупим твердим предметом у верхню половину голови зліва і не характерна для падіння із висоти власного зросту з ударом о площину.

Внутрішньочерепна травма (забій головного мозку) з крововиливом під м`яку мозкову оболонку, несе в собі ознаки ушкоджень тяжкого ступеню (згідно п.2.1.3. «в», «г» «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень затверджених розпорядженням МОЗ України від 17.01.1995 р. №6). Вся інші ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п.23.5. «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень затверджених розпорядженням МОЗ України від 17.01.1995 р. №6) Крововилив на тільній поверхні лівої кисті можливо розцінити, як характерний для самооборони.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

28.02.2024 року о 20 годині 06 хвилин ОСОБА_5 було повідомлено про підозруу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України.

У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення і в разі направлення до суду обвинувального акту та визнання його судом винним, йому може загрожувати позбавлення волі строком від семи до десяти років, тому з метою уникнення відповідальності останній може виїхати за межі Олександрійського району, міста Олександрії або Кіровоградської області загалом. Крім того, ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визначення його винним, може незаконно впливати на свідків, оскільки знає де проживають останні та особисто з ними знайомий. ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності та проти громадського порядку та моральності,веде аморальний спосіб життя, не має стійких соціальних зв`язків та офіційно не працевлаштований, а отже не має джерела доходу, тому може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи зазначені ризики слідчий вважає, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту..

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого, не зможе запобігти цим ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано в зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Застава не може бути обрана, оскільки підозрюваний не працює та не має постійного джерела доходу. Крім того вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, що призвело до загибелі людини.

До судового засідання на виконання вимог ч.2 ст.184 КПК України підозрюваному надані копія клопотання про застосування запобіжного заходу та копії матеріалів, якими обґрунтовується клопотання, що підтверджується його підписом.

У судовому засіданні прокурор і слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту, але просив застосувати домашній арешт лише у нічний час.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку останнього, при цьому пояснив, що ОСОБА_5 неофіційно працює і це є його єдиним джерелом доходу.

Перевіривши надані матеріали клопотання і кримінального провадження та вислухавши думки учасників процесу, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За положеннями статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Європейський суд з прав людини у рішення від 21 квітня 2011 року по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у пункті 175 вказав, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Судом встановлено, що 06.01.2024 року органом поліції розпочато кримінальне провадження №0000035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121Кримінального кодексу України.

Як свідчить витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 00000350, 06.01.2024 року до чергової частини Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення від чергової медичної сестри про те, що Олександрійської міської лікарні було доставлено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями у вигляді ЗЧМТ, струсу та забою головного мозку, перелому кісток носу, перелому нижньої щелепи, гематоми обличчя, який на час доставлення був без свідомості. Встановлено, що вказані тілесні ушкодження ОСОБА_9 отримав від знайомого в смт.Нова Прага. 14.01.2024 перебуваючи на стаціонарному лікуванні в Олександрійській міській лікарні від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Відповідно висновку судово-медичної експертизи № 27 від 12.02.2024 року, на тілі трупа ОСОБА_9 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: великого нерівномірного вираженого крововилива обличчя з переходом на скронево-тімяні ділянки з обох боків, зліва, з переходом на верхню частину бокової поверхні шиї, та крововилив під м`яку мозкову оболонку більше в лобній ділянці зліва, в середній частині скроневої ділянки зліва та основи мозочка з забоєм головного мозку в лобній ділянці зліва, крововилив під шкіру у верхню лівого плечового суглобу, крововилив на тильній поверхні лівої кисті, крововилив на передній поверхні правого плеча та крововилив на задній поверхні лівої гомілки.

Всі тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів: крововилив на правому плечі виник від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути палець руки людини, інші ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів не відобразивши своїх характерних особливостей, якими могли буди руки та ноги людини.

Смерть ОСОБА_9 настала від забою головного мозку з крововиливом під м`яку мозкову оболонку з подальшим набряком головного мозку. Таким чином між смертю і травмою мається причинний зв`язок.

