КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/6677/24 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/3991/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Імішлі Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0010002 від 01.12.2018 відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України, обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що постановою слідчого від 03.01.2019 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.

СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві 10.01.2019 винесено постанову про зупинення досудового розслідування у зв`язку із розшуком підозрюваного на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний 01.12.2018 о 04 год. 30 хв. через пункт пропуску "Бачівськ", залишив територію України в напрямку російської федерації, на території якої перебуває й дотепер, що підтверджується відомостями з інтегрованої електронної системи ДПС України "Аркан".

Також, органом досудового розслідування вживались заходи, щодо виклику підозрюваного до слідчого, прокурора, зокрема 09.04.2024 в газеті Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", було опубліковано повістки про виклик гр. ОСОБА_7 для допиту в якості підозрюваного.

З огляду на вищезазначене, у зв`язку з відсутністю у сторони обвинувачення відомостей щодо точного місцезнаходження підозрюваного, відсутність його на території України, та неявкою на виклики до слідчого, постановою слідчого від 09.05.2024 останнього оголошено в міжнародний розшук.

Апелянт вказує на те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також підставами обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні умисного особливого тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти життя та здоров`я особи.

На переконання прокурора, утримання підозрюваного ОСОБА_7 у спеціальній установі забезпечить його безперешкодну доставку відповідними конвойними підрозділами до органу досудового розслідування та суду, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього, а також дотримання розумних строків досудового розслідування, а в подальшому і судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі та просив задовольнити її, пояснення захисника ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Як убачається з матеріалів судового провадження, що в провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0010002 від 01.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , 30.11.2018 приблизно о 23:45 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне заподіяння смерті ОСОБА_10 о. здійснив приблизно чотири постріли з невстановленої вогнепальної зброї, заподіявши останньому проникаючі вогнепальні поранення тулуба з ушкодженням внутрішніх органів, внаслідок чого настала смерть.

27.12.2018, на підставі огляду місця події, протоколів допиту свідків, протоколів пред`явлення для впізнання за фотознімками, складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України, та оголошено через представника МВС посольства Республіки Азербайджан.

За результатами опрацювання запиту №11418/125/49-2023 від 19.04.2023, сектор кримінального аналізу ВКП Деснянського ГУНП у м. Києві надав інформацію про перетин 01.12.2018 державного кордону ОСОБА_7 у напрямку «виїзд», в пункті « ОСОБА_11 », що межує із ділянкою російського кордону.

10.01.2019 СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві винесено постанову про зупинення досудового розслідування, у зв`язку з розшуком підозрюваного, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

09.05.2024 слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0010002 від 01.12.2018 відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідчий зазначив, що існують підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний відсутній на території України, оголошений у розшук, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Разом з цим, слідчий зауважив, що підозрюваний ОСОБА_7 о. викликався органом досудового розслідування на 22.04.2024, 23.04.2024, 24.04.2024 шляхом публікації повісток про виклик на офіційному Веб-Сайті Офісу Генерального прокурора та у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр». На виклики ОСОБА_7 о. не з`являвся, про причини неявки орган досудового розслідування не повідомив.

Відтак, слідчий вказує, що наявні наступні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Вважає, що запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо через тяжкість злочину та суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі. Просить відповідно до ч.6 ст.176, ч.6 ст.193 КПК України обрати, щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

10.05.2024 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва у задоволенні вказаного клопотання слідчого відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя виходив з того, що матеріали, які були надані слідчому судді до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не містять доказів, що постанова слідчого від 09.05.2024 про оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук була скерована до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, а головне - до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України для організації внесення інформації щодо міжнародного розшуку підозрюваного до обліків Генерального секретаріату Інтерполу.

Також слідчий суддя вказав, що наявність в матеріалах клопотання однієї постанови слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 09.05.2024 про оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук є недостатнім для встановлення факту оголошення підозрюваного у міжнародний розшук.

Крім того, відсутні в матеріалах, які додані до клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою докази того, що відомості про оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, хоча вимога про це безпосередньо закріплена в ч. 2 ст. 281 КПК України.

