Дата документу 13.03.2024
Справа № 334/766/24
Провадження № 1-кс/334/303/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

представника скаржника адвоката - ОСОБА_3

дізнавача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого дізнавача СД Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000428 від 10 серпня 2023 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України в порядку передбаченому ст.ст.303-307 КПК України

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2024 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_5 в порядку ст.ст.303-307 КПК України в якій він просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 07 листопада 2023 року старшого дізнавача СД Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 , внесеного до ЄРДР під №0000428 від 10 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що на підставі заяви ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості та розпочате розслідування у кримінальному провадженні №0000428 від 10 серпня 2023 року за ч.1 ст.197-1 КПК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні було доручено здійснювати сектору дізнання СД Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, зокрема, дізнавачам ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7

25 січня 2024 року ними було отримано лист від Запорізького районного управління поліції вих.. №627/40-2024 від 17 січня 2024 року яким повідомлено про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000428 закінчено, шляхом його закриття.

До цього листа була долучена постанова старшого дізнавача СД Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 від 07 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження №0000428.

Вважають постанову неправомірною і протиправною, а слідство проведено неповне і однобічне, під час якого не було вчинено усіх необхідних слідчих дій спрямованих на перевірку відомостей повідомлених їх підприємством, завдання кримінального провадження не виконані. З цих підстав вважають, що постанова підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають направленню для подальшого проведення досудового розслідування.

Передумови проведення розслідування кримінальне провадження №0000428 відкрито за заявою ОСОБА_5 щодо дій ОСОБА_8 , яка не маючи рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельної ділянки та за відсутність будь-якого правочину щодо землі, у березні 2023 року самовільно зайняла земельну ділянку площею 0.0264га кадастровий номер :04:043:0225, розпочавши користування нею, як власного.

Підстави для закриття кримінального провадження фактично, обставини викладені у заяві ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування належним чином не перевірив.

Виходячи зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови, дізнавач проводячи розслідування за ч.1 ст.197-1 Кримінального кодексу України, замість встановлення і оцінки факту самовільного зайняття земельної ділянки, шукала склад злочину передбачений ч.3 ст.197-1 Кримінального кодексу України, встановлюючи обставини самовільного будівництва будівель або споруд.

Тобто, дізнавачем надавалася оцінка іншому складу правопорушення, відмінному від того, який був предметом розслідування.

Дізнавач констатувала: «на земельній ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :04:044:0360), відсутній факт самовільного будівництва, оскільки відсутня на даній ділянці будь незаконна будівля і споруда»

У частині наявності будівель на земельних ділянках необхідно зупинитися на такому: по-перше, предметом кримінального правопорушення згідно поданої заяви про кримінальне правопорушення є самовільне захоплення земельної ділянки :04:043:0225, а не ділянки з кадастровим номером :04:044:0360;

По-друге, відомості про результати виїзду на місце події, а також про відсутність самовільно зведених будівель не відповідають дійсності: листом Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 18 серпня 2023 року засвідчено наявність житлового будинку, який одночасно розміщений на обох земельних ділянках :04:043:0225 та :04:044:0360 (витяг із листа департаменту №03-08/71-0503 від 18.08.2023 додається);

По-третє, за умовами договору оренди Земельної ділянки б/н від 13 червня 2006 року щодо земельної ділянки :04:043:0225, остання передавалась попередньому користувачу вільна від забудови. Органи місцевого самоврядування не приймали рішень про надання згоди на зведення будівель. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно будівлі на земельній ділянці не зареєстровані, що вказує на самовільне будівництво будівлі на земельній ділянці :04:043:0225;

По-четверте, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, згідно з рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 27 червня 2023 року №378 «Про усунення наслідків порушень Типових правил благоустрою території населеного пункту», на виконання рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28 листопада 2023 року №733/6 «Про усунення наслідків порушень Типових правил благоустрою території населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 (на підставі акту обстеження території від 20.11.2023 №0138)» проведено демонтаж огорожі, яка розміщена без відповідних дозвільних документів на земельній ділянці :04:043:0225.

Таким чином, органи місцевого самоврядування вже встановили і засвідчили знаходження на земельній ділянці об`єктів, що встановлені без правових підстав і дозвільних документів. У межах кримінального провадження було проведено лише три слідчі (процесуальні) дії: опитування ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , виїзд на місце події.

Опитування ОСОБА_8 можна назвати поверхневим, оскільки дізнавач не перевіряла, чи використовувала ОСОБА_8 у інший спосіб земельну ділянку, окрім як будівельні або садівничі роботи, оскільки самовільне зайняття земельної ділянки передбачає будь-який спосіб її незаконного використання, в тому числі протиправну експлуатацію (освоєння). Сам факт звернення громадянки із заявою до Запорізької міської ради про надання їй землі у власність не надає останній права користування такою земельною ділянкою.

Виїзд на місце події, виходячи із викладеного вище розділу, дав хибні результати. При цьому, виходячи із відсутності згадки у оскаржуваній постанові протоколу огляду, такий не складався.

Спеціалісти землевпорядники або інші фахівці у сфері землекористування та будівництва, до участі у кримінальному провадженні не залучалися.

До контрольно-наглядових органів у сфері землекористування та будівництва, орган поліції за допомогою, в тому числі за організацією проведення перевірки тощо, не звертався.

Взагалі, із оскаржуваної Постанови не вбачається, що дізнавач вживала заходів для встановлення власника самовільно захопленої ділянки :04:043:0225 (територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради), власник земельної ділянки не був залучений до участі у кримінальному провадженні як потерпілий, представник Запорізької міської ради не був допитаний (опитаний). Окрім цього, не вживалися заходи із встановлення шкоди від самовільного користування земельної ділянки ОСОБА_8 , в тому числі у спосіб проведення експертизи.

У інших сусідів по АДРЕСА_1 , окрім як ОСОБА_5 , дізнавачів показання/пояснення також не відбирали.

За таких обставин проведене дізнавачем досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не можна вважати таким, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Щодо суперечностей у змісті викладеної постанови, так резолютивна частина постанови про закриття кримінального провадження, не міститься вказівки, на якій підставі визначеній у ст.284 КПК України закрито кримінальне провадження.

При цьому, мотивувальна частина оскаржуваної постанови містить посилання одночасно на три різні підстави зазначені у ст.284 КПК України: п.2 ч.1 ст.284 КПК України - відсутність події кримінального правопорушення останій абзац мотивувальної частини). Одночасно з цим, у третьому з кінця абзаці мотивувальної частини постанови вказано, подія кримінального правопорушення була зафіксована: «подія з приводу якої надійшла заява, хоч і мала місце, буда результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності)..» п.1 ч.1 ст.284 КПК України - відсутність складу кримінального правопорушення передостанній абзац мотивувальної частини постанови); п.3 ч.1 ст.284 КПК України - не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи (четвертий з кінця абзац мотивувальної частини постанови).

Таким чином, постанова не є обґрунтованою за жодною із визначених законом підстав для закриття кримінального провадження і містить суперечливі відомості.

Стаття 25 КПК України визначає, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ст.284 КПК України має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне з становлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані дізнавачем при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

Зокрема, у оскаржуваній постанові не зазначено сутності протиправного діяння, вимог заявника, вжитих під час розслідування слідчих та інших процесуальних заходів, отриманих за наслідком їх проведення результатів, а також вказівку зібраних доказів та їх оцінку. У ній відсутній опис фактичних обставин події кримінального правопорушення, відповіді на ініційовані потерпілим питання, які б виключали провадження у справі та обумовлювали його закриття.

Виходячи з наведеного слід констатувати, що не були проведені обов`язкові процесуальні та слідчі дії направлені на збір фактичних даних, а також відомостей про подію і склад правопорушення за фактом розголошення даних досудового слідства.

Жодних дій направлених на оцінку доводів заявника, збір фактичних даних та показів, дізнавач ОСОБА_6 не вжила, мотивуючи постанову у цій частині виключно власним суб`єктивним поглядом.

Стаття 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження не в разі, коли слідство не відшукало склад кримінального правопорушення, а саме коли слідство встановило відсутність в діянні складу кримінального право порушення.

Згідно статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Частина 5 цієї статті вказує на те, що постанова повинна бути достатньо мотивована і ґрунтуватися на нормах закону.

Такою, постанова дізнавача ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000428 не є.

Нормативно-правове обґрунтування скарги закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Відповідно до ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За правилом закріпленим у п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Щодо строку оскарження стаття 304 КПК України визначає, що строк оскарження рішення слідчого, яке оформлюється постановою, складає десять днів з дня отримання особою її копії. Оскаржувана постанова одночасно із її прийняттям заявнику/потерпілому ОСОБА_5 , його представнику, не надсилалася.

Лист вих. №627/40-2024 від 17 січня 2024 року яким їх повідомлено про закриття кримінального провадження і надано копію оскаржуваної постанови було подано до установи поштового зв`язку 22 лютого 2024 року. Цей лист надійшов скаржнику 25 січня 2024 року. Таким чином, строк оскарження не було пропущено.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 , скаргу підтримав з підстав, які в ній викладені. Просив суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_4 , просила у задоволенні скарги відмовити з підстав її необґрунтованості.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дізнавача дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР під №0000428 від 10 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає до скасування, з наступних підстав.

Судом встановлено, що старшим дізнавачем СД Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_6 були розглянуті матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000428 від 10 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України. Постановою слідчого від 07 листопада 2023 року було закрито зазначене вище кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст.197-1 КК України.

Закриваючи провадження слідчий керувався ст.110, ч.1 п.2 ст.284 КПК України.

У відповідності до ст.284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Пункт 3 частини 1 статті 303 та частина 1 статті 304 КПК України, надають право заявнику подати до суду скаргу на рішення слідчого про закриття кримінального провадження протягом 10 днів з моменту отримання постанови.

Зважаючи на викладені вище факти, враховуючи наведені законодавчі норми, слідчий суддя вважає, що скаржник ОСОБА_5 має право оскаржити постанову про закриття кримінального провадження, та строк оскарження постанови не пропущений.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавачем досудове розслідування проведено поверхнево, без з`ясування всіх обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Крім цього слідчий суддя вважає, що під час проведення досудового розслідування не проведенні всі слідчі дії, які необхідні для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, що вказує на однобічне, упереджене та неповне з`ясування обставин у справі.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження допущено ряд порушень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема, не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено всіх обставин, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, тому досудове розслідування проведене не повно, а висновок дізнавача є передчасним.

З огляду на викладене, проаналізувавши встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем передчасно прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження, оскільки досудове слідство проведено неповно, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження №0000428 від 10 серпня 2023 року винесена із порушенням ст.110 КПК України, що є підставою для її скасування.

Враховуючи вищевикладене, скарга ОСОБА_5 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно із ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого дізнавача СД Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000428 від 10 серпня 2023 року - задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача СД Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 від 07 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000428 від 10 серпня 2023 року.

Копію ухвали надати сторонам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1