Внутрішньочерепна травма у вигляді забою головного мозку з крововиливом під м`яку мозкову оболонку виникла від удару тупим твердим предметом у верхню половину голови зліва і не характерна для падіння із висоти власного зросту з ударом о площину.

Внутрішньочерепна травма (забій головного мозку) з крововиливом під м`яку мозкову оболонку, несе в собі ознаки ушкоджень тяжкого ступеню (згідно п.2.1.3. «в», «г» «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень затверджених розпорядженням МОЗ України від 17.01.1995 р. №6). Вся інші ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п.23.5. «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень затверджених розпорядженням МОЗ України від 17.01.1995 р. №6) Крововилив на тільній поверхні лівої кисті можливо розцінити, як характерний для самооборони.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, а саме, умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

28.02.2024 року о 20 годині 06 хвилин ОСОБА_5 було повідомлено про підозруу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України.

Зібрані в ході досудового розслідування докази, зокрема: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000035 від 06.01.2024; рапорт чергового Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області № 369 від 06.01.2024 року; рапорт чергового Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області № 881 від 14.01.2024 року; протокол огляду місця події від 06.01.2024 року; протокол огляду місця події від 14.01.2024 року, проведеного в секційній залі Олександрійського міжрайонного відділення СМЕ №3 Кіровоградського обласного бюро СМЕ, розташованого за адресою: вулиця Ярмаркова, 15, м.Олександрія Кіровоградської області, під час якого було вилучено труп ОСОБА_9 ; протокол огляду місця події від 17.01.2024 року, проведеного на території домоволодіння та в будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; протокол огляду місця події (додатковий) від 17.01.2024 року, проведений за адресою: АДРЕСА_2 ; висновок експерта №27 від 12.12.2024 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 28.02.2024 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 10.01.2024 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 10.01.2024 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 17.01.2024 року; протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 26.02.2024 року; протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 26.02.2024 року; повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 28.02.2024 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 12.03.2024 року; протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 12.03.2024 року, свідчать про наявність в діях ОСОБА_5 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Окрім того, орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість вчинення злочину та відповідальність, яку він може понести за нього, в разі обрання іншого запобіжного заходу в подальшому переховуватиметься від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності, а також вчинить нові кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглянувши питання існуючих ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає в тому, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого,за яке законом передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що на думку слідчого судді саме по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Іллійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Вказаний ризик додатково підвищується військовою агресією РФ проти України, та дією на всій території України воєнного стану, і у разі обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, в умовах діючого на теперішній час в Україні воєнного стану, стане неможливо здійснювати належний контроль правоохоронних органів за його поведінкою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вина ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, крім іншого, підтверджується також показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які судом безпосередньо не допитані, а тому існує висока ймовірність, що у разі не застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, він зможе незаконно впливати на вказаних свідків, які підтверджують його вину у скоєнні злочину, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, проти громадського порядку та моральності, наразі в Олександрійському міськрайонному суді стосовно ОСОБА_5 на розгляді перебуває обвинавальний акт за ч.3 ст.297 КК України, також відсутність у нього постійного місця роботи та власної родини, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження свободи особи має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також інші відомості про особу підозрюваного, який офіційно не працює, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, або осіб похилого віку немає, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, а також наявність достатніх даних про існування ризиків переховування від слідства і суду, враховуючи можливість незаконного впливу на свідків, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, виходячи із доведеності обґрунтованості підозри та існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України вручено 28.02.2024 року, отже строк дії ухвали слідчого судді про тримання останнього під домашнім арештом встановлюється у межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 219, 176-178, 181, 184, 193-197,205,309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 06.01.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Строк дії ухвали встановити в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.04.2024 року включно.

Копію ухвали після її оголошення вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Виконання ухвали доручити начальнику Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього вищенаведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали при відхиленні апеляції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 20.03.2024 року о 8:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1