Справа № 215/3998/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу заяву засудженого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання про вирішення питання в порядку виконання вироку від 14.11.2000 р. Дніпропетровського обласного суду,

В С Т А Н О В И В:

Заява про відвід та її уточнення, доповнення мотивовані тим, що у вказаному кримінальному провадженні склалися обставини, які унеможливлюють його розгляд суддею ОСОБА_6 , оскільки обґрунтовано виникають сумніви у неупередженості судді, що в свою чергу є підставами для заявлення судді ОСОБА_6 відводу та які обґрунтовуються наступними доказами.

Згідно положень ст. 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р., яка визначає завдання суду, суд здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод , гарантованих Конституцією і Законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Натомість, суддя ОСОБА_6 , в порушення зазначених нормативно-правових актів, які визначають алгоритм поведінки судді при відправленні правосуддя щодо гарантування об`єктивності та неупередженості суду при розгляді кримінальних проваджень порушених за його заявами, клопотаннями, та які перебувають у провадженні судді ОСОБА_6 , умисно допустив порушення його процесуальних прав, що в свою чергу прямо вказує на можливу заінтересованість судді в результатах провадження та однозначно доводить необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_6 ..

Так:

1) у кримінальному провадженні з розгляду судової справи № 215/1594/22, розгляд якої з порушенням розумних строків триває вже понад рік (заява від 16.05.2022 р.) у першому судовому засіданні і фактично єдиному, яке проводилося за його особистої участі у залі суду 13.10.2022 р., після того, коли він користуючись своїм, як процесуальним правом так і конституційним правом людини на захист у кримінальному провадженні, заявив клопотання про заміну призначеного йому захисника, суддя ОСОБА_6 , відкрито проявляючи своє невдоволення та роздратування, постановив більше його у судове засідання не доставляти та всі наступні судові засідання проводити у режимі відеоконференції;

2) на розгляді у судді ОСОБА_6 перебуває судова справа № 215/355/22 за клопотанням від 21.01.2022 р., поданим в порядку ст. 537 КПК та розгляд якого, згідно положень ч. 3 ст. 539 КПК, має бути здійснений протягом 10-ти днів, суддя ОСОБА_6 здійснює його розгляд протягом 23 місяців, при цьому ще не провівши жодного реального судового засідання, що в свою чергу є очевидним порушенням ч. 1 ст. 7 КПК, порушенням розумних строків розгляду кримінального провадження;

3) у кримінальному провадженні (судова справа № 215/2932/22) відкритому 04.07.2023 р. за його заявою від 01.05.2023 р. про перегляд ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.12.2022 р. за нововиявленими обставинами, досі ще не відбулося жодного судового засідання, це при тому, що згідно положень ч. 1 ст. 466 КПК, вказаний вид кримінального провадження має бути розглянутим протягом 2-х місяців;

4) також у судді ОСОБА_6 перебуває на розгляді його заява від 25.05.2023 р. про роз`яснення судового рішення (судова справа № 215/2932/22), розгляд якої, згідно положень ч. 1 ст. 380 КПК, має бути здійснений судом протягом 10 днів, тоді як очевидно, що суддею ОСОБА_6 вказаний процесуальний строк було порушено;

5) у кримінальному провадженні (судова справа № 215/3874/23) за його клопотанням, поданим в порядку ст. 537 КПК України 03.07.2023 р. та розгляд якого, згідно положень ч. 3 ст. 539 КПК України, суд здійснює протягом 10 днів, суддя ОСОБА_6 перше судов засідання провів 17.10.2023 р., тобто з плином 2 місяців з часу подання клопотання, що в свою чергу є очевидним порушенням процесуальних строків розгляду даного кримінального провадження;

6) за фактом вчинення суддею Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 дисциплінарного проступку 14.07.2023 р., ним була подана дисциплінарна скарга до Вищої ради правосуддя, яка була зареєстрована за вх. № Д-1955/3/7-23 від 25.05.2023 р. та яка на даний час перебуває на розгляді у ВРП, що підтверджується листом ВРП.

