Справа № 333/4208/24
Провадження № 1-кс/333/1385/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі аудіо та відео фіксації, відеоконференції, в залі суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_4 , погоджене начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001889 і додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, розлученого, який проходить військову службу на посаді старшого стрільця-оператора ІНФОРМАЦІЯ_2 вч НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001889 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що першим СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001889, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.3.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що 12.11.2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройові частині) № НОМЕР_2 ОСОБА_5 призначено на посаду старшого стрільця-оператора ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат».

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби, солдат ОСОБА_5 згідно з вимогами ст. ст. 9, 11, 16, 28, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог ст. ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

В свою чергу, солдат ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

10.12.2023 року солдат ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , в порушення статутних вимог, в умовах воєнного стану, без поважних причин самовільно залишив місце несення служби, а саме місце тимчасової дислокації ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 розташованого в районі АДРЕСА_2 .

Так в період часу з 10 .12.2023 року по 24.04.2024 року солдат ОСОБА_5 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину для подальшого проходження військової служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього. В подальшому, 24.04.2024 року солдат ОСОБА_5 самостійно прибув органу досудового розслідування.

Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

02.05.2024 року солдату ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

Вважаючи обґрунтованою оголошену підозру та посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що підтверджуються зібраними під час розслідування матеріалами кримінального провадження, слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти цим ризикам, а тому просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання у повному обсязі та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор, в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що пішов до лав збройних сил України добровольцем, два його сини та молодший брат також воюють. На даний час він має проблеми зі здоров`ям, у нього в наявності пупкова грижа, яка потребує оперативного втручання, але у нього не має грошей на операцію. Його було зараховано у штурмовики. Вихидячі на позиції, він ставить під загрозу життя тих військових, які йдуть разом із ним, утримувати позиції. Через ОСОБА_8 грижу він не може носити бронежилет, починає задихатися, з кожним километром уповільнюючи свій хід, перетворюючи їх групу на живу мішень для ворога. З висновком ВЛК, яким його визнано придатним до військової служби він категорично не погоджується, оскільки дійсно з пупковою грижою можна жити, але не можна падати, повзти, штурмовати посадки. Його частина згодна його забрати до себе, але з умовою, що він буде знов виходити на позиції. Але він не буде наражати молодих хлопців на небезпеку. Він дійсно, через погане самопочуття та жахливі умови, в яких він знаходився (приміщення, що не опалювалося у грудні, нестача їжі), залишив місце несення служби, перебував весь цей час вдома, мешкав з мамою, яка є особою похилого віку. Після того як йому зателефонував слідчий, самостійно прибув до нього, також самостійно з`явився до зали суду.

Його захисник - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні посилаючись на недоведеність слідчим ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням виключно позитивної характеристики ОСОБА_5 , просив у задоволенні клопотання відмовити.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 07.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (кримінальне провадження № 0001889).

Клопотання слідчого, погоджене начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, і долучено підтвердження про вручення ОСОБА_5 о 10 год. 35 хв. 02.05.2024 року копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, але останній від підпису відмовився. Таким чином, враховуючи, що розгляд клопотання розпочався о 15 год. 40 хв. 03.05.2024 року, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України у повному обсязі.

02.05.2024 року ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; протколами допиту свідків; протоколами оглідів та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

Вирішуючи питання про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , суд враховує, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, необхідно застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладені на нього процесуальні обов`язки, а також не зможуть запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Перевіряючи доводи клопотання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як зазначалося вище, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Однак тяжкість потенційного покарання не є достатньою та безумовною підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

При розгляді клопотання, крім наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, в тому числі й те, що підозрюваний раніше не судимий, вчинив дане кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, разом з тим має постійне місце проживання, що в сукупності дає слідчому судді підстави вважати, що застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідатиме меті його застосування.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є вкрай неспіврозмірним та неадекватним способом запобігання ризику переховування.

Та обставина, що ОСОБА_5 самостійно з`явився до органу досудового розслідування та до суду для розгляду даного клопотання, в період з 10.12.2023 року по 24.04.2024 року знаходився за місцем свого мешкання, має виключно позитивну характеристу з місця служби, переконливо спростовує ризик ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, оскільки не доведено ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_4 , погоджене начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001889 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1