Справа № 333/4267/24
Провадження № 1-кс/333/1405/24
УХВАЛА

07 травня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_4 строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000333, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_4 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора обґрунтоване таким.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000333, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.03.2024 року встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно скоїв аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 19.01.2024 року у період часу з 16:29:46 год. по 16:31:26 год. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, продовженого Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023, з метою особистого збагачення, знаходячись в торговому залі ТОВ «РУШ» Магазин «ЕВА №101» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька 4, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаться не поміченими, з торгової полиці магазину таємно викрав подарунковий набір «GilleteFusion», який складається з пінки для гоління, бритвеного станку та картриджу, вартістю 678 грн. 69 коп. без НДС, що належить ТОВ «РУШ», поклавши його в свій пакет.

Після чого ОСОБА_4 разом з викраденим майном о 16:31:26 год. 19.01.2024 року вийшов з магазину не розрахувавшись за товар. У подальшому, зник з місця злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальних збитків ТОВ «РУШ» на суму 678 грн. 69 коп.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2024 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.06.2024.

Ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 06.05.2024 року частково задоволено апеляційну скаргу сторони захисту та змінено ухвалу слідчого судді, а саме змінено строк дії запобіжного заходу до 07.05.2024 (включно), тому строк дії обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою завершується 07.05.2024 року.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, а також враховуючи той факт, що ОСОБА_4 жодного разу не з`явився за викликом слідчого відділення у призначений йому день та час, а також не з`явився за викликом слідчого телефонним засобом зв`язку, підтверджує факт його переховування, з метою ухилення від органу досудового розслідування;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, а саме: нестійкі соціальні зв`язки, а також зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 не має офіційного місця працевлаштування, тобто не має постійного джерела доходу, що дає підстави припускати те, що заробітком грошових коштів для існування є вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_4 неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, судимості не зняті та не погашені, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно скоїв аналогічний злочин, що підтверджує систематичність їх вчинення.

Жоден і з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підготовче засідання з розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 не проводилось, тому враховуючи вимоги ч.6 ст.199 КК України прокурор просить слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою останньому.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала своє клопотання та просила його задовольнити. Додатково пояснила, що у травні 2024 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 був направлений до Комунарського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою Запорізького районного суду від 06.05.2024 року строк тримання під вартою обвинуваченого було встановлено до 07.05.2024 року. Враховуючи, що підготовче судове засідання призначено на 07.06.2024 року, тому із відповідним клопотанням і звернулися до слідчого судді.

ОСОБА_4 неодноразово судимий на скоєння злочинів проти власності, звільнився із місця позбавлення волі тільки у листопаді 2023 року та обвинувачується у вчиненні 19.01.2024 року крадіжки, тобто з моменту його звільнення пройшло лише 2 місяці. Крім того, ОСОБА_4 під час досудового розслідування оголошувався у розшук, тому ці обставини свідчать про наявність у останнього ризиків, зазначених у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що він має постійне місце проживання, неповнолітню дитину, яка перебуває на його утриманні, він перебуває на обліку у лікаря нарколога та отримує замісну терапію як наркозалежна людина. Вину визнає у крадіжці, відшкодував потерпілій стороні 2000 грн., тобто і матеріальну і моральну шкоду, представник магазину до нього претензій не має.

Під час досудового розслідування втратив свій мобільний телефон і не зміг зв`язатися із слідчим три дня, після цього його оголосили у розшук. Проте, коли у нього з`явилася можливість зв`язатися із слідчим відразу це здійснив та приїхав на проведення слідчих дій, а потім до суду для розгляду клопотання про тримання його під вартою. Він ніде не переховувався і після свого звільнення у листопаді 2023 року він неофіційно працював на металобазі, різноробочим, де отримував заробітну платню, приблизно 8000 грн. За таких обставин вважає за можливе застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що обвинувачений вину визнає, став на шлях виправлення, потерпіла сторона претензій до ОСОБА_4 немає, тому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, наприклад нічний домашній арешт, щоб ОСОБА_4 міг можливість працювати.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслухавши доводи прокурора, думки обвинуваченого та його захисника, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

У судовому засіданні встановлено, що 04.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ч.4 ст.185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану (кримінальне провадження № 0000333).

