Номер провадження: 11-сс/813/722/24
Справа № 522/5284/24 1-кс/522/2195/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000070 від 22.02.2024 рокуза апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. імені Ілліча Аккурганського району Ташкентської області Республіки Узбекистан, громадянин Російської Федерації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України,

встановив:

СВ УСБУ в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000070 від 22.02.2024 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, скоєного ОСОБА_8 за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи достовірно обізнаним із засобів масової інформації та інших відкритих джерел інформації про введення правого режиму воєнного стану на всій території України, а також введеної органами державної влади заборони розповсюдження інформації, розголошення якої може призвести до обізнаності противника про дії Збройних Сил України, інших складових сил оборони, негативно вплинути на хід виконання завдань за призначенням під час дії правового режиму воєнного стану, 27.11.2023, перебуваючи за місцем своєї роботи на території об`єкту критичної інфраструктури ПАТ «Чорноморський паливний термінал» за адресою: АДРЕСА_2 , будучи працівником зазначеного підприємства, а саме займаючи посаду оператора очисних споруд служби екології вказаного підприємства, та маючи безперешкодний доступ до будь-яких об`єктів, розташованих на територій ПАТ «Чорноморський паливний термінал», використовуючи електронне обладнання свій мобільний телефон марки «Xiaomi REDMI Note 8 Pro» модель НОМЕР_1 , ІМЕІ (1) НОМЕР_2 ; ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , з SIM картою НОМЕР_4 та SIM картою НОМЕР_5 , зі встановленим програмним забезпеченням, підключеним до мережі Інтернет-провайдера, авторизувавшись в Інтернет-месенджері «WhatsApp», який пов`язаний до його абонентського номеру НОМЕР_4 , з використанням засобів та методів конспірації для приховування своєї протиправної діяльності, 27.11.2023 здійснив збір шляхом фото-, відеофіксації для подальшого поширення (розповсюдження) шляхом надсилання, після чого поширив абоненту стільникової мережі російської федерації на номер телефону НОМЕР_6 , який підписаний як « ОСОБА_9 », в інтернет-месенджері «WhatsApp» наступних відомостей, електронних фото та відео файлів:

1.Фотознімок під назвою «05cc03a8ecdd256bce774a37e5df65e3fd83ceeb8d071f9529b3b7453b60a8b1», який зроблено через лівий кут металопластикового вікна, з якого відкривається вид на незавершений автомобільний міст з понтонною переправою, а також зафіксовано вищевказаний об`єкт по периметру.

2.Фотознімок під назвою: «06ce1129be2f8b3582cf6bb49527076ef344c6080d8f62dd14f0b4», на якому зафіксовано незавершений автомобільний міст з понтонною переправою, шляхи під`їзду до даного об`єкту з боку м. Чорноморськ та м. Одеси, а також з боку акваторії моря Одеської області.

3.Фотознімок під назвою «49a7d6a31b29794406a1ac16ac656e8c122d414ed29ad3d91fe8bdc8ae715c74», який зроблено через лівий кут металопластикового вікна, з якого відкривається вид на незавершений автомобільний міст з понтонною переправою, а також зафіксовано вищевказаний об`єкт по периметру.

4.Фотознімок під назвою «240d4b6bb5da323d6ad82a016495bd1fc266750b39d85410508b57fdb727754», на якому зафіксовано незавершений автомобільний міст з понтонною переправою, шляхи під`їзду до даного об`єкту з боку м. Чорноморськ та м. Одеси, а також з боку акваторії моря Одеської області.

5.Фотознімок під назвою «240d4b6bb5da323d6ad82a016495bd1fc266750b39d85410508b57fdb727754», на якому зафіксовано паливні цистерни ПАТ «Чорноморський паливний термінал» Одеська область, м. Чорноморськ, с. Бурлача балка, вул. Північна, буд. 2.

6.Фотознімок під назвою « 1714f118cd2ce36bc687d37ca30ac1fa25d06a4dd1a8da54fa109932d9b625b3 », на якому зафіксовано незавершений автомобільний міст з понтонною переправою, шляхи під`їзду до даного об`єкту з боку акваторії моря Одеської області. Фотознімок зроблений через гілля дерева прихованим шляхом.

7.Фотознімок під назвою «09467734e4f9d1eb64389ce3f6f9189d5ed95460a144b70b9a751d», на якому зафіксовано акваторію ДП «Чорноморський морський торговельний порт» та усі споруди портової інфраструктури, виробничі потужності цього підприємства, а також інші споруди, будівлі, що також можуть мати оборонне значення.

8.Фотознімок під назвою «df38ce9ae6c165655f0417411cea675fc0f2f1a32d9f7b342c3fd2d5a4bb3c35», на якому зафіксовано незавершений автомобільний міст з понтонною переправою, шляхи під`їзду до даного об`єкту з боку м. Чорноморськ та м. Одеси, а також з боку акваторії моря Одеської області.

9.Відеозапис під назвою «VID-20231029-WA0002», де зафіксовано акваторію паливного терміналу ПАТ «Чорноморський паливний термінал» Одеська область, м. Чорноморськ, с. Бурлача балка, вул. Північна, буд. 2.

Згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 за вих. №1712/4 від 12.04.2024 встановлено, що починаючі з 05.07.2023 відповідно до бойового розпорядження військового коменданта оборони Одеси за № НОМЕР_8 дск від 05.07.2023, розпорядження ОУВ «Дунай» № НОМЕР_9 дск від 24.11.2023 за місцем розташування незавершеного автомобільного мосту з діючою понтонною переправою на взводному опорному пункті НОМЕР_10 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3) за адресою: АДРЕСА_2 , що з`єднує АДРЕСА_3 , розташовуються окремі утворені відповідно до законів України військові формування, формування Збройних Сил України, що виконують бойові завдання, цілодобову охорону по периметру цього об`єкта відображеного на фотознімках, що надійшли разом із запитом № 1, 2, 3.

Завданням утворених відповідно до законів України військових формувань, формувань Збройних Сил України на ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 є цілодобова охорона об`єкту оперативно-тактичного значення, - незавершеного автомобільного мосту з діючою понтонною переправою, яка з`єднує АДРЕСА_3 , та за необхідності безперервно забезпечує рух військових підрозділів та військової техніки, що стратегічно залучається до виконання бойових, спеціальних завдань для підтримання обороноздатності держави у цілому.

Враховуючи особливості рельєфу місцевості вищевказаного регіону, виведення з ладу вищезазначеної діючої понтонної переправи значною мірою ускладнить та взагалі унеможливить транспортне сполучення, швидкість переміщення, маневрування Збройних Сил України, військової техніки, інших утворених відповідно до законів України військових формувань на час виконанні бойових, спеціальних завдань, що цілеспрямовані на постійне підтримання обороноздатності держави та боєготовність певних військових підрозділів.

Одночасно з позначенням на фото цією відповіддю надано інформацію щодо фактичних місць нанесення ракетних ударів державою агресором російською федерацією по території Одеської області у район стратегічної діяльності функціонування незавершеного автомобільного мосту з понтонною переправою, що з`єднує м. Чорноморськ Одеської області з м. Одесою через ОСОБА_10 у районі АДРЕСА_2 ).

За результатами опрацювання ІНФОРМАЦІЯ_2 та відеоматеріалу, що наданий разом із запитом, підтверджено, що за їх змістом, ракурсу відображення знаходження зафіксованих на них об`єктів можливо ідентифікувати на місцевості розташування утворених відповідно до законів України військових формувань, формувань Збройних Сил України на ІНФОРМАЦІЯ_4 (входить до складу загальної системи кругового рубежу оборони АДРЕСА_2 ), що діють відповідно до бойового розпорядження військового коменданта оборони Одеси за № НОМЕР_8 дск від 05.07.2023, розпорядження ОУВ «Дунай» № НОМЕР_9 дск від 24.11.2023.

Несанкціоноване поширення будь-яким особам інформації у вигляді фотоматеріалів №№1,2,3 та відеоматеріалу надано із запитом, у тому ж числі в інтернет месенджері «Whats Apр» в умовах воєнного стану спричинить значну шкоду обороноздатності та державній безпеці України.

Вищенаведені фотоматеріали № 1, 2, 3 та відеоматеріал наданий разом з запитом такого змісту інформації у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не розміщувались.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

12.04.2024 року ОСОБА_8 затриманий в порядку п.6 ч.1 ст.615 КПК України.

12.04.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, за ознакою: поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

12.04.2024 року слідчий в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність ризиків, які обґрунтовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, суду, оскільки він являється громадянином іншої держави, а саме країни-агресора; здійснення незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; а також вчинення нових кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що підтверджується його бажанням зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії Російської Федерації проти України, загрози її національній безпеці.

