Справа № 307/1026/16-к
Провадження №1-кп/307/45/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів об`єднане кримінальне провадження № 0000120 та № 0001815 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0000120 та № 0001815 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 2 ст. 389 КК України.

ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 04 червня 2015 року за ч.2 ст.125 КК України, до 200 годин громадських робіт, та будучи під підписку ознайомленим у Тячівському РВ КВІ відділу ДПтС України в Закарпатській області з порядком відбування цього покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від його відбування, ставши на облік у кримінально-виконавчій інспекції та будучи особисто в Тересвянській селищній раді Тячівського району Закарпатської області, достовірно знаючи про те, де саме, починаючи з якого числа, та які саме громадські роботи він повинен виконати, у період з 17 по 30 вересня 2015 року, без жодних поважних причин, не з`явився для виконання громадських робіт, не відбув жодної години громадських робіт, і у такий спосіб умисно ухилився від відбування покарання, призначеного йому вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 04 червня 2015 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття відносно ОСОБА_4 кримінального провадження за ч. 2 ст. 389 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, а кримінальне провадження закрити. Крім того, зазначив, що вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку з закінченням строку давності його притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд, в порядку визначеному КПК України, роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення за ч.2 ст. 389 КК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності, які є нереабілітуючі, та право заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що зміст пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст. 389 КК України у даному кримінальному провадженні, є зрозумілим, вину він визнає та просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частинами першою статті 286 КПК України, передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Пунктом 1 частини 2 ст. 284 КПК України, передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно обвинувального акта, складеного та затвердженого 29 березня 2016 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, яке мало місце у період з 17 по 30 вересня 2015 року.

Санкцією ч. 2 ст. 389 КК України (у редакції, яка діяла станом на час вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення) передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 12 КК України (у редакції, яка діяла станом на час вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення), злочином невеликої тяжкості є злочин, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності 01.07.2020, діяння, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, з 01 липня 2020 року віднесено до кримінальних проступків.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Частинами 2 статті 49 КК України, встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України (у редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього Кодексу є кримінальним проступком, за яке передбачене покарання у виді обмеження волі та обвинувачений не ухилявся від органів досудового розслідування або суду, є підстави звільнити останнього від кримінальної відповідальності із закінченням строку давності, у зв`язку з чим клопотання захисника обвинуваченого слід задовольнити, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284-288, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 389 КК України, у зв`язку із закінченям строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 в частині обвинувачення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України - закрити.

Продовжити розгляд кримінального провадження в іншій частині обвинувачення ОСОБА_4 , а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1