Справа № 632/224/24
провадження № 1-кп/632/86/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000453 від 01 грудня 2023 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Леб`яже Серишевського району Амурської області, громадянина України, має базову середню освіту, одруженого, офіційно не працює, відповідно до ст. 89 КК України вважається не судимою особою, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 з 22 листопада 2023 року (проходив військову службу під час мобілізації з 16 липня 2015 року по 07 жовтня 2016 року та з 28 лютого 2022 року по 13 листопада 2023 року), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

Обвинувачений ОСОБА_3 , висловив пропозицію службовим особам надати їм неправомірну вигоду за невчинення ними в його, обвинуваченого, інтересах, дій з використанням їх службового становища, а саме за не складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, за таких обставин.

Так, згідно із графіком несення служби особовим складом та розстановки сил та засобів ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області на грудень місяць 2023 року, інспектор сектору реагування патрульної поліції (далі за текстом СРПП) ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , з 08 год. 00 хв. 30 листопада 2023 року до 08 год. 00 хв. 01 грудня 2023 року разом з інспектором СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , заступили на службу у складі екіпажу автопатруля, для виконання покладених на них службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», у якому визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно положень Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський (інспектор) сектору патрульної поліції, відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює у тому числі: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контроль за дотримання правил дорожнього руху; забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення (зокрема, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством, припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права та повноваження; розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством; затримання осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством порядку) до підрозділів національної поліції України та/або суду; здійснює охорону місця події з метою забезпечення подальшого розслідування, також вживає заходів щодо охорони та збереження місця події у первинному, незміненому стані до прибуття уповноважених осіб, зокрема слідчо-оперативних груп. У тому числі поліцейський (інспектор) під час несення служби у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху здійснює також організацію безпечного та безперешкодного дорожнього руху, контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів, у сфері безпеки дорожнього руху, заходи із забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі тимчасове затримання транспортних засобів і доставляння їх на спеціальні майданчики чи стоянки; профілактику, попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та згідно журналу № 234 «Обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області» від 25 травня 2023 року, 30 листопада 2023 року інспектор СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 мав при собі попередньо отриманий портативний відеореєстратор «TECSAR» моделі BDC-53-02, з інвентарним номером /187, інспектор СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 мав при собі попередньо отриманий портативний відео реєстратор «TECSAR» моделі BDC-53-02, з інвентарним номером НОМЕР_1 , які використовувалися під час несення служби.

30 листопада 2023 року близько 12 год. 00 хв. (точний час не встановлено) поліцейські про яких йдеться вище, виконуючи покладені на них службові обов`язки з безперервного та цілодобового патрулювання території обслуговування з метою контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів, у сфері безпеки дорожнього руху, на службовому автомобілі марки «RENAULT» модель «DUSTER», державний номер НОМЕР_2 , прибули за викликом до місця події за адресою: АДРЕСА_3 , в складі зазначеного автопатруля. Перебуваючи на місці події, поліцейськими про яких йдеться вище, було встановлено та зафіксовано, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи водієм автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21099», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходився у його користуванні, керував зазначеним транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

Перед початком перевірки документів, у порядку та на вимогу ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» обвинуваченого ОСОБА_3 , як водія, що здійснював керування транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21099», реєстраційний номер НОМЕР_3 , було попереджено про застосування поліцейського заходу, а саме, застосування технічних приладів для відеофіксації розмови. В ході перевірки документів було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи водієм, що здійснював керування транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21099», реєстраційний номер НОМЕР_3 , керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчили таки ознаки: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови.

Після виявлених ознак стану алкогольного сп`яніння працівниками поліції про яких йдеться вище, обвинуваченому ОСОБА_3 , як водію, що здійснював керування транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21099», реєстраційний номер НОМЕР_3 , було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - на алкотестері газоаналізаторі марки «DRAGER» модель 6810, який був виданий зазначеному екіпаж у встановленому порядку, а також в найближчому закладі охорони здоров`я - КНП «Первомайська ЦРЛ».

За таких обставин у обвинуваченого ОСОБА_3 , який не заперечував факту знаходження в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого усвідомлював, що вчинені ним дії є порушенням вимог Правил дорожнього руху та містять склад адміністративного правопорушення за скоєння якого передбачена відповідальність КУпАП, виник умисел на пропозицію неправомірної вигоди поліцейським за невчинення ними в його інтересах дії з використанням їх службового становища, а саме, за не складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Усвідомлюючи кримінальну протиправність своїх дій, обвинувачений ОСОБА_3 , з метою пропозиції надання неправомірної вигоди поліцейському, перебуваючи поруч з інспектором СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , розуміючи, що він несе службу в одному наряді з інспектором СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , які відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України є особами, що постійно здійснюють функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, які служать суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто є службовими особами, запропонував неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 40000 (сорок тисяч) гривень за нескладання протоколу про адміністративне правопорушення, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інспектор СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер діяння обвинуваченого ОСОБА_3 , не прийняв пропозицію останнього, та в усній формі попередив його про кримінальну відповідальність за пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення будь-якої дії з використанням її службового становища.

