Справа № 128/1612/24
УХВАЛА

24 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000156, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав подане письмове клопотанняпро продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Своє клопотання прокурор мотивував тим, що під час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були враховані ризики, зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України, в тому числі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , а тому він може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у кримінальному провадженні. Крім цього, просив залишити встановлений раніше під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого розмір застави в сумі 242 240, 00 грн. Вважає, що будь-який інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили, просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки обвинувачений не становить загрози суспільству, має місце проживання, а саме в будинку дядька його цивільної дружини в АДРЕСА_1 , де він проживав неофіційно. Зареєстрований в АДРЕСА_2 , де він народився, але за вказаною адресою не проживав. Джерел доходів на даний час він не має, паспорта не має також, офіційно не одружений, заробляв тимчасовими заробітками в односельчан та жебрацтвом.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання,оглянувши надані суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Так, розділом ІІ КПК України передбачено зальні положення про застосування заходів забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування, в тому числі загальні положення про запобіжні заходи, одним з яких є тримання під вартою.

Водночас згідно ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30.04.2024 та ОСОБА_6 визначено заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240, 00 гривень.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею було враховано як тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожувала особі на час розгляду питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і те, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, а також продовжити злочинну діяльність, вчиняючи нові кримінальні правопорушення.

Згідно усталеної позиції Європейського суду з прав людини, вирішуючи питання щодо наявності підстав для залишення обвинуваченого під вартою, слід оцінювати обставини в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви»).

Суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у житло, вчиненої у великих розмірах, в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім цього, суд враховує, що обвинувачений не має офіційного постійного місця проживання, оскільки за місцем реєстрації не проживає, наявності іншого постійного житла та законних підстав для його проживання за вказаною стороною захисту адресою суду не доведено, офіційних джерел доходів не має, в офіційному шлюбі не перебуває, наявності осіб, які перебувають в нього на утриманні, суду не доведено, офіційних документів для працевлаштування також не має.

Відтак, для запобігання встановленим під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, суд вважає виправданим тримання ОСОБА_6 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості обвинуваченого переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, із залишенням попередньо визначеного розміру застави та покладенням відповідних обов`язків на обвинуваченого в разі внесення застави, на підставі ч. 3 ст. 183 КК України, зважаючи також на відсутність даних про зменшення встановлених при обранні запобіжного заходу ризиків та відсутність даних про наявність перешкод для застосування обраного запобіжного заходу. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави слід визначити на час дії ухвали суду.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні було з`ясовано, що доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 02.03.2024 № 004-020000809, на підставі якого захисник здійснює захист обвинуваченого в даному судовому засіданні, надане з метою захисту особи, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Тобто адвокат ОСОБА_5 як захисник обвинуваченого ОСОБА_6 уповноважений здійснювати його захист виключно під час тримання його під вартою, та не має повноважень на здійсненння його захисту під час судового провадження, яке не є тотожним перебуванню обвинуваченим під вартою, оскільки в ході судового розгляду до обвинуваченого може бути застосовано будь-який запобіжний захід.

Відповідно до ст. 7 КПК України, однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на захист.

Згідно з ч. 2 ст. 48 КПК України, захисник залучається судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: 1) відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; 2) підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; 3) слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його. Захисник може бути залучений слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом в інших випадках, передбачених законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 49 КПК України, у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя та суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені у постанові (ухвалі) час і місце для участі у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, зважаючи, що ОСОБА_6 бажає мати захисника під час розгляду кримінального провадження в суді та не має можливості залучити його замостійно, крім цього, повідомив суд, що є неписемним, а тому потребує постійної участі захисника, в свою чергу, захисник ОСОБА_5 згідно доручення від 02.03.2024 № 004-020000809 призначений для здійснення захисту ОСОБА_6 як особи, яка вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а не як обвинуваченого в судовому провадженні, суд вважає за необхідне доручити відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката обвинуваченому ОСОБА_6 для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття в судове засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 49, 177, 183, 199, 314, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на строк 60 діб, тобто до 22.06.2024 включно.

Залишити ОСОБА_6 встановлену заставу в розмірі 242 240, 00 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1)прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4)утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні;

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6)носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Доручити керівнику Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката для здійснення захисту за призначенням під час судового провадження у кримінальному провадженні № 0000156, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Оплату праці адвоката здійснити за рахунок видатків Державного бюджету України.

Наступне судове засідання призначити на 21.05.2024 о 11.00 год.

Копію даної ухвали направити керівнику регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області (21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 14, каб. 419) для виконання в частині призначення адвоката та забезпечення участі захисника в судовому засіданні.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» для виконання в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 в той же строк з моменту отримання копії ухвали, в частині продовження строку тримання під вартою. В іншій частині заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Суддя: