Провадження № 1-кп/761/1152/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0000861 від 03 березня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Запоріжжя, громадянина України, не судимого в силу ст.89 КК України, працюючого головним інженером у ТОВ «Тезар», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000861 від 03 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, за наступних обставин.

У невстановленому слідством місці та часі, але не пізніше ніж 02 березня 2021 року у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні та використанні водійського посвідчення виданого на його ім`я з метою отримання права на керування транспортними засобами.

З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_3 у невстановленому слідством місці та часі, але не пізніше ніж 02 березня 2021 року, знайшов невстановлену слідством особу, матеріали відносно якої виділено окреме провадження, якій передав свої анкетні дані та фотокартку.

Після чого, у невстановленому слідством місті та часі невстановлена особа за попередньою змовою із ОСОБА_3 виготовила завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серія НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в подальшому, діючи умисно, передала ОСОБА_3 .

Крім того, 02 березня 2021 року, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія серія НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою отримання права на керування транспортними засобами, діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії, завідомо знаючи, що дане водійське посвідчення отримане в супереч встановленому законом порядку, переслідуючи свій злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документа, 02 березня 2021 року в вечірній час доби перебував у центральній частині міста Києва.

Після чого, 02 березня 2021 року, приблизно о 22 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи біля входу до станції метро Майдан Незалежності у м. Києві, діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії, пред`явив працівникам поліції підроблене посвідчення водія серія НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, а саме: пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання, та ч.4 ст.358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

У судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст.49 КК України, оскільки з дня вчинення ним кримінальних правопорушень сплив законодавчо передбачений строк притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання, підтвердивши, що згоден з його змістом та усвідомлений про наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор проти закриття кримінального провадження не заперечував.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, зазначає таке.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 48, 10 ч.1 або ч.2 ст.284 цього Кодексу. Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас ч.4 ст.286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Шляхом з`ясування правової позиції обвинуваченого, судом встановлено, що він правильно розуміє формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,він розуміє свої права, передбачені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.49 КК України, що не є реабілітуючою.

Строк давності це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст.49 КК України).

Відповідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Відповідно о положень ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння, за вчинення якого передбачене основне покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкції кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України передбачають покарання у виді обмеженням волі на строк до двох років.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК України).

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Враховуючи наведене, на час судового розгляду у цьому кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисника та обвинуваченого, закінчився трирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Разом з тим, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених частинами 2, 3 ст.49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 , з огляду на те, що кримінальні правопорушення, за якими обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальними проступками та з моменту їх вчинення минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання захисника та обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити, звільнивши ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закривши стосовно нього кримінальне провадження за ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до положень КПК України.

З огляду на викладене та керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ст. 314, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000861 від 03 березня 2021 року стосовно нього - закрити.

Речові докази: посвідчення водія серія НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберігати у справі. Судові витрати віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1