Єдиний унікальний номер 722/410/24
Номер провадження 1-кп/722/59/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни Чернівецької області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000353 від 25.11.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новодністровськ Чернівецької області, громадянина України, не одруженого, на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді сапера другого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №23, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_5 призначено на посаду сапера другого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень п.9 ст.1, п.1 ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту призову на військову службу за призовом під час мобілізації у військову частину НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст.11,16, 17,30,37,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-1X від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово подовжувався та діяв на час вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, 24.02.2022 року указом Президента України №69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 даного Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Поряд з цим, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи за попередньою злочинною змовою із молознайомим на ім`я ОСОБА_6 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження), що користується абонентським номером НОМЕР_2 , опрацював та реалізував протиправний механізм незаконного переправлення військовозобов`язаних громадян України через державний кордон України поза межами пунктів пропуску.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 за вказівкою молознайомого на ім`я ОСОБА_6 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження), що користується абонентським номером НОМЕР_2 , 25.11.2023 прибув у м.Сокиряни Дністровського району Чернівецької області, де забрав раніше підшуканого молознайомим на ім`я ОСОБА_6 чоловіка з числа громадян України, якому достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та який бажав незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому, ОСОБА_5 діючи на виконання раніше розробленого молознайомим на ім`я ОСОБА_6 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження) плану, близько 15.00 год. 25.11.2023 року, пішки супроводжував ОСОБА_7 до ділянки державного кордону України у напрямку Республіки Молдова, що розташована на околиці м.Сокиряни Дністровського району Чернівецької області.

Під час руху до вказаної ділянки державного кордону України ОСОБА_5 провів інструктаж ОСОБА_7 щодо порядку переходу через державний кордон України, надавши йому при цьому відповідні поради та вказівки.

Цього ж дня, тобто 25.11.2023 року близько 15 год. 30 хв ОСОБА_5 , рухаючись пішки разом з ОСОБА_7 на околиці м.Сокиряни Дністровського району Чернівецької області, на відстані близько 800 метрів до лінії державного кордону України, а саме у напрямку прикордонного знаку 0098, був зупинений працівниками ДПС України.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.332 КК України, тобто у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, визнав, щиро розкаявся та дав суду наступні показання, що він з 25.01.2023 року перебував на посаді сапера другого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та йому також відомо про тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України. Однак, діючи на виконання раніше розробленого молознайомим на ім`я ОСОБА_6 плану, близько 15 год. 25.11.2023 року, пішки супроводжував ОСОБА_7 до ділянки державного кордону України у напрямку Республіки Молдова, що розташована на околиці м.Сокиряни Дністровського району Чернівецької області. Під час руху до вказаної ділянки державного кордону України ОСОБА_5 провів інструктаж ОСОБА_7 щодо порядку переходу через державний кордон України, надавши йому при цьому відповідні поради та вказівки. Цього ж дня, близько 15 год. 30 хв ОСОБА_5 , рухаючись пішки разом з ОСОБА_7 на околиці м.Сокиряни Дністровського району Чернівецької області, на відстані близько 800 метрів до лінії державного кордону України, а саме у напрямку прикордонного знаку 0098, був зупинений працівниками ДПС України. Просив суд суворо його не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 , прокурор не оспорюють фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.332 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.332 КК України, а саме незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

Згідно ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (ч.2 ст.65 КК України).

Доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , є досліджені судом: довідка щодо притягнення до кримінальної відповідальності № від 08.12.2023 року, характеристика видана начальником відділу організаційної роботи та зв`язків із громадськістю новодністровської міської ради Чернівецької області ОСОБА_8 від 12.12.2023 року за №114, довідка КНП «Сокирянська районна лікарня» Сокирянської міської ради №01/4132 від 1112.2023 року, довідка ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» від 19.12.2023 року за №3272, довідка ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.01.2024 за №2/110.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином. Суд враховує відомості про його особу, а саме те, що він свою вину у вчиненні злочину визнав в повному об`ємі, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо.

Обставини щодо визнання винуватості, щирого каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення в умовах надзвичайних обставин, а саме воєнного стану.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік та майновий стан, суд приходить до висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.332 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, із урахуванням наявності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши щодо нього ст.ст.75,76 КК України та звільнивши його від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном 3 (три) роки.

Суд вважає, що саме такий вид та міра покарання є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази, які є в справі слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 118, 124, 128, 129, 368, 370, 371, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 5 (п«яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Сокирянського районного суду від 28.11.2023 року арешт шляхом заборони користування, розпорядження (відчуження) на мобільний телефон марки «One Plus 9RT56» IMEI НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету №PSP2104051.

Речові докази по справі:

-мобільний телефон марки «One Plus 9RT56» IMEI НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету №PSP2104051 та передано на зберігання в камеру зберігання відділення поліції №1 (м.Сокиряни) ГУНП в Чернівецькій області (вул.Я.Мудрого, 2Г м.Сокиряни Чернівецької області) - повернути ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя: