ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/243/24 Справа № 703/1523/23 Категорія: ч.1 ст. 289 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

особи, щодо якої вирішується

питання про застосування

примусових заходів медичного

характеру ОСОБА_7 ,

законного представника

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000597 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2023 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисяча Балка Катеринопільського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.03.2021 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 роки;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.11.2022 за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України з урахуванням вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.03.2021 до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 02.03.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі;

- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.04.2023 за ч. 2 ст. 309 КК України до 6 років позбавлення волі;

- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.06.2023 за ч. 1 ст. 263 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі;

- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.09.2023 за ч.1 ст.263 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці,

застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного його вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.09.2023 (справа № 711/4075/23)

в с т а н о в и л а :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , у ніч із 30.09.2022 на 01.10.2022 (більш точний час у ході судового розгляду не встановлений), перебуваючи у м. Сміла Черкаської області та проходячи по вулиці Громова, помітив припаркований поруч із будинком № 8 легковий автомобіль «Део Сенс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску.

Скориставшись пізнім часом доби та відсутністю будь-яких осіб, які б могли спостерігати за його діями, ОСОБА_10 підійшов до вищевказаного транспортного засобу, дістав із кишені своєї куртки викрутку, металевий дріт та інші не великогабаритні інструменти, відкрив з їх допомогою водійські дверцята, після чого проник всередину салону автомобіля де, використовуючи зазначені підручні засоби, зняв кожух кермового колеса, завів двигун та, керуючи даним авто, поїхав у власних справах, таким чином незаконно заволодівши вищевказаним транспортним засобом, вартість якого згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/124-23/1759-АВ від 21.02.2023 становить 88500 грн., чим завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_11 на вказану суму.

Місцевий суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

Посилаючись на те, що встановлені судом обставини вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_7 підтверджуються належними та допустимими доказами, які були досліджені безпосередньо під час судового розгляду, та оскільки останній відповідно до висновків судово-психіатричної експертизи № 123 від 08.03.2023 станом на 30 вересня 2022 - 01 жовтня 2022 року та по теперішній час 2023 (тобто на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та до моменту проведення експертизи) виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання - шизотипового розладу психопатоподібного варіанту в стані декомпенсації, з актуальною паранояльною симптоматикою, що ускладнюється систематичним вживанням психоактивних речовин (психостимуляторів) та позбавило на вказані періоди часу і позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні.

Зважаючи на виявлену в ОСОБА_7 психопатологічну симптоматику, зокрема прояви некомпенсованих психопатоподібних розладів, враховуючи актуальні психотичні розлади, паранояльну налаштованість щодо оточуючого, хворобливі інтерпретації навколишнього, структурно-логічні порушення мислення з порушенням його продуктивності, відсутність критики до свого стану, враховуючи відсутність адекватної мікросоціальної підтримки, про ускладнюючий вплив вживання психоактивних речовин, скоєння в минулому суспільно небезпечних дій, ОСОБА_7 виявляє клінічні ознаки суспільної небезпеки та потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування та запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь. Враховуючи висновки судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 неосудним.

За результатами судового розгляду, судом першої інстанції клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 задоволено частково.

Врахувавши позицію прокурора, а також те, що ОСОБА_7 засуджений вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.09.2023 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 6 років 2 місяців позбавлення волі, судом застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.09.2023.

Дію ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області віл 05.04.2023, на підставі якої ОСОБА_7 залишено в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», де він утримується до закінчення розгляду даного кримінального провадження, постановлено припинити після набрання даною ухвалою законної сили.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити, ухвалу - скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою призначити йому вид примусових заходів медичного характеру з урахуванням рекомендацій, зазначених у судово-психіатричних висновках № 264 від 17.07.2018 та № 123 від 08.01.2023, застосувати вид примусових заходів медичного характеру не за місцем відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судовий розгляд було проведено з порушенням вимог ч. 2 ст. 336 КПК України в режимі відеоконференції, проти якого він заперечував. 27.11.2023 був поганий відео та аудіо зв`язок, на що суд ніяким чином не відреагував.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_7 фактично оспорює вироки: Придніпровського районного суду від 26.03.2021, 07.04.2023, 14.06.2023, 14.09.2023, Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.11.2022, Шполянського районного суду Черкаської області від 02.03.2023, якими його засуджено до реального відбування покарання, а не застосовано примусові заходи медичного характеру, з врахуванням висновків судово-психіатричних експертиз.

Зазначає, що він не повинен триматися в слідчому ізоляторі, у зв`язку з наявним психічним захворюванням. Судом першої інстанції не обґрунтовано - чому до нього необхідно застосувати саме амбулаторну психіатричну допомогу.

Заслухавши доповідь судді, думку апелянта ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, думку захисника ОСОБА_9 , який частково підтримав апеляційну скаргу, просив не зазначати установу, де слід відбувати примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 ; думку законного представника ОСОБА_8 , яка частково підтримала апеляційну скаргу, просила ухвалу скасувати та визначити місце лікування згідно вимог діючого законодавства; думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Порядок здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру регламентований главою 39 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи, що апелянтом факт вчинення суспільно небезпечного діяння та застосований примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги не оскаржується, тому колегія суддів переглядає ухвалу місцевого суду відповідно до ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги.

З апеляційної скарги ОСОБА_7 вбачається, що він оспорює вироки: Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.03.2021, 07.04.2023, 14.06.2023, 14.09.2023, Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.11.2022, Шполянського районного суду Черкаської області від 02.03.2023, якими його засуджено до реального відбування покарання - позбавлення волі та просить застосувати щодо нього по цих вироках примусові заходи медичного характеру в медичній установі.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки зазначені вироки не є предметом апеляційного перегляду в цьому апеляційному провадженні. Дані вироки підлягають кожний окремому оскарженню в порядку та строки, визначені КПК України.

Вимоги апелянта ОСОБА_7 про визначення іншого місця відбування застосованих примусових заходів медичного характеру до задоволення не підлягають, з огляду на наступне.

З ухвали суду першої інстанції вбачається, що вирішуючи питання про місце проходження ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру , судом першої інстанції враховано : висновок судово-психіатричної експертизи від 08.03.2023 № 123, який не містить вказівки щодо необхідності госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги, а містить лише рекомендацію щодо застосування конкретного виду обов`язкового лікування з метою запобігання вчиненню суспільно небезпечних діянь, та вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.09.2023, яким ОСОБА_7 засуджений до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці, а тому визначення місця надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання у виді позбавлення волі є правильним.

Посилання ОСОБА_7 на те, що 27.11.2023 судовий розгляд було проведено з порушенням вимог ч. 2 ст. 336 КПК України в режимі відеоконференції, проти якого він заперечував, оскільки був неналежний відео та аудіо зв`язок, є безпідставним , оскільки 27.11.2023 було лише проголошено судом повний текст ухвали від 23.11.2023, копія якої в подальшому була направлена до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» та вручена ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно проаналізував висновок судово-психіатричної експертизи, дослідив матеріали провадження, докази на підтвердження вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, та прийшов до вірного та обгрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.09.2023.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни місця відбування застосованих примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , в зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_7 до задоволення не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення, оскільки воно постановлено з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 92-96 КК України, а тому підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419, 512 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2023 року, якою щодо ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання у виді позбавлення волі, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в порядку ст. 426 КПК України з дня проголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Головуючий

Судді