Отримавши відмову від працівника поліції, а також попередження про кримінальну відповідальність за незаконні дії, обвинувачений ОСОБА_3 , пройшов огляд на стан сп`яніння шляхом з використанням спеціальних технічних засобів - на алкотестері газоаналізаторі марки «DRAGER» модель 6810, за результатами якого було встановлено наявність алкоголю на рівні 2,64 ‰, після чого обвинуваченому ОСОБА_3 , як водію, що здійснював керування транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21099», реєстраційний номер НОМЕР_3 , було повідомлено, що у відношенні нього буде складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_3 не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та погодився пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я- КНП «Первомайська ЦРЛ».

У подальшому, працівниками поліції про яких йдеться вище, у складі зазначеного екіпажу обвинувачений ОСОБА_3 , як водій, що здійснював керування транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21099», реєстраційний номер НОМЕР_3 , був доставлений до зазначеної медичної установи, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , де обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на пропозицію службовій особі надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в його інтересах дії з використанням службового становища, 30 листопада 2023 року близько 12-15 год. знову екіпажу поліції у вищезазначеному складі, зокрема, інспектору СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 ще тричі підряд запропонував надати в якості неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень, за не складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інспектор СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер діяння обвинуваченого ОСОБА_3 , не прийняв пропозицію останнього, та в усній формі знову попередив його про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі.

За вказаним фактом пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі, другий член екіпажу інспектор СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , відразу повідомив на номер екстреного виклику поліції «102», зареєстрованого в ІТС ІПНП (Інформаційно-телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України») для повідомлення чергової частини ВП № 1 Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, про незаконні дії обвинуваченого ОСОБА_3 .

Після того, обвинувачений ОСОБА_3 пройшов огляд на стан сп`яніння в медичній установі КНП «Первомайська ЦРЛ», за результатами якого у обвинуваченого ОСОБА_3 , як водія, що здійснював керування транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21099», реєстраційний номер НОМЕР_3 , було встановлено наявність алкоголю на рівні 2,54 ‰.

У подальшому, усвідомлюючи кримінальну протиправність своїх дій, знаходячись на вулиці поблизу приймального відділення КНП «Первомайська ЦРЛ» за вищевказаною адресою, обвинувачений ОСОБА_3 , 30 листопада 2023 року близько 12 год. 40 хв., продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на пропозицію службовій особі надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в його інтересах дії з використанням службового становища, підійшов до інспектора СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 та ще тричі підряд запропонував надати в якості неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень, за не складаня протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інспектор СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер діяння обвинуваченого ОСОБА_3 не прийняв пропозицію останнього та в усній формі знову попередив його про кримінальну відповідальність за пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду.

Таким чином, ОСОБА_3 , 30 листопада 2023 року в період часу з 12.00 год. до 12 год. 40 хв, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, на проїжджій частині вулиці Кіндратьєва м. Первомайський Харківської області та поблизу приймального відділення КНП «Первомайська ЦРЛ» за адресою: Харківська область, м. Первомайський по вул. Світанкова, 3А, усвідомлюючи, що порушив правила дорожнього руху, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, розуміючи незаконність своїх дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, отримавши неодноразову відмову від працівників поліції про отримання грошових коштів та неодноразове попередження про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України, тобто будучи обізнаним про кримінальну відповідальність за пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення будь-якої дії з використанням її службового становища, реалізуючи свій злочинний умисел, неодноразово висловив інспектору СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 та інспектору СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 , які відповідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, пропозицію надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, у сумі 40000 (сорок тисяч) гривень, за невчинення службовою особою в його інтересах дії з використанням службового становища, а саме за не складання протоколу про адміністративне правопорушення, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за вчинення якого передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням її службового становища.

ІІ. Відомості про укладену угоду про визнання винуватості, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

08 травня 2024 року між прокурором Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений, представлений захисником ОСОБА_6 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України.

Зокрема, в угоді про визнання винуватості визначено, що обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв найшвидшому розкриттю вчиненого ним кримінального правопорушення, даючи правдиві та повні покази, що відповідає суспільним інтересам у найшвидшому досудовому розслідуванні і судовому провадженні, сприяв проведенню досудового розслідування.

