Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/7861/23
Провадження № 1-кп/279/315/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , дистанційно обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000809 від 14.10.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м.Коростень, Житомирської області, громадянин

України, з середньою базовою освітою, не одружений, на утриманні

осіб не має, не інвалід, не працюючий, раніше судимого:

- 01.11.2021 Коростенським міськрайонним судом Житомирської

області за ч.3, ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на

підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з

іспитовим строком 1 рік,

- 24.04.2023 Коростенським міськрайонним судом Житомирської

області за ч.2 ст.186, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 12.10.2023, близько 17 год. 06 хв., достовірно знаючи про те, що на території України у зв`язку з військовою агресією рф проти України введено воєнний стан, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у магазині «Прадо», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом купівлі товару, підійшов до вітрини магазину зі станками для гоління та тримаючи полімерний пакет в руках, поклав в нього дві упаковки одноразових станків марки "Wilkinson Sword Quattro" вартістю 231,33 грн. та одну упаковку одноразових станків марки "Wilkinson Sword Xtreme 3" вартістю 88,67 грн., після чого пішов далі по приміщенню магазину ближче до виходу ніби розглядаючи інший товар та вважаючи свої дії непомітними для продавця магазину, різко вибіг з магазину, утримуючи при собі вищевказане майно.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому - фізичній особі-суб`єкту підприємницької діяльності ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 551 грн. 33 коп.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи ОСОБА_5 , якому висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, свою вину по обвинуваченню за кримінальним правопорушенням передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю та згідно ст.63 Конституції України відмовився давати показання. При цьому, обвинувачений підтвердив зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, пояснив, що дійсно в указаний в обвинувальному акті день та час таємно викрав чуже майно, зазначив, що він розкаюється, сприяв розкриттю кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити в його відсутність, щодо призначення міри покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також йому зрозуміло, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Інші докази судом не досліджувалися.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.4 ст.185 КК України правильна, оскільки своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчиненими в умовах воєнного стану, обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Як особа молодого віку ОСОБА_5 характеризуються посередньо, неодружений, на утриманні осіб не має, не працює, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, раніше судимий.

Згідно ст.12 КК України вчинений ОСОБА_5 злочин передбачений ч.4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року ) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, не відбувши покарання за попереднім вироком, вчинив новий умисний, корисливий злочин, що свідчить про стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання виправитись, нормально адаптуватись в суспільстві та притримуватись загальноприйнятих в ньому норм та правил, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 не можливо без ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.

Обравши вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, покарання за сукупністю вироків призначається за правилами ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.04.2023 року, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , застосований відповідно до Ухвали слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області 28.11.2023 року у вигляді особистого зобов`язання, закінчив свою дію.

Відповідно до ст.124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати виннуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Остаточне покарання за сукупністю вироків призначити за правилами ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.04.2023 року, у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1434 грн. витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 17.06.2024 року.

Речові докази у провадженні, а саме:

- DVD диск з відеозаписом камер відеоспостереження, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Згідно ч.2 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Копія згідно з оригіналом: