Справа № 396/1650/23
Провадження № 1-кп/392/137/24
УХВАЛА

05 лютого 2024 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2023 за № 0000219 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.190, ч.4 ст.185, ч.5 ст.361 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 днів. Розгляд кримінального провадження не може бути завершено до закінчення строку дії ухвали суду від 19 грудня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 до 16.02.2024 року. На обґрунтування клопотання зазначив, що ризики,передбачені п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_3 , не зменшилися та продовжують існувати на даний час. Вказав, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою не зможуть запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Просив клопотання задовольнити.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора. На обґрунтування своєї позиції вказав, що обвинувачений ОСОБА_3 займає спокутувальну позицію, що, зокрема, підтверджується письмовою заявою потерпілої ОСОБА_6 , якій обвинуваченим повністю відшкодовано завдану матеріальну шкоду, та яка немає жодних матеріальних претензій до нього. Крім того, стороною захисту ініціюється укладення угоди з прокурором про визнання винуватості. Таким чином, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово, з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України. Саме такий запобіжний захід сприятиме виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків. Просив врахувати наявність міцних соціальних зв`язків в обвинуваченого та стан його здоров`я.

Обвинувачений підтримав захисника, просив застосувати відносно нього домашній арешт з метою лікування, адже утримується під вартою дев`ятий місяць. Зі сплином часу ризики зменшуються, зазначені в клопотанні прокурора ризики ґрунтуються на припущеннях, жодного наміру впливати на потерпілих немає, матеріальна шкода відшкодована.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання подала заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 без її участі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які брали участь у судовому засіданні, суд дійшов висновків про таке.

Судом встановлено, що наразі відносно обвинуваченого ОСОБА_3 діє застосований 30 травня 2023 року ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2024 року до 16 лютого 2024 року, з визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 107 360 грн.

Отже, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою закінчується 16.02.2024 року, до вказаного часу судове провадження не може бути завершене, оскільки у кримінальному провадженні допитано потерпілу ОСОБА_6 та досліджено письмові докази у частині обвинувачення за ч.4 ст.185, ч.5 ст.361 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Мета застосування запобіжного заходу визначена ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України, яке є кримінальним проступком, ч.2 ст.190 КК України нетяжким злочином, ч.4 ст.185 КК України тяжким злочином, та ч.5 ст.361 КК України особливо тяжким злочином.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

При цьому, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Ризики, передбачені п.п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду з урахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та відповідно з мірою можливого покарання, може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 та свідків, які ще не допитані безпосередньо в судовому засіданні, а також існує ризик вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, оскільки відносно останнього 30.08.2018 року до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області направлено обвинувальний акт за ч.2 ст.307 КК України, та, крім того, наразі обвинувачується у вчиненні ряду корисливих кримінальних правопорушень, вчинених протягом незначного проміжку часу.

При вирішенні клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , судом враховані обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, що він обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень проти власності, в тому числі тяжкому кримінальному правопорушенні, а також у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, те, що до затримання, зі слів обвинуваченого, працював неофіційно, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2012 року народження, матір та брата, такий, що відповідно до ст.89 КК України, не має судимостей, є обвинуваченим в іншому кримінальному провадження, яке на даний час не розглянуто.

В судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вік та стан здоров`я (підтверджується відповіддю філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України в Черкаській та Кіровоградській областях» на виконання ухвали суду від 16.10.2023) обвинуваченого дозволяє застосування відносно нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Щодо ствердження сторони захисту про наявність у ОСОБА_3 постійного місця проживання, наявність міцних соціальних зв`язків, то вказані факти наразі не є безумовними підставами для скасування чи зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

Окрім того, доводи, викладені стороною захисту, щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу у своїй сукупності, не свідчать про те, що вони є достатніми для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилання сторони захисту на відсутність доказів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, спростовуються доводами сторони обвинувачення, матеріалами провадження, та в сукупності і взаємозв`язку вказують на те, що будь-який інший запобіжний захід наразі не зможе слугувати стримуючим фактором та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

З урахуванням положень п.2 ч.1 ст.182, ч.4 ст.183 КПК України, а також ст.ст.177-178 КПК України, суд вважає необхідним визначити з урахуванням майнового стану обвинуваченого та обставин скоєння кримінальних правопорушень, заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 грн, що буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним обов?язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372, 392 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 05.02.2024 до 04.04.2024 включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово - відмовити.

Строк дії ухвали визначити до 04 квітня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали суду складено 09.02.2024 року.

Суддя ОСОБА_8