Справа № 344/2702/24
Провадження № 11-сс/4808/124/24
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2024 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанови слідчих ТУ ДБР про закриття кримінального провадження № 0000026 від 06 серпня 2020 року та про закриття кримінального провадження №0002368 від 24.07.2017 року, та зобов`язання вчинити дії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить: поновити процесуальний строк для оскарження ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2024 року; визнати факт позбавлення його права на доступ до правосуддя; скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2024 року та постановити нову, в якій виконати всі вимоги, зазначені ним в змісті скарги до слідчого судді.

Зокрема, посилається на те, що Івано-Франківський міський суд навмисно не надсилав йому копію ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2024 року і тільки після подання скарги до Ради суддів України, він її отримав разом з відповіддю від 22.03.2024 року за №9рс-99/24.

Вважає безпідставними твердження слідчого судді про те, що у вказаних ним кримінальних провадженнях не приймались слідчими постанови про їх закриття.

ОСОБА_6 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, проте в апеляційній скарзі просив провести її розгляд без його участі.

Прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 подала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд без її участі, у зв`язку з її зайнятістю в інших судових процесах. При цьому, прокурор повідомила, що Івано-Франківською обласною прокуратурою на даний час не здійснюється процесуальне керівництво у жодному кримінальному провадженні, де заявником чи потерпілим є ОСОБА_6 , як і слідчим п`ятого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, не здійснюється досудове розслідування у таких кримінальних провадженнях. Зокрема, прокурором у кримінальному провадженні №0000026 15.08.2022 визначено підслідність за відділенням поліції №2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, та після скасування судом апеляційної інстанції постанови про закриття в частині дій працівників правоохоронних органів для проведення досудового розслідування органом ДБР не поверталась. У кримінальному провадженні №0002368 прокурором визначено підслідність за Івано-Франківським РУП ГУНП в Івано-Франківській області.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_6 та прокурора.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 107 та ч. 1 ст. 406 КПК України апеляційний розгляд проведено в письмовому провадженні за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 оскаржив до слідчого судді постанови слідчих ДБР про закриття кримінального провадження №0002368 від 24.07.2017 року та кримінального провадження №0000026 від 06.08.2020 року, зміст яких і дата винесення йому не відомі, а також просив зобов`язати слідчих надіслати йому копії вказаних постанов, поновити строк для оскарження вказаних постанов, зобов`язати слідчих у кримінальному провадженні №0002368 винести повідомлення про підозру у вчиненні корупційного правопорушення.

Слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги виходив з того, що вимоги скаржника вже вирішені у передбаченому законом порядку, постанови слідчих ДБР про закриття кримінальних проваджень №0002368 від 24.07.2017 року та №0000026 від 06.08.2020 року скасовані, інші постанови про закриття даних кримінальних проваджень слідчими не приймались.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 травня 2023 року (справа № 344/4910/23, провадження № 11-сс/4808/150/23) було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2023 року скасовано та постановлено нову ухвалу. Задоволено скаргу ОСОБА_6 на постанову від 04.04.2022 року про закриття кримінального провадження №0002368, внесеного до ЄРДР 24.07.2017 року та постанову від 10.08.2022 року про закриття кримінального провадження №0000026, внесеного до ЄРДР 06.08.2020 року. Скасовано постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_8 від 04.04.2022 року про закриття кримінального провадження №0002368, внесеного до ЄРДР 24.07.2017 року та постанову слідчого П`ятого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 від 10.08.2022 року про закриття кримінального провадження №0000026, внесеного до ЄРДР 06.08.2020 року, та направлено матеріали проваджень для досудового розслідування.

Окрім цього, колегія суддів зауважує, що статтею 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Зокрема, ч.2 ст. 309 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Таким чином, оскарження в апеляційному порядку під час досудового розслідування ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на зобов`язання винести повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

У зв`язку з викладеним, вимоги ОСОБА_6 в частині оскарження ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні його скарги про зобов`язання слідчих винести повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, не можуть бути предметом апеляційного розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що судочинство в кримінальних провадженнях здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_6 не містить даних, які свідчать про обґрунтованість його вимог, спростовують висновки суду і доводять неправильність та незаконність рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи ОСОБА_6 про навмисне не надсилання йому судом першої інстанції оскаржуваної ухвали та позбавлення його права на доступ до правосуддя. Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що 16.02.2024 року ОСОБА_6 надсилалась копія ухвали слідчого судді від 15.02.2024 року (а.п.10).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Колегією суддів не встановлено істотних кримінальних процесуальних порушень, які свідчать про необхідність скасування ухвали слідчого судді.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5