Враховуючи зазначене, сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

Сторонами узгоджені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 , просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 08 травня 2024 року.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов подальшого висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Статтею 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо нетяжких злочинів.

Прокурор під час судового розгляду вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України. Прокурор, зазначив, що узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, відповідає загальним засадам призначення покарання, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який одружений, офіційно не працює але має підробіток, що перевірено під час укладання угоди, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання, відповідно до ст. 89 КК України він вважається не судимою особою, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 з 22 листопада 2023 року (проходив військову службу під час мобілізації з 16 липня 2015 року по 07 жовтня 2016 року та з 28 лютого 2022 року по 13 листопада 2023 року), наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного спяніння. Також умови угоди про визнання винуватості цілком відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтересі сторін або інших осіб. У результаті скоєння обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, матеріальну шкоду державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, не завдано. З огляду на зазначене, прокурор наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості та призначенні обвинуваченому узгодженої сторонами в угоді міри покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 під час судового розгляду також просили зазначену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, що йому інкримінується. Зазначив про те, що він щиро розкаюється у вчиненому, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які повністю відповідають обставинам, встановленими органом досудового розслідування та викладеним в угоді про визнання винуватості. Зокрема, підтвердив, що дійсно, він за наведених вище обставин місця і часу, з метою подальшого уникнення адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, запропонував працівникам поліції надати їм грошові кошти за не складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. Він шкодує про вчинене, засуджує свої діяння та кається. Запевняє, що зробив відповідні висновки та ніколи не повторить вчинене. Також обвинувачений заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а саме сплатити штраф, оскільки офіційно не працює, однак має підробіток, має малолітню дитину на утриманні, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 з 22 листопада 2023 року (проходив військову службу під час мобілізації з 16 липня 2015 року по 07 жовтня 2016 року та з 28 лютого 2022 року по 13 листопада 2023 року). Надав згоду на призначення узгодженої міри покарання.

Захисник ОСОБА_6 наполягав на відсутності підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, зазначивши, що ним були роз`ясненні підзахисному усі умови угоди та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим.

Отже, судом під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь - якої дії з використанням її службового становища, яке, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного спяніння.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що відповідно до ст. 89 КК України він вважається не судимою особою, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, має підробіток одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується задовільно, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 з 22 листопада 2023 року (проходив військову службу під час мобілізації з 16 липня 2015 року по 07 жовтня 2016 року та з 28 лютого 2022 року по 13 листопада 2023 року).

Згідно із висновком досудової доповіді органу пробації та витягом з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 , є середнім, ризик небезпеки для суспільства є середнім, виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При цьому, суд звертає увагу на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах «Souring v. UK», «Shvydka v. Ukraine», «Tammer v. Estonia», - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Отже, одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів (ч. 2 ст. 50 КК України).

Виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини і захистом інтересів держави й суспільства.

Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК.

Основним критерієм градації видів покарань, які можуть бути застосовані судом до осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, є місце прав людини, втручання в які передбачає кожний із заходів примусу, у загальновизнаній ієрархії людських цінностей. У цій ієрархії право особи на свободу й особисту недоторканність має вищу цінність порівняно з правом власності й іншими речовими правами. Виходячи із зазначеного ціннісного орієнтиру, законодавчий перелік видів покарання, встановлений у ст. 51 КК України, побудований за принципом «сходів», де кожному виду покарання відведено відповідний щабель на шляху від менш до більш суворого. Зокрема, в ієрархії видів покарань штраф є найбільш м`яким серед інших видів покарання, серед яких обмеження чи позбавлення волі.

Отже, з урахуванням принципів призначення покарання, індивідуалізації, справедливості, достатності, виваженості, беручи до уваги обставини, передбачені ст. ст. 65-67 КК України, інші положення закону, наведені вище, висновки ЄСПЛ, також обставини конкретної справи, суд доходить висновку, що узгоджене сторонами покарання у виді штрафу відповідає зазначеним принципам, а тому в конкретному випадку мети покарання можливо досягти при застосуванні стосовно обвинуваченого одного із заходів примусу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 369 КК, що не пов`язаний із обмеженням чи позбавленням волі.

Отже, суд погоджується з думкою сторін угоди, щодо можливості призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, встановленого у санкції частини 1 статті 369 КК України, в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн., враховуючи, що кримінальним правопорушенням не завдано майнової шкоди, а відтак таке покарання забезпечить дотримання засад призначення покарання, зокрема, його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним для обвинуваченого ОСОБА_3 , необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових злочинів.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 08 травня 2024 року між прокурором Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_6 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речовий докази по кримінальному провадженню: оптичний диск формату DVD-R залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, яка тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1