Справа № 761/8620/24
Провадження №1-кп/761/2899/2024
В И Р О К

Іменем України

24 червня 2024 року, Шевченківський районний суд міста Києва у складі

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000801 від 19.02.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Носівка Чернігівської області, громадянки України, з вищою освітою, не працевлаштованої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинила умисні корисливі злочини проти власності за наступних обставинах.

Так, ОСОБА_3 , 17.02.2024, приблизно о 17 год. 20 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (вчинення крадіжки), в умовах воєнного стану, який діє на території України відповідно до Указу Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, перебуваючи на третьому поверсі ТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_4», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , помітила приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», до якого й вирішила зайти з метою подальшої реалізації свого злочинного умислу.

Зайшовши до торгівельної зали магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого на третьому поверсі ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_3 під виглядом покупця, ОСОБА_3 звернула свою увагу на те, що в торгівельному залі магазину на торговому стелажу знаходиться одяг та аксесуари (товар), зокрема капор з ангори, вартістю 1375 грн., який і обрала об`єктом свого злочинного посягання.

В подальшому, ОСОБА_3 , діючи умисно та таємно, з корисливих мотивів, будучи достовірно впевненою у тому, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації її злочинного умислу, 17.02.2024, приблизно о 17 год. 23 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» розташованого у ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу взяла (викрала) капор з ангори, вартістю 1375 грн. 00 коп., який належить ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому, з метою приховання своїх злочинних дій ОСОБА_3 , взяла з собою ще декілька речей, зокрема жіночий топ червоного кольору, зайшовши до примірочної кімнати, ОСОБА_3 зняла з капору антикрадіжний магніт, який згодом приєднала до жіночого топу червоного кольору. У подальшому, ОСОБА_3 , сховала капор до своєї сумки та вийшла з примірочної кімнати, повернувши топ червоного кольору на місце до торгівельної зали.

Після чого, ОСОБА_3 з таємно викраденим чужим майном, не розрахувавшись за товар, пройшла повз лінію кас та антикрадіжні рамки, та вийшла з магазину, у подальшому розпорядившись з викраденим майном на власний розсуд.

Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Крім цього, ОСОБА_3 , 19.02.2024, приблизно о 18 год. 04 хв., маючи умисел на таємне та повторне викрадення чужого майна (вчинення крадіжки), в умовах воєнного стану, який діє на території України відповідно до Указу Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, перебуваючи в ТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_4», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , помітила приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_3», куди й вирішила зайти з метою подальшої реалізації свого злочинного умислу.

Так, зайшовши до приміщення вказаного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташованого у ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_3 під виглядом покупця, ОСОБА_3 звернула свою увагу на те, що в торгівельному залі магазину на торговому стелажу знаходиться одяг та аксесуари (товар), зокрема шапка «RD-HighBeanieHat Gen.2 RD-HBNHT_GEN.2», артикул FW23_RD-HBNHT_GEN.2, чорного кольору, бренд RiotDivision, вартістю 1200 грн., яку і обрала об`єктом свого злочинного посягання.

В подальшому, ОСОБА_3 , діючи умисно таємно та повторно, з корисливих мотивів, будучи достовірно впевненою у тому, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації її злочинного умислу, 19.02.2023, приблизно о 18 год. 09 хв., перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташованого у ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу взяла (викрала) шапку «RD-HighBeanieHat Gen.2 RD-HBNHT_GEN.2», артикул FW23_RD-HBNHT_GEN.2, чорного кольору, бренд RiotDivision, вартістю 1200 гривень, яка належить ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_4 МЕН», . При цьому, з метою приховання своїх злочинних дій ОСОБА_3 , взяла з собою ще декілька шапок та зайшла до приміщення примірочної кімнати в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_3», де одну шапку «RD-HighBeanieHat Gen.2 RD-HBNHT_GEN.2», артикул FW23_RD-HBNHT_GEN.2, чорного кольору, бренд RiotDivision, вартістю 1200 грн., сховала до своєї кишені куртки та вийшла з примірочної, залишивши в торгівельному залі решту шапок.

Після чого, ОСОБА_3 , з таємно, повторно викраденим чужим майном, не розрахувавшись, пройшла повз лінію кас та антикрадіжні рамки, та вийшла з магазину, виконавши таким чином усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, оскільки в подальшому, ОСОБА_3 була викрита та зупинена охороною.

Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 15ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Допитана у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень беззаперечно визнала, дала вичерпні показання по суті справи, які повністю відповідають обставинам, викладеним у даному вироку щодо часу, способу, місця вчинення злочину та мотивів, розміру завданої шкоди, та інших обставин вчинення злочину. Вказала, що вона 17.02.2024 зайшла до ТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_4» де в подальшому зайшла до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», в якому вирішила викрасти капор за обставин викладених у даному вироку. Крім того зазначила, що вона також 19.02.2024 зайшла до ТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_4» де в подальшому зайшла до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», в якому вирішила викрасти товар зазначений у даному вироку за вищезазначених обставин. Водночас, була помічена охороною магазину. Зазначила, що щиро розкаюється у вчиненому, на даний час відшкодувала завдану шкоду магазину за крадіжку вчинену 17.02.2024, стосовно крадіжки вчиненої 19.02.2024 зазначила, що майно було відразу повернуто власнику. Просила призначити мінімальне покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що всі учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши ОСОБА_3 положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які усіма учасниками судового розгляду визнані та ніким не оспорюються.

Отже, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, а також у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану доведена повністю, а дії обвинуваченої ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій їх небезпечності та даним про особу винного.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що остання раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, працює, хоча і не офіційно.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Вирішуючи питання про наявність такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття суд, виходить з того, що обвинувачена свою вину у вчиненому визнала повністю, щиросердечно розкаялася в скоєному, надала детальні та правдиві пояснення про обставини вчинених нею кримінальних правопорушень, негативно оцінила вчинені нею діяння, добровільно відшкодувала завдані потерпілій збитки, що свідчить про стійке бажання виправити ситуацію, що свідчить саме про наявність щирого каяття з його боку у вчиненому.

Вирішуючи питання про наявність такої пом`якшуючої обставини, як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд враховує, що ОСОБА_3 добровільно розповіла працівникам поліції про детальні обставини вчинення нею крадіжки капору, яку скоїла 17.02.2024 з приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», добровільно відшкодувала завдані потерпілій збитки, що свідчить про активне сприяння у розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно з ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи винної, яка раніше не судима, її ставлення до вчиненого, яка щиро розкаювалася в скоєному, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодувала завдану шкоду, позицію потерпілих, які не мають жодних претензій до обвинуваченої, просили суворо її не карати, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції закону за яким визнав її винуватою; за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону, за якою визнав її винуватою, визначивши їй остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, завдану шкоду відшкодувала у повному обсязі, щиро розкаювалася у вчиненому, її молодий вік, належну процесуальну поведінку та негативне ставлення до скоєного, щире бажання виправитись, суд приходить до висновку, що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст. 75 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для її перевиховання та попередження вчинення нею нових злочинів.

Також, суд вважає за необхідне при звільненні від відбування покарання з випробуванням покласти на обвинувачену, відповідно до ст. 76 КК України, такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, що сприятиме досягнення мети покарання. Покладаючи такі обов`язки, суд вважає саме їх необхідними і достатніми для виправлення винної, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та її особи. Адже, матиме місце нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням уповноваженим органом з питань пробації за місцем її проживання.

У підсумку це покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

У кримінальному проваджені процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбуття ОСОБА_3 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва 27.02.2024 у справі №761/6963/24, а саме, на: капор (шапку) бежевого кольору у вигляді балаклави з овальним вирізом в області обличчя.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва 27.02.2024 у справі №761/6961/24, а саме, на: шапку чорного кольору, бренду «Riot Division», штрих-код: НОМЕР_1 , яку поміщено до спеціального пакету WAR 1272302.

Речові докази:

-DVD-R диск з відеозаписами - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-капор (шапку) бежевого кольору у вигляді балаклави з овальним вирізом в області обличчя, без будь яких бірок, надписів та маркувань - повернути представнику потерпілого ФОП ОСОБА_6 ;

-шапку чорного кольору, бренду «Riot Division», штрих-код: НОМЕР_1 , яку поміщено до спеціального пакету WAR 1272302 - повернути представнику потерпілого ТОВ «ЦУН МЕН».

-закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_3 ;

-мобільний телефон марки «Apple», сірого кольору, який поміщено до пакету PSP 1257086 - який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 - залишити у користуванні ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1