ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 638/5867/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/1492/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 296 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 , який взяв захист своїх інтересів на себе, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме потерпілих по справі належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 04 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України з призначенням покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вказаним вироком встановлено, що 06 11 2023 року приблизно о 17-05 годині, ОСОБА_7 , знаходився за адресою свого мешкання, а саме:

АДРЕСА_1 , де у нього виник протиправний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом, на ґрунті демонстративної зневаги щодо моральності відносно громадян, ОСОБА_7 , діючи умисно, з винятковим цинізмом, ігноруючи норми моралі та етики, нахабно виявляючи своє зневажливе ставлення до загальноприйнятих правил та норм поведінки і моралі, суспільства, за допомогою мобільного додатку інтернет-банкінгу "Sense Super App: мобільний банк" та, здійснив відеодзвінок до служби клієнтського сервісу у відеочаті АТ "Сенс Банк", та, потрапивши до відеочату з фахівцем 1 категорії відділу клієнтського сервісу у відеочаті АТ "Сенс Банк" потерпілою ОСОБА_8 ?єю ОСОБА_9 , почав вести себе непристойно, а саме відвівши відеокамеру від свого обличчя, направив її на свій оголений статевий орган та почав демонстративно здійснювати акт онанізму, в зв?язку з чим, ОСОБА_10 зробила ОСОБА_7 зауваження та завершила відеодзвінок.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 грубо порушив громадський порядок та спокій ОСОБА_10 , яка перебувала на своєму робочому місці, спричинивши їй моральної шкоди під час виконання своїх посадових обов?язків.

Крім того, 14 11 2023 року приблизно об 11-53 та 12-06 годині, 15 11 2023 року о 15-58 та 20-04 годині та 10 02 2024 року о 13-33 годині за аналогічних вищевказаним обставин, ОСОБА_7 грубо порушив громадський порядок та спокій потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які перебували на своїх робочих місцях, спричинивши їм моральної шкоди під час виконання своїх посадових обов`язків.

Вказані дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції його конституційних прав, вказує про безпідставний розгляд справи без його участі.

Зазначає, що суд першої інстанції грубо порушив його права, не повідомивши про розгляд справи та не пересвідчившись у судовому засіданні щодо визнання ним своєї вини у скоєному.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив про задоволення апеляційних вимог у повному обсязі.

Прокурор просив залишити апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Потерпілі про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, проте у судове засідання не з`явилися. Будь-яких клопотань або заяв, які б перешкоджали розгляду справи, до апеляційного суду не надавали.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги обвинуваченого встановила, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, дослідив обставини вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, дав належну правову оцінку, правильно кваліфікував його дії та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

На переконання колегії суддів, апеляційні доводи обвинуваченого, що містять твердження про незаконність та необґрунтованість вироку мають суто суб`єктивний характер та спрямовані на ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з обраною лінією захисту.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції, через розгляд вказаної справи за відсутності самого обвинуваченого та неповідомлення його про дату та час судового засідання, колегія суддів вважає, що вони є позбавленими правових підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Розгляд даної категорії справ у суді першої інстанції здійснюється в порядку ст.ст.381-382 КПК України. При цьому, суд має право призначити розгляд обвинувального акта у судовому засіданні та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне або суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений беззаперечно визнає свою вину, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В останньому випадку розгляд проводиться в порядку спрощеного провадження, яке має на меті прискорення кримінального провадження, усунення необґрунтованої тяганини при розгляді кримінальних справ і дозволяє забезпечити вирішення завдань кримінального провадження при процесуальній та ресурсній економії.

Підставою для розгляду обвинувального акту щодо кримінального проступку в спрощеному провадженні є встановлення прокурором під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду. У такому випадку прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.302 КПК України саме на дізнавача та прокурора покладається обов`язок роз`яснити підозрюваному, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

З аналізу наведених норм кримінального процесуального закону слідує, що суд отримавши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, зобов`язаний невідкладно вивчити його та додані до нього матеріали, і вправі прийняти рішення про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні лише у разі, якщо встановить що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини, беззаперечно визнає свою вину і згоден з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні. В основу обвинувального вироку суд може поставити лише ті обставини, які встановлені органом досудового розслідування та які не оспорюються учасниками судового провадження. В протилежному випадку, в разі встановлення, що обставини, встановлені органом досудового розслідування оспорюються будь-ким з учасників кримінального провадження, у тому числі обвинуваченим, суд не вправі приймати рішення про спрощене провадження і зобов`язаний, у відповідності до положень ч.3 ст.382 КПК призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження.

З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.302 КПК до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні було додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_7 від 28 03 2024 року, щодо його беззаперечного визнання своєї винуватості та заяви потерпілих, про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні з відсутністю претензій до підозрюваного щодо відшкодування шкоди.

У підписаній ОСОБА_7 заяві від 28 03 2024 року він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив про ознайомлення із обмеженням права на апеляційне оскарженн та беззаперечно визнав свою винуватість, підтвердженням чого є особистий підпис вказаної заяви самим ОСОБА_7 .

На переконання колегії суддів, добровільність позиції та дійсне погодження ОСОБА_7 із встановленими досудовим розслідуванням обставинами у кримінальному провадженні, не викликає сумнівів.

При розгляді вказаного кримінального провадження, судом першої інстанції не порушено приписів ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - права особи на справедливий суд.

Таким чином, на переконання колегії суддів, твердження апелянта про порушення судом першої інстанції його конституційних прав через неповідомлення про дату судового розгляду не має правового підґрунтя.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційну скаргу обвинуваченого, - без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 04 2024 року по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст. 296 КК України, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4