Справа № 211/1983/24
Провадження № 1-кс/211/678/24
У Х В А Л А
іменем України
Будучи допитаною в якості потерпілої гр. ОСОБА_7 зазначила, що у неї у банківській установі АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відкрито банківський рахунок № НОМЕР_3 , до якого була долучена банківська кредитна картка № НОМЕР_4 . Також у банківській установі АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на ім`я потерпілої відкрито банківський рахунок № НОМЕР_5 , до якого була долучена банківська картка «для виплат» № НОМЕР_6 .
Так, 06.03.2024 на інтернет-ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 виклала оголошення щодо продажу належних їй речей. Цього ж дня у вечірній час доби потерпілій надійшло смс-повідомлення у мобільному додатку «Viber» від користувача з контактним номером НОМЕР_7 , щодо купівлі належних їй речей. Вказана особа наполягала на купівлі товару з-за допомогою нібито послуги « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та надіслала ОСОБА_6 наступне посилання « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Перейшовши за вказаним посиланням було відображено нібито посилання на авторизацію через мобільний додаток « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». З даного приводу потерпіла виконала всі необхідні дії, так як вважала, що дійсно авторизується у вищевказаному мобільному додатку, тобто, зазначила власний логін та пароль від доступу до свого « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Надалі попередній користувач у «Viber» зазначила ОСОБА_6 , що за вказаним ним посиланням є «віконце» для зв`язку з нібито оператором інтернет-ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Надалі потерпіла продовжувала діалог нібито з оператором за зазначеним вище посиланням, який зазначив, що на картку ОСОБА_6 для виплат, за-для верифікації, надійте випадкова сума грошей, яку необхідно буде перевести на банківську картку, номер якої повідомить оператор як тільки ОСОБА_6 надасть підтвердження отримання зазначених грошових коштів. Надалі потерпіла увійшла до мобільного додатку « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та почала його оновлювати, очікуючи отримання зазначеної суми. Також ОСОБА_6 звернула увагу, що з доступних їй банківських карток зник доступ до кредитної картки, однак належної уваги цьому не придала. Надалі потерпіла отримала на власну картку «для виплат грошові кошти у сумі 9 547,74 грн. про що сповістила оператора. Оператор надіслав їй повідомлення, що для завершення верифікації ОСОБА_6 має здійснити переведення грошових коштів зі своєї картки «для виплат» у сумі 9 000 грн. на банківську картку № НОМЕР_8 , що вона і зробила. В подальшому ОСОБА_6 перестала отримувати смс-повідомлення від користувача «Viber», а також від оператора « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та зрозуміла, що її ошукали. Тоді ОСОБА_6 зателефонувала на гарячу лінію « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за номером « НОМЕР_9 » та повідомила щодо необхідності блокування належних їй банківських карток.
В подальшому, увійшовши до свого « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОСОБА_6 зрозуміла, що перейшовши за вищевказаним посиланням та зазначивши логін та пароль від свого мобільного додатку « ІНФОРМАЦІЯ_6 », вона таким чином надала доступ стороннім особам до свого облікового запису, після чого стороння особа увійшла до її облікового запису, здійснила переведення з кредитної картки ОСОБА_6 на картку «для виплат» транзакцію з переведення грошових коштів у сумі 9547,74 грн., після чого, будучи введеною в оману, потерпіла здійснила переведення грошових коштів у сумі 9.000 грн. на банківську картку № НОМЕР_8 .
Таким чином діями невідомої особи було завдано ОСОБА_6 збитку на загальну суму 9 000 грн.
З метою з`ясування наявної інформації, яка має значення для кримінального провадження, виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу до інформації, яка міститься в банківських документах ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».
Тому, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.
В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.
Особа, у володінні якої знаходяться вказані в клопотанні документи, у судове засідання відповідно частини 2 статті 163 КПК України не викликалася.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються:
1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;
4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;
7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно із ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Оцінюючи обґрунтованість клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим жодним чином не доведено наявності підстав вважати, що зазначена у клопотанні інформація, в розумінні положень КПК України, має доказове значення у зазначеному кримінальному провадженні. До того ж, слідчим в клопотанні не обґрунтовано яким чином самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами зазначена у клопотанні «інформація» має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Більш того, слідчий суддя звертає увагу на ч.2 ст.160 КПК України, якою встановлено зміст клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів. При цьому, слідчий суддя зауважує, що слідчим не дотримано вимог п. 5, 6 зазначеної статті. Отже, слідчий не довів можливість використання як доказів відомостей, які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих відомостей, враховуючи кваліфікацію злочину відповідно до положень КК України, а матеріали додані до клопотання не містять в собі такої інформації.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий обмежився лише загальними положеннями щодо порядку розгляду таких клопотань, та зазначив лише, що існує необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей і документів, які зазначенні в клопотанні, що у свою чергу не може бути єдиною підставою для задоволення вищевказаного клопотання. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначене клопотання не відповідає положенням чинного КПК України, а тому не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.110,131-132,159166,309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1