Провадження № 1-кп/369/1389/24
В И Р О К

іменем України

01.04.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0004239 від 16 жовтня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Барвінківського району Харківської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, розлучений, працює не офіційно, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, визнається таким, що судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Так, вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин, які засуджений до цього часу не відбув.

При цьому, маючи судимість за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 повторно умисно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, за наступних обставин.

Так, 15 жовтня 2023 року в денну пору доби ОСОБА_4 розпивав алкогольні напої з наглядно знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на території готелю «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований по АДРЕСА_2 . Коли вони ввечері закінчили розпивання алкогольних напоїв, то ОСОБА_6 пішов відпочивати до свого номеру у вищевказаному готелі. Того ж дня, 15 жовтня 2023 року, у вечірній час доби, близько 20 години 45 хвилин, у ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «Skoda» моделі «Oktavia А5», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, яким користувався ОСОБА_6 та який належить на праві власності Представництву «ВАТ «ЄВРО-АЗІАТСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ «ЄВРАСКОН» (). Даний транспортний засіб на той час був припаркований поблизу готелю «ІНФОРМАЦІЯ_2». Вказаним автомобілем ОСОБА_4 хотів незаконно заволодіти з метою подальшого його використання у власних потребах, а саме покататися. Для цього він вирішив забрати ключі до вказаного автомобіля із готельного номеру, в якому на той час проживав ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , 15 жовтня 2023 року, близько 20 години 45 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 , через незамкнені вхідні двері зайшов до готельного номеру, в якому перебував ОСОБА_6 ,. та скориставшись тим, що останній спав, взяв із полиці ключі від автомобіля марки «Skoda» моделі «Oktavia А5», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, після чого вийшов на прилеглу територію готелю, де на той час стояв вищевказаний автомобіль.

Одразу після цього, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з метою використання транспортного засобу для власних потреб, а саме покататись, скориставшись відсутністю будь-яких сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи всупереч волі власника транспортного засобу, ключами, які забрав із готельного номеру, відкрив водійські дверцята та сів за кермо вищевказаного транспортного засобу, та за допомогою наявного ключа в замку запалювання привів у дію його двигун, тобто завів автомобіль. Після цього ОСОБА_4 розпочав рух на вищевказаному транспортному засобі в бік с. Бузова Бучанського району Київської області, тим самим повторно незаконно заволодів транспортним засобом марки «Skoda» моделі «Oktavia А5», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, вартістю 298 318, 00 грн. (двісті дев`яносто вісім тисяч триста вісімнадцять гривень 00 коп.), тобто вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розпорядившись ним на власний розсуд.

У подальшому 16 жовтня 2023 року, близько 01 години 10 хвилин, ОСОБА_4 було виявлено за кермом вищевказаного автомобіля та затримано працівниками поліції на узбіччі дороги навпроти будинку АДРЕСА_3 .

Вказаними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинив це кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 в судових дебатах та під час проголошення останнього слова щиро розкаявся, просив суд вибачення та суворо не карати, при цьому запевнював, що в подальшому подібного не вчинятиме, висновки для себе він зробив.

Прокурор в судових дебатах просив визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. При цьому, просила звільнити від відбування покарання за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2017 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України. Вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, визначеним судом. Стверджував, що на день ухвалення судового рішення обвинувачений є таким, що судимості не має, з огляду на положення ст. 89 КК України та від органів досудового розслідування не переховувався.

Представник потерпілого ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився про дату, місце та час його проведення, повідомлений у встановленому законом порядку. При цьому, через канцелярію суду від останнього надійшла заява в якій він просив проводити судовий розгляд за його відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Беручи до уваги що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, захисника, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме незаконному заволодінні транспортним засобом, якщо предметом незаконного володіння є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вчиненого повторно, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п. 3 зазначеної постанови вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень тощо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має середню освіту, зі слів обвинуваченого розлучений, до затримання працював неофіційно водієм та має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченого своєї протиправної поведінки та відсутність завданої шкоди, оскільки транспортний засіб фактично повернуто потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, що дорівнює її мінімальному розміру.

Поряд з цим, суд у цій конкретно справі при призначенні покарання обставин обвинуваченому, не застосовує додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке є альтернативним.

Разом з тим, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини справи, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим застосовує положення ст. 75 КК України та звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком і покладає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вказаний вид і розмір покарання та звільняючи обвинуваченого ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання з іспитовим строком, суд виходить насамперед з того, що позбавлення чи обмеження прав і свобод обвинуваченого, у формі фізичної ізоляції від суспільства не є необхідним у цій конкретній справі для захисту суспільства та задоволення почуття обурення й справедливості потерпілого, і суспільства в цілому, виходячи зі ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , його характеру та обставин вчинення.

Звідси, виходячи, з пануючої нині ієрархії загальнолюдських цінностей цілком виправданим є застосування до покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 , положень ст. 75 КК України, що повною мірою узгоджується з соціально-відновлювальною та запобіжною функціями покарання, які спрямовані на відновлення особистості з правослухняною поведінкою та запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженою, так і іншими особами.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком є необхідним й достатнім для його виправлення, запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому та є домірним скоєному.

Судом також встановлено, що вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 визнано винуватим та призначено покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

При цьому, вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2017 року станом на 01 квітня 2024 року не виконано.

Судом за результатами розгляду справи встановлено, що обвинувачений не ухилявся від виконання вироку, змінив місце проживання про що повідомив уповноважених осіб, що також підтверджує наявна в матеріалах провадження відповідь органу пробації.

Звідси, а також з інформації наданою стороною обвинувачення підстав вважати, що перебіг давності виконання вироку переривався чи зупинявся, у суду немає.

Враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, станом на день ухвалення вироку у цій справі, строк виконання вироку Барвінківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2017 року закінчився, у зв`язку із чим суд, при призначенні покарання, не застосовує положення ст. 71 КК України та на підставі ч. 1 ст. 74 КК України звільняє ОСОБА_4 від відбування покарання, у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку Барвінківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2017 року, згідно з яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

З огляду на положення ст. 89 КК України на день ухвалення судового рішення ОСОБА_4 визнається таким, що судимості не має.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити з-під варти у залі суду негайно.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 369, 370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити його з-під варти у залі суду негайно.

На підставі ч. 1 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку Барвінківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2017 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

Речові докази:

- транспортний засіб марки «Skoda Oktavia» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який було передано під зберігальну розписку представнику потерпілого ОСОБА_8 - залишити у розпорядженні останнього;

- змив з ручки перемикання коробки передач, що знаходиться у паперовому конверті; змив з керма автомобіля, що знаходиться у паперовому конверті, змив з водійської ручки двері в салоні, що знаходиться у паперовому конверті, 5 (п`ять) стрічок зі слідами папілярних узорів, що знаходяться у паперовому та поміщено до камери зберігання речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області - знищити;

- CD-R диск сірого кольору марки «НР», об`ємом 700 mb, який приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1