Справа № 504/712/24
Провадження № 1-кс/504/79/24
У Х В А Л А

26.02.2024смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5 смт. Доброслав, клопотання уповноваженої особи на здійснення дізнання, ДОП ВП № 3 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 погодженого з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000011 від 14.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні секторі дізнання Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 14.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Так 14.02.2024 до ЧЧ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт поліцейського СРПП ОСОБА_5 про те, що 14.02.2024 на автодорозі сполученням «Одеса-Вознисенськ-Новий Буг» де біля АЗС «Перемога», яка розташована за адресою: смт Доброслав, вул. Полковника Гуляєва, буд.24, на автомобілі марки ВАЗ 2112 державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При перевірки посвідчення водія у даної особи, виданого ТСЦ 5142, від 23.09.2022, серія НОМЕР_2 встановлено, що документ має ознаки підробки, а саме недостатня чіткість дрібних деталей, малюнків та тексту неспівпадання передачі градацій тону білого та чорного. Під час перевірки по базі ІПНП було встановлено, що вказане посвідчення водія по базах не значеться.

Вході огляду місця події 14.02.2024 в період часу з 09:15 по 09:50 годин за адресою: смт Доброслав, вул. Полковника Гуляєва, буд.24, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою про надання на огляд посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23.09.2022 виданого на ім`я ОСОБА_6 ТСЦ 5142. Після чого у присутності двох понятих та ОСОБА_6 , вказане посвідчення водія, було оглянуто, вилучено та упаковано до сейф-пакету SUD1121426.

З пояснень ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що 29.06.2016 року, після проходження відповідного навчання та складання іспитів він отримав посвідчення водія з категорією «В». На прикінці 2017 року точної дати, не пам`ятає, його було позбавленно права керування транспортним засобам, а саме вилучено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУаПП (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння). Судове засідання по даному правопорушенню було Комінтернівському районному суді де позбавили права керування автомобілем строком на 1 рік. ОСОБА_6 розуміючи що, для отримання посвідчення водія після позбавлення права керування транспортним засобом необхідно було скласти іспити, в мережі інтернет знайшов номер телефону невідомого мені чоловіка, з яким в подальшому зв`язався та повідомив йому про необхідність отримання посвідчення водія. Після чого невідомий чоловік повідомив про копії документів, які я повинен буду йому надати та суму грошей скільки це буде коштувати, а саме копія паспорта громадянина України, копію індикаційного коду, фото свого обличчя та суму грошей у кількості приблизно до 10000 гривень. Після чого надав документи а згодом отримав підробне посвідчення водія.

Так 22.01.2024 приблизно о 08:45, ОСОБА_6 рухався по автодорозі сполученням «Одеса-Вознисенськ-Новий Буг» де біля АЗС «Перемога», яка розташована за адресою: смт Доброслав, вул. Полковника Гуляєва, буд.24, на автомобілі марки ВАЗ 2112 державний номерний знак НОМЕР_1 де його було зупинено працівниками поліції, які представилися, надали свої посвідчення та за їх вимогою ОСОБА_6 надав підробне посвідчення водія на своє ім`я. Після перевірки вказаного документу працівники поліції повідомили, що документ НОМЕР_2 від 23.09.2022 виданого ТСЦ№ 5142 на його ім`я є підробним, та після чого на місце було викликано СОГ де в присутності двох понятих за заявою ОСОБА_6 вказане посвідчення було, працівникам поліції огляну, вилучено, та упаковано до сейф пакету SUD1121426.

Вилучені предмети зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та мають ознаки речових доказів, а відомості, установлені під час огляду житла та іншого володіння особи будуть використані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні. Вищезазначені предмети були вилучені в ході огляду місця події 14.02.2024, в період часу з 09:15 годин по 09:50 годин.

Вказане кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України передбачає відповідальність за використання завідомо підробленого документа - посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут - караються штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Таким чином, є розумні підстави вважати, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 23.09.2022 ТСЦ№ 5142, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оглянуте та вилучене 14.02.2024, упаковане до сейф-паку SUD1121426 під час огляду місця події від 14.02.2024, є речовим доказом кримінального проступку, що обґрунтовує застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна з метою, передбаченою п.п. 1,4 ч. 2 ст. 170 КПК України, забезпечення збереження речового доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З метою виконання завдання арешту та вирішення завдань кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 23.09.2022 ТСЦ№ 5142, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оглянуте та вилучене 14.02.2024, упаковане до сейф-паку SUD1121426 під час огляду місця події від 14.02.2024 заборонивши ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншим особам розпоряджатися та користуватися зазначеним майном для запобігання знищення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, до прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 300 КПК України для досудового розслідування кримінальних проступків дозволяється виконувати всі слідчі (розшукові) дії, передбачені цим Кодексом, та негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені частиною другою статті 264 та статтею 268 цього Кодексу, а також відбирати пояснення для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, проводити медичне освідування, отримувати висновок спеціаліста, що має відповідати вимогам до висновку експерта, знімати показання технічних приладів і технічних засобів у провадженнях щодо вчинення кримінальних проступків, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, вилучати знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей, до внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з тим, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 23.09.2022 ТСЦ№ 5142, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оглянуте та вилучене 14.02.2024, упаковане до сейф-паку SUD1121426 під час огляду місця події від 14.02.2024, можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, дізнавачем СД ВП №3 ОРУП №2 ГУ НП в Одеській області винесено постанову про визнання вищевказаного предмету речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 просила розглянути дане клопотання без її участі. уповноважена особа на здійснення дізнання, ДОП ВП № 3 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області майор поліції ОСОБА_3 просив розглянути дане клопотання без його участі.

Власник майна подав заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду даного клопотання.

За відсутності клопотань від учасників, на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного:

Положенням ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого у кримінальному провадженні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і при вирішення питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Перевіряючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя звертає увагу, що органом слідства обґрунтовано внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР (витяг від 19.10.2023 року).

Протоколом огляду місця події 14.02.2024 в період часу з 09:15 по 09:50 годин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою про надання на огляд посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23.09.2022 виданого на ім`я ОСОБА_6 ТСЦ 5142. Після чого у присутності двох понятих та ОСОБА_6 , вказане посвідчення водія, було оглянуто, вилучено та упаковано до сейф-пакету SUD1121426.

Отже, слідчий суддя дійшов переконливого висновку, що вищевказані ножі містять в собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відтак, відповідає визначеним у положенні ст. 98 КПК України критеріям.

Слідчий суддя дійшов до переконання, що правові підстави арешту повністю співвідносяться з встановленими обставинами даного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що арешт є розумним та співмірним обмеженням права власності безпосередньому завданню кримінального провадження, і є необхідним у демократичному суспільстві, є доцільним саме на цій стадії досудового розслідування, а наслідки застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, на переконання суду, не виглядають надмірним тягарем для власника арештованого майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 93, 98, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання уповноваженої особи на здійснення дізнання, ДОП ВП № 3 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 погодженого прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 14.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 23.09.2022 ТСЦ№ 5142, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оглянуте та вилучене 14.02.2024, упаковане до сейф-паку SUD1121426 під час огляду місця події від 14.02.2024 заборонивши ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншим особам розпоряджатися та користуватися зазначеним майном для запобігання знищення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, до прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмова у ньому можуть бути оскаржені в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1