Справа № 953/1649/24
н/п 1-кс/953/1928/24
"12" березня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
До Київського районного суду м. Харкова 11.03.2024 поштою надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення заборони на відчуження, розпорядження та користування майном, що виявлено та вилучено 06.03.2024 під час проведення обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки '' Xiaomi Poco x3 NFC' imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 , жорсткий диск «Seagate» s/n Z1D8FJP8, переносний жорсткий диск «Apacer» s/n AP512GAS350XR; місцем зберігання арештованого майна визначити слідчий відділ УСБУ в Харківській області.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що в ході досудового розслідування отримано інформацію стосовно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуваючи на території м. Харкова та Харківської області, в період з 24.02.2022 по 03.03.2022, здійснював збір та передачу представнику іноземної держави російської федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомостей про дислокацію та переміщення особового складу, військової техніки Сил оборони України, для їх подальшого використання під час здійснення обстрілів із різних видів озброєння та планування бойових дій збройними формуваннями РФ на території Харківської області.
06.03.2024 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання та реєстрації ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом чого виявлено та вилучено - мобільний телефон марки ''Xiaomi Poco x3 NFC' imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 , жорсткий диск «Seagate» s/n Z1D8FJP8, переносний жорсткий диск «Apacer» s/n AP512GAS350XR.
Виявлені та вилучені предмети та речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Предмети, вилучені 06.03.2024 за результатом проведення обушку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть свідчити про причетність підозрюваного та/або інших осіб до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.
Таким чином, на підставі вищезазначеного можна дійти висновку, що вказані предмети відповідають критеріям, зазначеним у ч. 3 ст. 170 КПК України.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, вилучення вказаних предметів, речей, документів під час обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 , за участі та у присутності ОСОБА_4 , є конкретним фактом, підтверджуючим право власності на майно.
Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані предмети та документи необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.
Сторона обвинувачення зазначає, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься заява слідчого в ОВС СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 , в якій вона просить провести розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 27).
В матеріалах справи міститься заява власника майна ОСОБА_4 , в якій він просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі. Розгляд клопотання на розсуд суду (а.с. 28).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.03.2024 надано дозвіл слідчому, який здійснює досудове розслідування, чи прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, на проведення обшуку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в якому зареєстрований та проживає громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення предметів, що мають значення для розслідування у даному провадженні, в тому числі комп`ютерної техніки, носіїв інформації, документів, засобів зв`язку, чорнових записів та предметів, які можуть свідчити про протиправну діяльність ОСОБА_4 та інших осіб (а.с. 6-7).
06.03.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.03.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 08.32 год. до 11.23 год., в ході якого, згідно протоколу обшуку від 06.03.2024, вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 8).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 06.03.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi Poco x3 NFC» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 , жорсткий диск «Seagate» s/n Z1D8FJP8, переносний жорсткий диск «Apacer» s/n AP512GAS350XR до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна - слідчий відділ УСБУ в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1