ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1602/23 Провадження № 1-кс/636/499/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

встановив:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Обвинуваченій ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 13 травня 2024 року.

Прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу, обраного стосовно обвинуваченої, оскільки є достатньо підстав та ризиків вважати, що обвинувачена може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Прокурор зазначає, що необхідно продовжити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки обставини кримінального правопорушення та особа обвинуваченої свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою; у разі задоволення клопотання прокурора визначити розмір застави необхідний для належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Слідчий суддя, заслухавши думки прокурора, обвинуваченої та її захисника, вивчивши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

На підставі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ст. 178 КПК України суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Таким чином, запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ, обґрунтована підозра це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, раніше не судима, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених ч. 1 п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час, суд на підставі наданих матеріалів кримінального провадження оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною у злочині, у вчиненні якого вона обвинувачується, вік і стан її здоров`я, наявність певних соціальних зв`язків, новий розгляд кримінальної справи після скасування вироку, що потребує повторний допит свідків новим складом суду.

Тому, при розгляді даного клопотання, суд не виключає того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інший злочин або продовжити злочин, у якому обвинувачується.

З матеріалів справи вбачається, що під час досудового розслідування слідчим суддею обраний запобіжний захід, який неодноразово продовжувався і під час розгляду справи по суті.

Учасниками кримінального провадження дані ухвали оскаржені не були. При розгляді апеляційної скарги на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 25 серпня 2023 року, Харківській апеляційний суд скасувавши зазначений вирок одночасно залишив обвинувачену ОСОБА_4 під вартою, тим самими погодившись з висновками, щодо необхідності залишення обвинуваченої під вартою.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».

Суд наголошує, що сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження дії обраного раніше запобіжного заходу, але при цьому, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведених обставин, слідчий суддя вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків.

Крім того, відповідно до вимог ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, у тому числі ст.111-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього кодексу, застосовується безальтернативний запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.6 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182-184, 193-194, 196-198, 350, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів тобто до 11 липня 2024 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_4 в той саме строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1