При цьому звертає увагу суду, що обставина того, що за результатами розгляду дисциплінарної скарги, станом на даний час рішення ще не ухвалено, не є об`єктивною перешкодою для визнання існування в діях судді ОСОБА_6 упередженості та необ`єктивності, оскільки, по практиці ЄСПЛ достатньо вже того, що є підстави допускати можливий прояв суддею ОСОБА_6 неупередженості, навіть коли суб`єктом це не усвідомлюється, що в свою чергу знайшло відображення у правовій позиції Дніпровського апеляційного суду:

Так:

- у судовому засіданні 07.12.2023 р. з розгляду апеляційної скарги у судовій справі № 190/462/19, колегією суддів Дніпровського апеляційного суду, було задоволено заявлений ним відвід колегії з підстав того, що в іншому кримінальному провадженні стосовно вказаної колегії суддів ним було подано до ВРП дисциплінарну скаргу та заяву до ДБР про вчинення кримінального правопорушення колегією суддів;

- у судовому засіданні 14.12.2023 р. з розгляду апеляційної скарги у судовій справі № 215/4749/23, вже вказаною колегією суддів Дніпровського апеляційного суду, керуючись принципом єдності судової практики (п. 4 ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 р.), виходячи з того, що раніше (07.12.2023 р.) колегією суддів вже було задоволено його клопотання про відвід, було заявлено самовідвід;

- аналогічне рішення за аналогічних обставин було прийнято у судовому засіданні 14.12.2023 р. у судовій справі № 215/5674/23».

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав свою первісну заяву та її уточнення, доповнення.

Захисник ОСОБА_5 , у судовому засіданні підтримав заяву засудженого.

У судовому засіданні прокурор прохав відмовити у задоволенні заяви про відвід судді, посилаючись на те, що вона є немотивована.

Особа, якій заявлено відвід - суддя ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлявся, надав клопотання про розгляд заяви засудженого за його відсутності.

Вивчивши та дослідивши заяву про відвід, її уточнення, доповнення, додатки до них, вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

В силу ст. 6 Конвенції « Про захист прав людини і основоположних свобод », кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з положеннями ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" та "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства"). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна проти Швейцарії»).

У своєму рішенні по справі « Фельдман проти України » Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.

Згідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі « Білуха проти України » зазначено, що « у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду ». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що « особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного ».

Тобто, наведене вказує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але « вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими ».

З предмета та меж судового розгляду провадження, в якому заявлено відвід, не простежується будь-яких залежності чи взаємозв`язку, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість судді ОСОБА_6 щодо засудженого або обставин цієї справи, чи необ`єктивність при її розгляді.

Не встановлено й інших підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК, які б унеможливлювали розгляд справи вказаним суддею та викликали необхідність його відводу. Не встановлено також фактів, які б указували на те, що суддя ОСОБА_6 не є безстороннім, адже особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного, а наслідок побоювання заявника, що суддя є небезстороннім не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

Сама ж по собі незгода з діями судді у провадженні, чи постановленими ним процесуальними рішеннями, не є підставою для відводу.

Так, в ухвалі від 03.07.2019 р. у справі № 826/14033/17, Верховний Суд сформував позицію про те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення судді в інших справах, не може бути підставою для відводу.

При цьому, засуджений, мотивуючи свою заяву про відвід, посилається в більшості фактично на обставини та факти, стосовно дій та процесуальних рішень судді ОСОБА_6 при розгляді інших кримінальних проваджень за його заявами, клопотаннями, що по суті не повинні входити до меж цього провадження про відвід судді.

Тому, суд також не вважає підставою для задоволення відводу тривалий розгляд суддею ОСОБА_6 інших проваджень за заявами, клопотаннями засудженого, так як причини цього не є предметом розгляду цього провадження за заявою про відвід, яка стосується лише провадження № 215/3998/23.

Також суд не вважає ухвали від 07.12.2023 р., 14.12.2023 р. колегій суддів Дніпровського апеляційного суду , якими задоволено як самовідводи суддів, так і відводи суддям, по вказаним засудженим справам, такими, що породжують єдність судової практики для суддів, тобто не вважає їх сталою судовою практикою.

У ході цього розгляду, також не встановлено з боку судді ОСОБА_6 умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості, так, як подання дисциплінарної скарги до Вищої ради правосуддя відносно судді є правом кожного громадянина і не є підставою для відводу судді.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 22, 26, 75, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволені заяви засудженого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду його клопотання про вирішення питання в порядку виконання вироку від 14.11.2000 р. Дніпропетровського обласного суду.

Оголошення повного тексту ухвали провести 26.02.2024 р. після 12-00 в залі № 4 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: