Справа № 504/1758/24
Номер провадження 1-кп/504/570/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду в смт. Доброслав клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000066 від 26.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мемрик Красноармійського району Донецької області, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, який проходить військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 296 КК України.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання прокурора мотивоване тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні низки кримінальних правопорушень, у т.ч. тяжкого злочину за який передбачено покарання від трьох до семи років позбавлення волі, прокурор послався на наявність ризиків, що у разі перебування на свободі обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Запобігти вказаним ризикам, не можуть й альтернативні запобіжні заходи. Вищевказані ризики існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час, не зменшилися та є актуальними.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав.

Обвинувачений, щодо поданого клопотання прокурора заперечував, просив змінити застосований запобіжний захід на запобіжний захід у виді домашнього арешту,вказав, що про вчинене жалкує, має на утриманні малолітню дитину, добровільно призивався до лав ЗСУ, проходив службу, отримав поранення, від суду переховуватися не збирається.

Захисник ОСОБА_5 зазначила, що продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є недоцільним, просила суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисте зобов`язання. Захисник вказала, що обвинувачений позитивно охарактеризований за місцем проживання та місцем служби, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, визнає винуватість у скоєних порушеннях, брав участь у слідчих діях та сприяв у встановлені істини у провадженні, щиро розкаюється, має на утриманні доньку, проживає у цивільному шлюбі.

Потерпілі у кримінальному провадженні, в судове засідання не з`явилися, думки, щодо клопотань учасників не висловили.

Дослідивши клопотання та вислухавши думки прокурора, захисника та обвинуваченого суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У цьому кримінальному провадженні слідчим суддею застосовано запобіжний захід до обвинуваченого у виді тримання під вартою без можливісті внесення застави.

Вирішуючи питання, доцільності продовження указаного запобіжного заходу, суд зазначає про таке.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 2ст. 177 КПК, є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом враховується можлива причетність обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення. Вказане підтверджується сукупністю наявних у кримінальному провадженні матеріалів, змістом обвинувального акту та іншими доданими до нього матеріалами, не заперечується і стороною захисту.

При цьому, на цій стадії суд не вдається до детального аналізу та оцінки доказів сторони обвинувачення на предмет їх достатності для ухвалення обвинувального вироку у провадженні. Наявні у справі докази, на переконання суду, можуть переконати об`єктивного спостерігача про можливу причетність ОСОБА_4 до інкримінованого діяння.

Щодо продовження існування передбачених ризиків поза процесуальної поведінки обвинуваченого, то в цій частині суд зазначає про таке.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, найтяжчим з яких є правопорушення визначене ч. 4 ст. 296 КК України, за вчинення якого передбачене покарання до семи років позбавлення волі. Обвинувачений є діючим військвослужбовцем, до затримання проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, позитивно характеризується за місцем служби та місцем проживання, раніше не судимий, є неодруженим, доказів наявності на утримання не повнолітні дітей суду не надав, з долученої копії свідоцтва про народження від 27.10.2023 року, не вбачається, що обвинувачений є батьком ОСОБА_7 .

Обгрунтовуючи ризик можливої втечі ОСОБА_4 від суду прокурор зазначає, що використовуючи військовий досвід, обвинувачений може використати наявні у нього зв`язки, використовувати здобуті паролі для досягнення цілі переховування. Додаткові можливості переховування від суду створює та обставина, що Україною не контролюється 15-20% власної території.

Вирішуючи питання, наявності ризику втечі обвинуваченого від суду суд зазначає, що на цей час існує певна ймовірність настання вказаного ризику, разом з тим, з огляду на те, що обвинувачений є діючим військовослужбовцем втеча від суду можлива лише у випадку самовільного залишення місця служби чи дезертирства, тобто втеча від суду спонукатиме ОСОБА_8 вчинити тяжчі кримінальні правопорушення, ніж ті в яких він обвинувачується, а тому суд вважає такий ризик втечі достатньо низьким. Крім того, суд враховує, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем служби, намагається виправити вчинене та відшкодовувати завдану кримінальним правопорушенням шкоду про, що суду надані відповідні докази на здійснення платіжних переказів.

Не доведеним є ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, так як обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проходить військову службу, тобто має стабільне джерело доходів.

Ризик впливу на свідків та потерпілих є також підтвердженими, з огляду на те, що ані потерпілі, ані усі свідки у провадженні судом, ще не допитані. Разом з тим, в обвинувальному акті у пом`якшуючих обставинах обвинуваченому зазначено, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Крім того, захисник вказувала на добровільну участь обвинуваченого у слідчих діях, в т.ч. у проведенні слідчого експерименту у цьому провадженні, що прокурором не заперечувалось. Таким чином, ризик впливу на свідків та потерпілих існує, також з невеликою ймовірністю.

Доводи прокурора про наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не мотивовані та не обґрунтовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявленим прокурором ризикам на цій стадії провадження може запобігти альтернативний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 176, 177, 178, 183, 184, 194, 197, 201, 315, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому відмовити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити з під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, який здійснює кримінальне провадження;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця служби;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду.

В разі невиконання покладених даною ухвалою обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії обов`язків визначити до 23.06.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1