Справа №601/749/24
Провадження № 1-кп/601/117/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м.Кременець кримінальне провадження №0000006 від 01.01.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Гаї Розтоцькі Зборівського району Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, розлученої, пенсіонерки, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2022 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с.Височинівка Марківського району Луганської області, яка проживала по АДРЕСА_2 , була взята на облік Відділом реєстрації Кременецької міської ради як внутрішньо переміщена особа з фактичним місцем проживання по АДРЕСА_3 , у будинку, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_4 . 26.10.2022 року, ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 на представництво її інтересів у державних, громадських, господарських та інших органах та перед фізичними особами.

З 01 липня 2023 року по 28 липня 2023 року ОСОБА_6 виїхала за кордон та повторно виїхала 31 липня 2023 року. Незважаючи на це, у серпні 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_3 , яка діяла на підставі довіреності від 26.10.2022 року, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, 01 серпня 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Кременецької міської ради, що знаходиться за адресою: м. Кременець, вул. Шевченка, 56, Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , як внутрішньо переміщена особа не проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , з 01 липня 2023 року по 28 липня 2023 року, переслідуючи корисливу мету - отримати від благодійної організації Товариства Червоного Хреста України грошові кошти, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, подала «Заяву особи, що розмістила внутрішньо-переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», внісши у неї завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_6 проживала у липні 2023 року у будинку 31 (тридцять один) день. На підставі поданої заяви ОСОБА_3 отримала на свій банківський рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 413,56 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом обману, розуміючи, що не має будь яких законних підстав на отримання компенсаційної виплати, заволоділа грошовими коштами в сумі 413,56 гривень, що належать благодійній організації Товариства Червоного Хреста України.

Крім того, встановлено, що в серпні 2023 року ОСОБА_6 перебувала за кордоном. Незважаючи на це, у вересні 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_3 повторно виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, 01 вересня 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Кременецької міської ради, що знаходиться за адресою: м. Кременець, вул.Шевченка, 56, Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , як внутрішньо переміщена особа не проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в серпні 2023 року, переслідуючи корисливу мету - отримати від благодійної організації Товариства Червоного Хреста України грошові кошти, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, повторно подала «Заяву особи, що розмістила внутрішньо-переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», внісши у неї завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_6 проживала у серпні 2023 року у вказаному будинку 31 (тридцять один) день. На підставі поданої заяви ОСОБА_3 отримала на свій банківський рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 413,56 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом обману, розуміючи, що не має будь яких законних підстав на отримання компенсаційної виплати, повторно заволоділа грошовими коштами в сумі 413,56 гривень, що належать благодійній організації Товариства Червоного Хреста України.

Крім того, у жовтні 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_3 повторно виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, 02 жовтня 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Кременецької міської ради, що знаходиться за адресою: м. Кременець, вул.Шевченка, 56, Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , як внутрішньо переміщена особа не проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , з 01 вересні по 27 вересня 2023 року, переслідуючи корисливу мету - отримати від благодійної організації Товариства Червоного Хреста України грошові кошти, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, повторно подала «Заяву особи, що розмістила внутрішньо-переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», внісши у неї завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_6 проживала у вересні 2023 року у вищевказаному будинку 30 (тридцять) днів. На підставі поданої заяви ОСОБА_3 отримала на свій банківський рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 810 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом обману, розуміючи, що не має будь яких законних підстав на отримання компенсаційної виплати, заволоділа грошовими коштами в сумі 810 гривень, що належать благодійній організації Товариства Червоного Хреста України.

Крім того, встановлено, що в період часу з 01 листопада 2023 року по 03 листопада 2023 року та з 16 листопада 2023 року по 30 грудня 2023 року ОСОБА_6 перебувала за кордоном. Незважаючи на це, у грудні 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_3 повторно виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, 01 грудня 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Кременецької міської ради, що знаходиться за адресою: м.Кременець, вул.Шевченка, 56, Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 як внутрішньо переміщена особа не проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , період часу з 01 листопада 2023 року по 03 листопада 2023 року та з 16 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року, переслідуючи корисливу мету - отримати від благодійної організації Товариства Червоного Хреста України грошові кошти, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, повторно подала «Заяву особи, що розмістила внутрішньо-переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», внісши у неї завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_6 проживала у листопаді 2023 року у вказаному будинку 30 (тридцять) днів. На підставі поданої заяви ОСОБА_3 отримала на свій банківський рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 510 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом обману, розуміючи, що не має будь яких законних підстав на отримання компенсаційної виплати, повторно заволоділа грошовими коштами в сумі 510 гривень, що належать благодійній організації Товариства Червоного Хреста України.

Вказані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману, тобто шахрайства та за ч.2 ст.190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

07 березня 2024 року між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачена дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України. Обвинувачена ОСОБА_3 , у повному обсязі сформульованої підозри, визнала свою винуватість у вчинені даного злочину, підтвердила зобов`язання беззастережно визнати в суді винуватість у обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України за обставин, в обсязі підозри. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повина понести за вчинені правопорушення, а саме: за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень; за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік із звільненням ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, термін якого буде визначено судом. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченій.

Представник потерпілого благодійної організації Товарисьтва Червоного Хреста України подав заяву, в якій не заперечує відносно укладання угоди про визнання винуватості та не заперечує щодо призначення покарання ОСОБА_3 із застосуванням ст. 75 КК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважає, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання, а саме сторони узгодили покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень; за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просять укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання для обвинуваченої та інші передбачені угодою заходи.

Представник потерпілого благодійної організації Товарисьтва Червоного Хреста України в судове засідання не з`явився, однак надіслав суду заяву, в якій просить судове засідання проводити без його участі. Претезій до ОСОБА_3 немає, оскільки завдана шкода відшкодована в повному обсязі.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є проступком , а саме ч.1 ст.190 КК України у заволодінні чужим майном шляхом обману, тобто шахрайство та нетяжким злочином, а саме ч.2 ст.190 КК України у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачена в змозі виконати взяті на себе зобов`язання, суд, враховуючи заслухані доводи учасників кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.190 КК України у заволодінні чужим майном шляхом обману, тобто шахрайства та за ч.2 ст.190 КК України у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за якими належить призначити їй узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання, а саме: за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень; за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Беручи до уваги обставини,що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданих збитків, суд вважає, що на підставі ст.75 КК України слід звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку із визначенням обов`язків встановлених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити в кримінальному провадженні №0000006 від 01.01.2024 року угоду про визнання винуватості від 07 березня 2024 року укладену між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України та ч.2 ст.190 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07 березня 2024 року покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, а саме оригінали документів про отримання компенсації витрат на житлово-комунальні послуги особам, які здійснили прихисток внутрішньо- переміщених осіб, поданих громадянкою ОСОБА_3 (заяв особи, що розмістила внутрішньо переміщену особу, про отримання компенсації витрат в період з липня 2023 року по січень 2024 року та список переліку осіб, що розмістили внутрішньо-переміщених осіб, та подали заяву про отримання і компенсації витрат), які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення

Головуючий: