Справа № 509/4317/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в залі суду смт.Овідіополь розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001641 від 10.07.2015 року з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368-4 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

22.02.2024 року на адресу суду від прокурора надійшло клопотання про роз`яснення обвинуваченому права на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та у разі згоди обвинуваченого на таке звільнення звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Прокурор клопотання підтримав.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечують, при цьому обвинуваченим суду надана згода на закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, але, як встановлена працівниками поліції за дорученням суду, потерпілий за місцем реєстрації не мешкає і вжитими заходами його місце знаходження не встановлено.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підставах.

Як зазначено у п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст.285 КПК України передбачається, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Стаття 368-4 ч.3 КК України яка інкримінується ОСОБА_5 відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину..

Таким чином, оскільки події мали місце 24.07.2015 року, тобто з моменту вчинення кримінального правопорушення сплило більше 8 років, суд вважає, що наявні усі правові підстави для задоволення клопотання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання підлягає скасуванню.

Цивільний позов не заявлявся.

Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються з:

1) витрат на правову допомогу;

2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;

3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;

4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Усталеною судовою практикою визначено, що процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Частиною 2 ст.124 КПК України визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У свою чергу ч.1 ст.126 КПК України закріплює, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Колегія суддів Верховного Суду України у своїй ухвалі від 23.02.2022 року (справа №203/241/17, провадження № 51-4251км21) зазначила:

«1) Чинний КПК чітко передбачає в ч.2 ст.122, що процесуальні витрати «суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта» «у разі ухвалення обвинувального вироку» (тобто, коли особу за результатами відповідного судового розгляду судом визнано винуватою). Проте кримінальний процесуальний закон не містить жодних норм, які б визначали за яких умов і в які саме процесуальні витрати мають бути покладені на підозрюваного чи обвинуваченого у разі закриття кримінального провадження. При цьому слід брати до уваги те, що кримінальне провадження може бути закрите з різних підстав, крім того у кримінальному провадженні можуть бути різні процесуальні витрати (наприклад, понесені державою, зокрема, на залучення експерта, або потерпілою особою чи іншим учасником, зокрема, на правову допомогу тощо). За таких обставин підхід, який допускає можливість стягнення з підозрюваного чи обвинуваченого процесуальних витрат у разі закриття кримінального провадження з тих чи інших підстав, буде завжди поєднаний із порушенням принципу правової визначеності, оскільки особа не зможе адекватно передбачати, чи буде таке рішення ухвалено в його конкретній ситуації. Отже, дотримання принципу правової визначеності може бути забезпечене або в разі, якщо судова практика дотримуватиметься підходу, відповідно до якого стягнення процесуальних витрат (особливо тих, що понесені державою) з підозрюваного, обвинуваченого в разі закриття кримінального провадження є неможливим до внесення відповідних змін до законодавства, або принаймні, якщо об`єднана палата сформулює чіткі та передбачувані критерії, які мають братися до уваги судами при ухваленні рішення про стягнення таких витрат».

Враховуючи зазначену правову позицію, суд вважає, що процесуальні витрати в зв`язку закриттям кримінального провадження стягненню з обвинуваченого не підлягають, витрати на залучення експертів підлягають віднесенню на рахунок Держави.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 1150 грн.,- слід повернути за належністю власнику, потерпілому ОСОБА_6 , скасувавши з них арешт;

- мобільний телефон «Нокіа» Х2 з сім картою,- слід повернути за належністю власнику, ОСОБА_5 , скасувавши з них арешт;

- акт обстеження газового обладнання будинку,- слід зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- зразок спеціальної хімічної речовини та змиви з рук,- слід знищити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.368-4 ч.3 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0001641 від 10.07.2015 року за ст.368-4 ч.3 КК України закрити.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експертів віднести на рахунок Держави.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 1150 грн.,- повернути за належністю власнику, потерпілому ОСОБА_6 , скасувавши з них арешт;

- мобільний телефон «Нокіа» Х2 з сім картою,- повернути за належністю власнику, ОСОБА_5 , скасувавши з них арешт;

- акт обстеження газового обладнання будинку,- зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- зразок спеціальної хімічної речовини та змиви з рук,- знищити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд на протязі семи днів з дня наступного після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1