УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1735/23

Провадження № 1-кп/486/106/2024

28 лютого 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного 06.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322, на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Федеративної республіки Нігерія, громадянина Федеративної республіки Нігерія, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322 від 06.09.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

18.12.2023 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 тримання під вартою на 60 днів без визначення застави, яке обґрунтовано тим, що 06.09.2023 року близько 16:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні орендованої ним на одну добу квартири АДРЕСА_3 , вирішив відкрито викрасти належні ОСОБА_6 мобільні телефони: «iPhone 14 Pro Max» Deep purple 1 TB «iPhone 11 Pro Max», 64 GB. 07.09.2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, насамперед показаннями потерпілої, показаннями свідків та іншими доказами. Ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08.09.2023 року ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави, а саме до 06.11.2023 року. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 05.10.2023 ухвалу слідчого судді скасовано та постановлено нову ухвалу якою застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, а саме до 04.11.2023 року. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.11.2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави, а саме до 30.12.2023 включно. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Миколаївської області від 28.12.2023 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стоком на 60 днів з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави, а саме до 28.02.2024 року. Обставини, на підставі яких сторона обвинувачення дійшла висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховуватись від суду, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна. Крім того, ОСОБА_4 є громадянином Федеративної Республіки Нігерія та має довідку на постійне проживання в Україні, постійного проживання на території України немає; може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні. У зв`язку з цим просить продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання та просив про його задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просять застосувати домашній арешт.

Потерпіла у судовому засіданні підтримала клопотання прокурора.

Заслухавшидумку учасників судового розгляду, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.12.2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.02.2024 включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 28.02.2024 року, але судове провадження у даному кримінальному провадженні не закінчено.

Приписами ч. 3 ст. 331 КПК України встановлено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Обставини, на які посилається прокурор, як на підставу застосування запобіжного заходу, були враховані судом при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На даний час будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не встановлено.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, зокрема: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна; немає постійного місця проживання на території України; не має міцних соціальних зв`язків; може незаконно впливати на потерпілу, а це свідчить про обґрунтованість і доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. При цьому, жодних правових підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі у вигляді домашнього арешту, в судовому засіданні не встановлено.

Щодо правової позиції обвинуваченого та його захисника, то суд зазначає про те, що суду не надано будь-яких доказів, які би підтверджували наявність житла, у якому обвинувачений міг проживати та виконувати ухвали щодо домашнього арешту.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст. 194, 197, 314, 331, 372, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Омодару ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Федеративної республіки Нігерія, громадянина Федеративної республіки Нігерія, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», строком на шістдесят днів, тобто до 28.04.2024 року включно.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії ухвали суду.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1