Справа № 727/2939/24
Провадження № 1-кп/727/253/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення особи від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000818 від 17 лютого 2024 року за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінка, Теофіпольського району, Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, вдівця, із повною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

учасники справи:

прокурор ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшло клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 цього Кодексу та закриття кримінального провадження. Відповідно до вимог ст. 287 КПК України до клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності прокурор додав письмову згоду підозрюваного ОСОБА_4 на таке звільнення.

Кримінальне провадження відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України підсудне Шевченківському районному суду м. Чернівці. Клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 287 цього Кодексу, вимоги ст. 286 КПК України прокурор виконав, тому відсутні підстави для його повернення прокурору.

Згідно даного клопотання, 09.02.2024 року, приблизно о 09 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_4 керуючи технічно справним транспортним засобом «Renault» моделі «Logan» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Митрополита Гакмана зі сторони вул. Головна у напрямку вул. Івана Франка в м. Чернівці, Чернівецької області, зупинився в межах нерегульованого перехрестя вулиць Івана Франка Митрополита Гакмана, водій ОСОБА_4 не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, починаючи рух вищевказаним транспортним засобом, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити небезпеку для руху, а саме пішохода ОСОБА_6 , який рухався позаду автомобіля з права на ліво відносно напрямку руху водія ОСОБА_4 , через що допустив наїзд задньою частиною транспортного засобу на останнього.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: синців на обличчі в лівій орбітальній ділянці з переходом на щоку; на лівому плечі; на лівому передпліччі; на тилі лівої китиці; на лівій передній та боковій стінках грудної клітини; садна на лівому коліні, перелому 7-го ребра зліва по середній аксилярній лінії, які згідно висновку судово-медичного експерта № 149 екс від 23.11.2023 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 10.1 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Такі дії підозрюваного ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні прокурор просила клопотання задовольнити, перешкод для цього не вбачала, оскільки встановлено правові підстави для закриття кримінального провадження відповідно до статей 44, 46 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин та на те, що останній примирився з потерпілим та відшкодував завдані збитки в повному обсязі.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. При цьому відмітив, що він ознайомлений з клопотанням, суть підозри за ч. 1 ст. 286 КК України йому зрозуміла, він беззаперечно визнає свою вину у вчиненому, щиро кається, примирився з потерпілим ОСОБА_6 , який не має до нього жодних претензій, не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, викладених у клопотанні, та надав суду письмову згоду на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомив суду про те, що він не заперечує проти звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 цього Кодексу, про що також зазначив у відповідній письмовій заяві. На підтвердження своєї позиції, потерпілий запевнив суд, у тому що вони з підозрюваним ОСОБА_4 дійсно примирилися, у нього відсутні до ОСОБА_4 будь-які претензії, підозрюваним йому відшкодована завдана шкода в повному обсязі.

Заслухавши клопотання сторони обвинувачення, пояснення учасників судового провадження щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою, дослідивши клопотання, а також матеріали, долучені прокурором до кримінального провадження, в тому числі й відомості, що стосуються особи обвинуваченого, а також докази на підтвердження процесуальних витрат та такі, що стосуються речових доказів у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Приписами ч. 1 ст. 285 цього Кодексу передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. За правилами частини другої тієї ж статті, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Приписами ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У судовому засіданні підозрюваному ОСОБА_4 було роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, що не відноситься до реабілітуючих підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України, і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що підозрюваний ОСОБА_4 проти такого звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував та надав свою згоду на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до судової практики та роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примиренням винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним у результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Так, згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до нетяжких злочинів з необережною формою вини.

Зважив суд й на те, що ОСОБА_4 несудимий, за даними наявної документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога, а також під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, а також на те, що потерпілий у судовому засіданні підтвердив, що вони з підозрюваним ОСОБА_4 дійсно примирилися, жодного неправомірного впливу на нього здійснено не було, жодних претензій до підозрюваного як матеріального так і морального характеру він не має.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 цього Кодексу, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000818 від 17 лютого 2024 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Водночас, приймаючи рішення щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою. При цьому, пунктом 3 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, з витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані із здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим є закриттям кримінального провадження за нереабілітуючою підставою, тобто свідчить про те, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Така підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження.

У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме така особа, а тому питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 44, 46 КК України, статтями 100, 124, 126, 284-288, 314-316, 369-372, 392, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України задовольнити.

На підставі ст. 46 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000818 від 17 лютого 2024 року за підозрою ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Речовий доказ - автомобіль марки «Renault» моделі «Logan» державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно постанови слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 від 26 лютого 2024 року визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 , після набрання ухвалою законної сили залишити власнику ОСОБА_4 (а.с.27).

Речовий доказ 1 компакт-диск «Alerus» DVD-R 4,7 GB, 120 min, який згідно постанови слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 від 23 лютого 2024 року визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження (а.с.74-75).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи від 14 березня 2024 року №СЕ-19/126-24/2850-ІТ в сумі 1893 грн. 20 коп.(а.с. 31-36).

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1