Справа № 357/9227/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001985 від 31.05.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

з укладеною 28.06.2024 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості,-

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

31.05.2024 згідно з розстановкою сил та засобів Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, залучених до спільного відпрацювання з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та території Білоцерківського району до відпрацювання був залучений дільничний офіцер поліції ОСОБА_6 (спеціальний жетон №0055458, КОП №016871, видане 02.06.2021 термін дії до 02.06.2025).

Того ж дня, близько 11 години, під час відпрацювання, а саме проведення заходів з оповіщення громадян про необхідність оновлення даних у військкоматі, працівником Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, а саме дільничним офіцером поліції ОСОБА_6 (спеціальний жетон №0055458, КОП №016871, видане 02.06.2021 термін дії до 02.06.2025) спільно з працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 на службовому автомобілі марки «Рено Дастер», н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні, відповідно до вимог Постанови КМУ №560 від 16.05.2024 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», неподалік будинку АДРЕСА_3 , було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з поліцейським попросили ОСОБА_4 пред`явити його документи, на що ОСОБА_4 почав поводити себе агресивно, дістав з правої кишені балончик сльозогінної дії та розпилив його в область обличчя працівника Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, а саме дільничного офіцера поліції ОСОБА_6 та почав тікати з місця події.

В подальшому, дільничний офіцер поліції ОСОБА_6 спільно з працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 на службовому автомобілі почали наздоганяти ОСОБА_4

Наздогнавши ОСОБА_4 неподалік будинку АДРЕСА_4 , дільничний офіцер поліції ОСОБА_6 спільно з працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 зупинились.

В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на створення конфліктної ситуації, реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи, що одна з осіб, які знаходяться в службовому автомобілі є співробітником поліції, дістав з правої кишені газовий балон сльозогінної дії, підійшов до службового автомобіля та умисно розпилив вміст балончика через відкрите вікно всередину автомобіля з водійської сторони, чим спричинив дільничному офіцеру поліції ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді почервоніння слизової оболонки склер обох очних яблук та шкіри на правій руці, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.345 КК України за кваліфікуючими ознаками, а саме як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

28.06.2024 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано у підготовчому судовому засіданні, також до матеріалів провадження долучено письмову заяву-згоду потерпілого ОСОБА_6 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, подав заяву про проведення судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні без його участі, покази, надані під час досудового розслідування, підтримав та повідомив, що заявляти цивільний позов не бажає.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 471, 474 КПК України.

Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 можливо призначити покарання за ч.2 ст.345 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Також судом встановлено, що потерпілим надано прокурору письмову заяву-згоду на укладення угоди про визнання винуватості, що узгоджується із вимогами ч.4 ст.469 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади, має постійне місце проживання, характеристика за місцем проживання відсутня, неодружений, неповнолітніх утриманців не має, непрацевлаштований, раніше не судимий. Згідно з довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 13.06.2024 № 785 обвинувачений медичну допомогу у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не отримує.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому, суд не визнає обставиною, яка відповідно до п. 11 ч.1 ст. 67 КК України обтяжує покарання вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, про яку зазначено в обвинувальному акті, оскільки така обставина, не є тотожною поняттю «в умовах воєнного стану», місце вчинення злочину не відноситься до районів вогневого ураження, тимчасової окупації чи проходу військ, тобто воєнні дії не проводяться, а тому обвинувачений ОСОБА_4 не мав можливості використати найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України, а саме як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, що згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, враховуючи данні про особу винного, його ставлення до вчиненого, позицію потерпілого та його письмову згоду щодо укладення угоди, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.345 КК України зі звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно з положеннями ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, зокрема й позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 31 травня 2024 року об 11 годині 10 хвилин затримано у порядку ст.208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2024 щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком дод 31.07.2024. З огляду на викладене, суд вважає необхідним до призначеного покарання зарахувати ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 31.05.2024 по 01.06.2024 (два дні) за правилами ч.5 ст. 72 КК України, а також строк цілодобового домашнього арешту з 01.06.2024 по 16.07.2024 за правилами ч.7 ст.72 КК України. Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судової експертизи за висновком експерта № СЕ-19/111-24/35112-Д від 14.06.2024 у розмірі 2650 грн 48 коп. (дві тисячі шістсот п`ятдесят гривень 48 копійок) документально підтверджені, тому вказані витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Крім того, керуючись приписами частини четвертої статті 174 КПК України щодо вирішення одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, питання про скасування арешту майна, зокрема, у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, суд вбачає підстави для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2024.

На підставі викладеного та керуючись ст.345 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 28 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0001985 від 31.05.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік.

Згідно зі статтею 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно з ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку, тобто з 16 липня 2024 року.

Нагляд за ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженого.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_4 , у виді цілодобового домашнього арешту скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон марки Redmi 9 IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , поміщений до спец пакету № CRI1178786, який відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 31.05.2024, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 913 від 24.06.2024 передано до кімнати зберігання зброї Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області повернути власнику ОСОБА_4 ;

- газовий балон сльозогінної дії «Терен 4», поміщений до спец пакету № CRI1178788, який відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 31.05.2024, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 913 від 24.06.2024 передано до кімнати зберігання зброї Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;

- дактилокарту ОСОБА_4 та сліди папілярних ліній пальців рук людини, поміщені до двох паперових конвертів, які відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 17.06.2024, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 914 від 24.06.2024 залишити при матеріалах кримінальног опровадження.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на проведення експертизи за висновком експерта № СЕ-19/111-24/35112-Д від 14.06.2024 у розмірі 2650 грн 48 коп. (дві тисячі шістсот п`ятдесят гривень 48 копійок) на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2024 (справа № 357/7805/24, провадження № 1-кс/357/1485/24), на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки Redmi 9 IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 ; газовий балон сльозоточивої та дратівливої дії «Терен 4» із забороною використання та розпорядження вказаним майном, та дозволом на використання його для проведення судових експертиз та слідчих (розшукових) дій скасувати.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31.05.2024 по 01.06.2024 (два дні), виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч.7 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк цілодобового домашнього арешту з 01.06.2024 по 16.07.2024, виходячи з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1