Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року

м. Київ

справа № 496/2424/24

провадження № 51-2804ск24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 11 червня 2024 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 ,

встановив:

Біляївський районний суд Одеської області ухвалою від 17 квітня 2024 року у підготовчому судовому засіданні відмовив у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно (грошові кошти), вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вищевказану ухвалу прокурор оскаржив до суду апеляційної інстанції.

Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 11 червня 2024 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалуБіляївського районного суду Одеської області від 17 квітня 2024 року на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України.

Прокурор, не погоджуючись із постановленим судом апеляційної інстанції рішенням, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом IIцього Кодексу.

Апеляційне оскарження судового рішення, за наслідками розгляду клопотання про обрання, зміну, продовження чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, вказаною нормою не передбачено.

Так, Біляївський районний суд Одеської області ухвалою від 17 квітня 2024 року відмовив у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно (грошові кошти), вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор зазначену ухвалу оскаржив в апеляційному порядку.

Частинами 1, 2 статті 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи апеляційну скаргу прокурора на відповідність вимогам ч. 4 ст. 399 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ухвала Біляївського районного суду Одеської області від 17 квітня

2024 року не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у зв`язку з чим постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Колегія суддів касаційного суду погоджується з таким висновком судді Миколаївського апеляційного суду, вважає його достатньо вмотивованим, а ухвалу від 11 червня 2024 року - такою, що повністю відповідає вимогам КПК України.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

ухвалив:

відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 11 червня

2024 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3