Справа № 331/2571/23
Провадження № 1-кп/331/212/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 р. м.Запоріжжя

колегія суддів Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 судді ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі спеціального судового провадження в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 27.07.2022 року, з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м.Бердянська Запорізької області, українця, громадянина України,освіта вища,

не одруженого, працював на посаді інспектора відділу реагування патрульної

поліції Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, який зареєстрований за

адресою: АДРЕСА_1 , та прожи-

ває за адресою: АДРЕСА_2 , раніше

не засудженого,

-за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 ч.2 КК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №22 о/с від 12.01.2021 р. старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 призначено на посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Наказом №687 о/с від 23.05.2022 р. на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_7 звільнено зі служби в поліції.

Таким чином, ОСОБА_7 до 23.05.2022 р. являвся службовою особою - працівником правоохоронного органу.

Згідно зі ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_7 присягнув на вірність Українському народові та зобов`язався, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Водночас, ОСОБА_7 складеної ним присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, в порушення вимог ст.1, 2, 17 Конституції України, ст.ст.2, 64 Закону України «Про Національну поліцію», зрадив Українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, 24.08.1991 р. Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 р. вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч.1 ст.17, ч.1 ст.65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Запорізька область, а також райони, міста, райони у містах, селища та села.

Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права, президент російської федерації (далі - рф) володимир путін, а також інші невстановлені досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п.1,2 Меморандуму про гарантії безпеки в зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 р., принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 р. та вимогам ч.4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 р. № 36/103, від 16.12.1970 р. № 2734 (ХХV)Ю від 21.12.1965 року № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 р. № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували та розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

24.02.2022 р., на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Згідно з Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 від 24.02.2022 року, в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, починаючи з 24.02.2022 р., дію якого в подальшому неодноразово було продовжено.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Після початку агресивної війни проти України, з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил рф, було тимчасово взято під контроль Бердянський район та частину інших населених пунктів на території Запорізької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

З метою встановлення та зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Запорізької області, представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Запорізької області були сформовані підрозділи силового блоку, які виконують функції «правоохоронних» органів, тим самим вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

У свою чергу, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території Бердянського району та інших населених пунктів Запорізької області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Запорізької області та, зокрема, м.Бердянська системи органів державної влади рф, у тому числі «правоохоронної», з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, приблизно у середині квітня 2022 року, але не пізніше 23 травня 2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) і до теперішнього часу, в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання та практичні навички, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф, після чого виконував вказівки та розпорядження керівників окупаційної адміністрації рф, а також здійснював схиляння до державної зради співробітників Бердянського РВП ГУ НП в Запорізькій області - їх агітацію щодо співпраці з окупаційною адміністрацією рф, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, ОСОБА_7 з власної ініціативи добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф, а саме в незаконно створеному органі - «народній міліції м.Бердянська», завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

У судовому засіданні допит обвинуваченого ОСОБА_7 не здійснювався через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч.3 ст.323 КПК України, при цьому обвинувачений викликався до суду як за місцем своєї реєстрації, так і через засоби масової інформації у передбачений законом спосіб, однак у судове засідання не з`явився.

Судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину підтверджується наступними доказами.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 р. «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 11 червня 2022 року» (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 14.06.2022 р. №119), Василівську міську територіальну громаду (далі за текстом Василівська МТГ) віднесено до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Відповідно до повідомлення щодо виконання доручення слідчого №17-01-1331 від 02.05.2022 р. (т.1 а.с.158-161) встановлено ряд діючих співробітників Національної поліції України в Запорізькій області, які перейшли на сторону ворога та працевлаштувались до так званої «народної міліції» в окупованому м.Бердянську, в тому числі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займає посаду інспектора ГРПП Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , використовує мобільний телефон з номером: НОМЕР_1 .

Відповідно до повідомлення щодо виконання доручення слідчого №17-01-2785 від 30.05.2022 р. (т.1 а.с.164-176) встановлено діючих працівників Бердянського РУ ГУ НП в Запорізькій області, які перейшли на сторону ворога та працевлаштувались до так званої «народної міліції» рф та підпорядковуються безпосередньо керівнику «народної міліції» ОСОБА_8 , в тому числі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займає посаду інспектора ГРПП Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , використовує мобільний телефон з номером: НОМЕР_1 . Встановлено, що з 24.02.2022 р. ОСОБА_7 знаходиться на непідконтрольній території Запорізької області в окупованому м.Бердянську, не звільнений, з початку російської агресії, приблизно з перших чисел березня 2022 р., перейшов на сторону ворога та працевлаштувався до так званої «народної міліції» (поліції) рф.

Відповідно до повідомлення щодо виконання доручення слідчого №17-01-1089 від 19.04.2022 р. (т.1 а.с.147) встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , екс-посадовець МВС, є пенсіонером, займає посаду керівника «народної міліції» м.Бердянська.

Відповідно до протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18.06.2022 р. (т.1 а.с.199-213) зафіксовані розмови:

- 29.04.2022 р. о 20 год 00 хв. 12 сек. розмова між ОСОБА_8 та громадянином, який користується мобільним номером НОМЕР_2 , під час якої останній доповідає про роботу та зазначає, що він повернувся до м.Бердянська разом із ОСОБА_7 та ще однією особою;

- 20.05.2022 р. о 14 год. 55 сек. розмова між ОСОБА_8 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_3 та громадянином, який користується мобільним номером НОМЕР_4 , під час якої останній доповідає про роботу, а також зазначає про виконання певної роботи ОСОБА_7 .

Відповідно до протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18.06.2022 р. (т.1 а.с.214-227) зафіксовані розмови:

- 07.05.2022 р. о 20 год. 06 хв. 27 сек. розмова ОСОБА_9 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_5 та ОСОБА_7 , який користується мобільним номером НОМЕР_1 ,

- 07.05.2022 р. о 20 год. 33 хв. 34 сек. розмова між ОСОБА_9 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_5 та ОСОБА_7 , який користується мобільним номером НОМЕР_1 ,

- 09.05.2022 р. о 09 год. 13 хв. 28 сек. розмова між ОСОБА_9 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_5 та ОСОБА_7 , який користується мобільним номером НОМЕР_1 ,

- 14.05.2022 р. о 14 год. 44 хв. 01 сек. розмова між ОСОБА_9 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_5 та ОСОБА_10 , який користується мобільним номером НОМЕР_6 , щодо направлення ОСОБА_7 на місце події.

Згідно до обвинувального акту (т.1 а.с.232-241) ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, як особа, яка зайняла посаду в незаконно створеному органі окупаційної влади - «народній міліції м.Бердянська».

Висновком службового розслідування від 17.05.2022 р. (т.1 а.с.244об-т.2 а.с.1-63) встановлено, що станом на 16.04.2022 р. у порушення вимог пунктів 3 та 5 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 р. № 282 «Про тимчасове розташування (дислокації) територіальних підрозділів…», до АДРЕСА_3 , яка є захопленою окупаційними військами російської федерації, для несення служби не прибули та на облік у ГУНП в Запорізькій області не стали поліцейські, в тому числі інспектор ВРПП Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , який в квітні 2022 р. перейшов на бік окупантів та в 20-х числах квітня 2022 р. спільно з військовими рф здійснював вилучення транспорту НПУ та рибохорони. За скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог статей 65 та 68 Конституції України, частини 1 статті 18 ЗУ «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліцї, пунктів 1, 3, 4, 6 та 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до інспектора ВРПП ГУ НП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Згідно наказу № 22о/с від 12.01.2021 р. (т.2 а.с.72) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 призначено інспектором відділу реагування патрульної поліції Бердянського районного відділу поліції.

Згідно наказу № 687о/с від 23.05.2022 р. (т.2 а.с.73) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини 1 статті 77 звільнено зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

07 листопада 2015 р. (т.2 а.с.74) ОСОБА_7 прийняв присягу на вірність Українському народові.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що з ОСОБА_7 він працював в одному підрозділі патрульної поліції з 2017 року. Після повномасштабного вторгнення співробітники Бердянського ВП деякий час працювали на охороні міста, патрулювали в цивільному одязі. На ці патрулювання ОСОБА_7 з ними не виходив. 10.04.2022 р. свідок виїхав з міста Бердянська до м.Запоріжжя, але продовжував спілкування з тими, хто залишився та тими, хто виїхав раніше за нього. Під час цих спілкувань колишні працівники Бердянського ВП повідомляли йому, що після окупації м.Бердянська ОСОБА_7 став співпрацювати з окупаційною владою, користувався службовим автомобілем з переклеєними знаками, на якому їздив разом із автоматниками рф, забирав автомобілі, які після вторгнення співробітники ховали від військових рф.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що з ОСОБА_7 він працював в одному підрозділі патрульної поліції після 2017 року, приблизно за місяць до повномасштабного вторгнення ОСОБА_7 на роботу не виходив. 09.04.2022 р. вони здавали в приміщенні «народної міліції» табельну зброю, бесіду з ними проводив співробітник фсб, який знав про них всю інформацію, пропонував співпрацю в «народній міліції», або розстріл. 10.04.2022 р. свідок виїхав з міста Бердянська до м.Запоріжжя. Приблизно в червні 2022 р. йому зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відчинили належні йому гаражі, де зберігались особисті речі та автівка, також його цікавило питання, де знаходяться ключі від машини. Під час розмови ОСОБА_7 також повідомив, що працює в «народній міліції». Під час телефонних розмов із тими, хто залишився в м.Бердянську, свідку відомо, що ОСОБА_7 разом з іншими їздив по домівках і шукали заховані автомашини, в тому числі їздив до дільничного інспектора в село, де був захований автомобіль, при цьому, ОСОБА_7 був одягнений у чорну форму без українських шевронів.

Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що з ОСОБА_7 вона знайома з 2014 р. по роботі в Бердянському відділі поліції, він працював у відділі реагування патрульної поліції. 27 лютого 2022 р. російські військові захопили будівлю Бердянського ВП та облаштували там казарму. Деякий час співробітники поліції патрулювали містом, забезпечуючи громадський порядок, та допомагали людям, навіть партизанили. В цих патрулюваннях ОСОБА_7 участі не брав. На 08 квітня 2022 р. начальник так званої «народної міліції» ОСОБА_16 викликав всіх співробітників для здачі табельної зброї, це відбувалось у приміщенні колишнього ОБЕП. ОСОБА_16 особисто пропонував їй співпрацю з окупаційною владою, в разі відмови - погрожував посадити до ями та негативними наслідками. 09.04.2022 р. вона на пропозицію співпрацювати з окупантами відповіла відмовою та 12.04.2022 р. разом із родиною виїхала на підконтрольну Україні територію. Приблизно через два тижні з мобільного телефону своєї співмешканки, яка також є співробітником поліції, їй зателефонував ОСОБА_7 та почав розповідати, що до гаражу їхнього співробітника проникли якісь особи, крім того, під час розмови ОСОБА_7 повідомив, що працює в карному розшуку, куди його влаштував ОСОБА_17 , що йому дуже подобається, він дуже задоволений своїм становищем, говорив, що все буде добре, запитував навіщо вони виїхали з Бердянська . Також свідок зазначила, що тим хто залишився співпрацювати з окупантами, дозволили самостійно заробляти гроші, а саме вони забирали гроші у людей, з яких частину залишали собі, а частину передавала в «общак», у них було багато влади, що подобалось ОСОБА_7 . Більше з ОСОБА_7 вона не спілкувалась. Крім того, свідок пояснила, що співробітників Бердянського ВП повідомляли про наказ ГУНП в Запорізькій області щодо необхідності передислокації на підконтрольну Україні територію та виїзду з міста Бердянська до 14.04.2022 р.

Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що з ОСОБА_7 він знайомий по роботі в Бердянському РВП, до повномасштабного вторгнення ОСОБА_7 працював у відділі реагування патрульної поліції Бердянського РВП. Після окупації міста Бердянська, приблизно через 3-4 тижня, ОСОБА_7 пішов на співпрацю з окупантами, спочатку працював у «ГАИ», а потім, посварившись з іншим колаборантом ОСОБА_13 , перейшов на службу до карного розшуку так званої «народної міліції», яка була створена окупаційними військами. З ОСОБА_7 свідок не спілкувався, а в середині 2022 р. побачив його в одному з репортажів російських каналів після підриву автомобіля Колеснікова, а саме під час роботи слідчої групи, де той був присутнім у цивільному одязі. Приблизно на початку літа 2022 р. йому на особистий номер телефону подзвонив ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, говорив якусь нісенітницю, говорив російською «приезжай - забирай меня», а коли свідок зазначив, що йому відомо про співпрацю ОСОБА_7 з окупаційною владою, той відповів «мы свой выбор сделали». Свідку також відомо, що ОСОБА_7 патрулював на службовому автомобілі Бердянського ВП, з якого були зняті знаки Української символіки. Після вторгнення військових рф до міста Бердянська, до відома всіх співробітників Бердянського РВП були надіслані спочатку усні розпорядження про виїзд з окупованого міста, а потім надсилався письмовий наказ № 282 від 04.04.2022 р. про передислокацію підрозділа на підконтрольну Україні територію в термін до 15.04.2022 р., ОСОБА_7 наказ не виконав, а залишисвя в м.Бердянську. Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину не доведена поза розумним сумнівом, оскільки, суд при розгляді кримінального провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia), був позбавлений можливості з`ясувати думку самого обвинуваченого, просила виправдати ОСОБА_7 за відсутністю в його діях складу злочину.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, суд дійшов висновку, що на свідомий і добровільний характер дій обвинуваченого, а саме перхід на бік ворога в умовах воєнного стану вказує сам характер таких дій, їх послідовність, тривалість та динаміка розвитку, адже він, маючи достатній рівень освіти, життєвого досвіду, не міг не розуміти незаконності вчинених ним дій, заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території, не вживав, з огляду на що суд вважає безпідставними доводи сторони захисту про недоведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 ч.2 КК України.

Дослідивши та оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до

висновку, що вони узгоджуються між собою, є достовірними та допустимими, та в повній мірі поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину, в тому числі добровільність його переходу на бік ворога в умовах воєнного стану.

Коллегія суддів кваліфікує дії ОСОБА_7 за ст.111 ч.2 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.

При визначенні міри покарання ОСОБА_7 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.6 ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, об`єм обвинувачення, особу винного, який на обліку в спеціальних медичних закладах не перебуває, раніше не був засудженим, його сімейний стан. Крім того, суд приймає до уваги підвищену суспільну небезпечність вчинення злочину в умовах воєнного стану, та вважає неможливим звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст.75, 76 КК України. Підстав для застосування положень ст.69 КК України колегія суддів не знаходить. Колегія суддів вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини 2 статті 111 КК України з конфіскацією всього належного йому майна.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, який пов`язаний із зайняття ним посади в незаконно створеному правоохоронному органі, на підставі ст. 54 КК, колегія суддів вважає необхідним позбавити останнього спеціального звання - «старший лейтенант поліції».

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати відсутні.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15.03.2023 р. надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно нього у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06.04.2023 р. накладено арешт на майно, належне ОСОБА_7 , а саме на:

- автомобіль марки BMW МОДЕЛІ Х5, державний номерний знак НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 . Враховуючи, що санкцією ч.2 ст.111 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, колегія суддів вважає необхідним арешт на майно не скасовувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Визнати ОСОБА_20 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного засудженому майна.

На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_7 спеціального звання - «старший лейтенант поліції».

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити захиснику в порядку абз.6 ч.3 ст.323 КПК України та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3