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання органу досудового розслідування та підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 10.06.2024 року, без визначення розміру застави.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які існують у великому ступені, оскільки підозрюваний являється громадянином РФ, на території України у нього відсутні міцні родинні зв`язки, близькі родичі останнього мешкають на території РФ, він є колишнім військовослужбовцем ЗС РФ, та враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинене в умовах російського військового вторгнення в Україну та ведення РФ війни проти України, що свідчить про обґрунтованість підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить скасувати її та постановити нову ухвалу, якою змінити підозрюваному запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник посилається на наступне:

-клопотання органу досудового розслідування не відповідає вимогам ст.194 КПК України, оскільки не містить належного обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України;

-тяжкість можливого призначення покарання не може бути підставою для обрання виняткового запобіжного заходу.

Разом з апеляційною скаргою захисником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали.

Мотивуючи подане клопотання захисник зазначає наступне:

- ухвала слідчого судді постановлена 12.04.2024 року, однак вручена підозрюваному в установі виконання покарань лише 17.04.2024 року;

- 18.04.2024 року, між підозрюваним та захисником підписано договір про надання безоплатної правової допомоги, а 19.04.2024 року подано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Апеляційний розгляд проведено без участі підозрюваного, однак за участю його захисника, який не наполягав на участі ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та не заперечував проти клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; дослідивши матеріали судового провадження, а також долучені захисником документи; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Щодо доводів клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 395 КПК, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

З матеріалів судового провадження та оскарженої ухвали вбачається, що захисник ОСОБА_7 участі в судовому засіданні при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу не приймав, договір про надання правової допомоги уклав 18.04.2024 року, а 19.04.2024 року подано апеляційну скаргу.

Приймаючи до уваги, встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів вважає, що доводи клопотання заслуговують на увагу, а тому з метою забезпечення права доступу сторони захисту до суду, на виконання положень ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів вважає за необхідне поновити захиснику строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу підозрюваному, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ухвала містить достатнє мотивування прийнятого рішення, з посиланням на всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею на законних підставах не визначено розмір застави підозрюваному як альтернативного запобіжного заходу при обранні запобіжного заходу у виді триманні під вартою, з огляду на таке.

Згідно ч.6 ст.176 КПК під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Тобто законодавцем визначено, що під час дії воєнного стану до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, за наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК, застосовується запобіжний захід виключно у виді тримання під вартою.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

В рішенні ЄСПЛ «Ферарі-Браво проти Італії», Суд зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_12 у скоєнні злочину, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, що долучені до клопотання, підтверджують наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, а саме:

- протокол обшуку від 12.04.2024 року за місцем проживання ОСОБА_8 ;

- протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_8 від 12.04.2024 року;

- відповідь ІНФОРМАЦІЯ_2 №1712/4 від 12.04.2024, відповідно до якої на поширених ОСОБА_8 фото та відеоматеріалах зафіксовано розташування взводного опорного пункту НОМЕР_10 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3) за адресою: АДРЕСА_2 , який можна ідентифікувати на місцевості та інш. докази, долучені до клопотання слідчого.

Вказані докази в повній мірі враховані слідчим суддею та вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому злочину.

Дослідивши долучені до клопотання слідчого докази, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав передбачених ст.87 КПК для визнання цих доказів недопустимими, не встановлено та стороною захисту щодо існування таких підстав відомостей не надано.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що долучені до клопотання слідчого докази та на даний час встановлюються, є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрюваний можливо вчинив інкримінований йому злочин і ці докази, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Остаточна оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, та оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального судового рішення.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК, які зазначені в оскарженій ухвалі, з огляду на таке.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням наведеного, посилання сторони захисту на відсутність ризику переховування підозрюваного, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки останній на даний час підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, а санкція вказаної норми кримінального закону передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Слідчим суддею також враховано, що підозрюваний, розуміючи тяжкість можливого покарання може вдатися до спроб переховування від органу досудового розслідування та суду, а тому ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, не можна визнавати недоведеним.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК), апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК.

Апеляційний суд визнає неспроможними доводи сторони захисту щодо відсутності ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки покази свідків, які станом на даний час ще не допитані в судовому засіданні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, перебуваючи на свободі, підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків та інших учасників, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, колегією суддів не виключається ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки відповідно до підозри та матеріалів кримінального провадження, підозрюваний здійснюючи інкриміновані йому дії вочевидь розумів їх протиправність.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах не визначав альтернативний запобіжний захід у виді застави, так як відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, пов`язаного проти основ національної безпеки України.

На підставі викладеного, апеляційний суд констатує про наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою.

Апеляційний суд звертає увагу, що інкриміновані підозрюваному дії були направлені наспричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, тобто держави, яка забезпечила останнього роботою та оплачувала його багаторічний труд.

Крім того, доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів захисника стосовно незаконності оскарженої ухвали, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2024 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 ,в кримінальному провадженні №0000070 від 22.02.2024 року, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4