Відтак, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи органів досудового розслідування, що станом на час розгляду слідчим суддею клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній був оголошений у міжнародний розшук є непереконливими, а тому відсутні правові підстави для обрання щодо нього в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В свою чергу, положення ч. 2 ст. 177 КПК України передбачають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Системний аналіз викладених положень кримінального процесуального закону дає підстави дійти висновку про те, що застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження як запобіжних заходів, в тому числі, тримання під вартою, можливо лише щодо особи, яка має статус підозрюваного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 27.12.2018 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, вручення якого організовано шляхом звернення до представника МВС Азербайджанської республіки в Україні ОСОБА_12 через другого секретаря посольства Азербайджану ОСОБА_13 о. /а.с. 79-89/.

Тобто органом досудового розслідування вжито усі можливі та достатні заходи для повідомлення особи про підозру.

Крім того, колегія суддів зауважує на тому, що підозрюваний ОСОБА_7 о. викликався органом досудового розслідування на 22.04.2024, 23.04.2024, 24.04.2024 шляхом публікації повісток про виклик на офіційному Веб-Сайті Офісу Генерального прокурора та у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» /а.с. 157-159/, однак на виклики ОСОБА_7 не з`являвся, про причини неявки орган досудового розслідування не повідомив.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного, про що виносить відповідну постанову.

Відтак, за результатами опрацювання запиту №11418/125/49-2023 від 19.04.2023, сектор кримінального аналізу ВКП Деснянського ГУНП у м. Києві надав інформацію про перетин 01.12.2018 державного кордону ОСОБА_7 о. у напрямку «виїзд», в пункті « ОСОБА_11 », що межує із ділянкою російського кордону.

Враховуючи наведене, 09.05.2024 постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук /а.с. 161-162/.

Чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа оголошена в розшук, однак регламентує, що про оголошення розшуку має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України).

У даному конкретному випадку, колегія суддів вбачає наявність підтвердження міжнародного розшуку в розумінні вимог ч. 6 ст. 193 КПК України.

Факт вжиття органом досудового розслідування необхідних заходів на здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 о. також підтверджується листом начальника сектору ВКП Деяснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 , згідно якого повідомляється, що однією з вимог інституцій Генерального секретаріату Інтерполу до публікацій червоних оповіщень та циркулярних розшукових оповіщень є наявність ухвали слідчого судді про обрання щодо розшукуваної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, на думку колегії суддів, органами досудового розслідування на рівні національного законодавства вжиті всі заходи, які необхідні для здійснення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_7 о.

Також, колегія суддів вважає, що існує достатньо підстав, передбачених ст. 177 КПК України для обрання стосовно ОСОБА_7 о. заочної міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» висловив позицію, згідно якого наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитись відповідними доказами.

На переконання колегії суддів, в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування доведено існування ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

На переконання колегії суддів, в даному випадку тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення сама по собі може бути достатнім мотивом для здійснення дій, направлених на переховування підозрюваного від органів досудового розслідування й суду та зазначена позиція апеляційного суду кореспондується із практикою ЄСПЛ, який в рішенні «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Окрім того, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Водночас, в п. 58 рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови» («Becciev v. Moldova») ЄСПЛ зазначив, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування, на виконання вимог ст. 194 та ч. 6 ст. 193 КПК України, доведено у сукупності факт набуття ОСОБА_7 у встановленому законом порядку статусу підозрюваної особи у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри у вчиненні ним інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оголошення його у міжнародний розшук відповідно до вимог закону. Також підтверджуючих в зазначеному провадженні ризиків, внаслідок чого існують всі законодавчі підстави для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, якого буде достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання наявним ризикам.

Відтак, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки її висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема, не підтверджуються доказами, дослідженими під час розгляду клопотання сторони обвинувачення про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної особи в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України не є остаточним застосуванням стосовно особи запобіжного заходу, натомість, за своєю правовою природою не призводить до негайного взяття особи під варту, а виступає підставою для затримання й доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, відповідно до положень вищевказаної ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі обрання стосовно підозрюваної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за її відсутності, після затримання такої особи та не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю такої особи розглядає питання про застосування стосовно неї обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Відтак, колегія суддів наголошує, що в даному випадку така ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи як на території України, так і за її межами, здійснюється доставка особи до місця кримінального провадження, а також ухвалюється рішення про застосування запобіжного заходу або екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 необхідно задовольнити, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року, необхідно скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року,- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0010002 від 01.12.2018 відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4