04.03.2024 року постановою заступника начальника начальника слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 визначено групу слідчих для здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000333, у складі: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , старший групи - ОСОБА_7

04.03.2024 року постановою першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_11 визначено групу прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000333, у складі: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , старший групи - ОСОБА_12 .

07.03.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

08.04.2024 року постановою слідчого ОСОБА_7 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000333 зупинено та оголошено у розшук обвинуваченого ОСОБА_4 .

23.04.2024 року постановою слідчого ОСОБА_7 відновлено до судове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2024 року клопотання слідчого задоволено та обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 21.06.2024 року.

01.05.2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням його в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у провадження судді ОСОБА_14 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.05.2024 року призначено по кримінальному провадженню №0000333 відносно ОСОБА_4 підготовче судове засідання на 07.06.2024 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 06.05.2024 року ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2024 року змінено в частині строку дії ухвали про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу, а саме застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.05.2024 року (включно).

Згідно з п.6 ст.199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вважаю, що прокурором у судовому засіданні доведено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. На думку слідчого судді, зазначене підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 працівників ТОВ «РУШ» Магазин «ЕВА №101», які пояснили, що після того як помітили недостачу у магазині чоловічого набору «GilleteFusion», почали переглядати відео з камер спостереження. На відео побачили чоловіка, який викрав вказаний товар з полиці;

- протоколом огляду від 05.03.2024 року, відповідно до якого встановлено, що 19.01.2024 року невідомий чоловік дістає з прилавку засоби для гоління, кладе їх до свого пакету, після чого покидає приміщення магазину;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.03.2024 року, відповідно до якого свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 впізнали на фотознімку ОСОБА_4 , як чоловіка який 19.01.2024 року в магазині «ЕВА №101»скоїв крадіжку чоловічого набору «GilleteFusion»;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор в обґрунтування свого клопотання, на думку суду, довів наявність фактів, зміст яких переконав суд у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, вказане у клопотанні прокурора.

При вирішенні питання про продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою ОСОБА_4 , слідчий суддя оцінює та враховує у сукупності такі обставини: особистість обвинуваченого (раніше неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, перебуває на обліку у лікаря нарколога та отримує замісну терапію як наркозалежна особа), його майновий стан (офіційно не працює, відсутні докази щодо наявності постійного щомісячного доходу), соціальні зв`язки (не одружений; має на утриманні неповнолітню дитину).

Також, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину 19.01.2024 року, а звільнився він з місця позбавлення волі 08.11.2023 року, тобто пройшло трохи більше двох місяців з моменту звільнення останнього. Крім того, ОСОБА_4 під час досудового розслідування оголошувався у розшук.

Слідчим суддею враховується також і тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (санкція зазначеної статті передбачає від п`яти до восьми років позбавлення волі).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Тому слідчий суддя, вважає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинувачених під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Таким чином, при аналізі пояснень учасників судового засідання, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, факти, встановлені у судовому засіданні, особистість обвинуваченого, вважаю, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, слідчий суддя, з урахуванням викладеного, приймає рішення про часткове задоволення клопотання прокурора та продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням майнового стану обвинуваченого ( ОСОБА_4 повідомив, що неофіційно працював на металобазі та отримував заробітну плату близько 8 000 грн.) в даному випадку визначається можливість застосувати мінімальний розмір застави, передбачений ст. 182 КПК України, а саме 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З урахуванням вимог ст.7 ЗУ «Про державний бюджет на 2024 рік», ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у сумі 60 560 грн.

У разі внесення вказаної застави на обвинуваченого ОСОБА_4 покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Під час розгляду питання щодо продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою, слідчий суддя розглянув можливість застосування до ОСОБА_4 інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів, у т.ч. домашнього арешту.

В даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого, вважаю, що встановлені ризики є настільки вагомими, що домашній арешт, не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 , тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є доцільним та відповідає принципу винятковості даного запобіжного заходу.

Враховуючи, що підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженню призначено на 07.06.2024 року, з урахуванням вимог ч.3 ст.315 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідним продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 по 08.06.2024 року (включно).

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 194, 199, 315, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000333, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 08.06.2024 року (включно).

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного його затримання з 10-00 год. 23.04.2024 року.

ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

3) прибувати до слідчого, прокурора, судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаною посадовою особою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, а також надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Повний текст ухвали складено 08.05.2024 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1