Справа №485/1546/19
Провадження № 1-кс/485/145/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м.Снігурівка

Слідчий суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Cнігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тамарине Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000132 від 14 лютого 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст.190 КК України,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 червня 2020 року в порядку ч.6 ст.193 КПК України обрано відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається із зазначеної вище ухвали слідчого судді від 05 червня 2020 року підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту ОСОБА_4 стала наявність обгрунтованої підзри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.190, ч. 2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України, які на час її пред`явлення відповідно до ст. 12 КК України відносилися до злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, оголошення його у міжнародний розшук, та наявність ризиків того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У відповідності до ч.6 ст. 193 КПК України (у редакції станом на дату обрання запобіжного заходу) слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Рапортом заступник начальника СКП ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 03 квітня 2024 року повідомив Снігурівський районний суд Миколаївської області про затримання ОСОБА_4 03 квітня 2024 року об 13:50 у приміщенні ВП №2 Баштанського РВП ГУНП у Миколаївській області.

Відповідно до вимог ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя призначив судовий розгляд з питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

У судовому засіданні прокурор просила залишити підозрюваному ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, зазначених клопотанні, а саме наявності ризиків того, що він

- може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, у жовтні 2019 року виїхав до Республіки Польща;

- незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки особисто знайомий з потерпілими та свідками по справі, а тому перебуваючи на волі, зможе впивати на них з метою зміни останніми своїх показань;

- вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність, пов`язану із шахрайством, оскільки він вчинив ряд кримінальних правопорушень відносно 10 потерпілих.

З урахуванням наявних ризиків та особи підозрюваного, який переховувався від органів досудового розслідування в іншій країні, не має зареєстрованого місця проживання в Україні, прокурор зазначила, що інші запобіжні заходи не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 просив не залишати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В судовому засіданні надав пояснення про те, що вимушено покинув територію України у зв`язку із загрозою його життю та здоров`ю, після чого дізнався про існування кримінального провадження за заявами потерпілих про вчинення відносно них шахрайських дій, які він не вчиняв, добровільно з`явився до органу поліції та повідомив про себе як про особу, яка розшукується. Має місце проживання у м.Миколаєві, ухилялися від слідства наміру не має, навпаки з`явився для того, що довести у суді свою невинуватість у інкримінованих злочинах.

Захисник ОСОБА_5 вважала відсутніми підстави для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , оскільки підозра є необгрунтованою та безпідставою, вважає, що у діях останнього може бути наявний склад цивільно-правового делікту з невиконання договірного зобов`язання, що підтверджується його частковим виконанням.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство); ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно; ч. 3 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому у великих розмірах.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що в червні 2018 року, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння, шляхом обману та зловживання довірою, майном потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном ОСОБА_4 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, що полягала у використанні довірливих відносин, заснованих назнайомстві, у червні 2018 року по телефону запропонував ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 продати йому зерно ячменю та пшениці, пообіцявши повернути гроші пізніше, на що останні погодились та нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_19 , будучи у такій спосіб введеними в оману, погодились передати останньому зерно ячменю та пшениці.

19.06.2018 в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіння ОСОБА_20 , направив до місця розташування земельної ділянки належної її на праві власності, яка розташована в межах території Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області автомобіль Камаз д/н НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_21 з причепом д/н НОМЕР_2 під ОСОБА_22 . Нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , будучи у такий спосіб введеною в оману ОСОБА_9 , передала останньому зерно ячменю зібране з вказаної вище земельної ділянки, вагою 26 тонн 620 кг, на загальну суму 106 480 грн. шляхом збирання та відвантаження у вказаний вище автомобіль з причепом.

Після чого, ОСОБА_4 , не маючи на меті виконання взятих на себе зобов?язань, шляхом обману та зловживання довірою, доводячи до кінця свій протиправний намір, заволодів її майном та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму106 480 грн.

В подальшому зважаючи на неодноразові вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_4 з приводу сплати їй грошових коштів за раніше відвантажену сільськогосподарську продукцію, останній розуміючи, що його злочинні протиправні дії можуть бути викриті потерпілою, відшкодував ОСОБА_9 частину грошових коштів у 20 000 грн.

Таким чином, заволодівши майном ОСОБА_9 , а саме зерном ячменювагою21 тонн 620 кг, на загальну суму 86 480 грн. розпорядився ними навласний розсуд, таким чином спричинивши потерпілій матеріальну шкоду навказану суму.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Окрім того, в червні 2018 року, в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4

реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_10 , шляхом обману та зловживання довірою, що полягала у використанні довірливих відносин, заснованих на знайомстві, діючи умисно, протиправно та повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, по телефону запропонував ОСОБА_10 , продати йому зерно пшениці, пообіцявши повернути гроші пізніше, на що останні погодились та нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , будучи у такій спосіб введеними в оману, погодився передати останньому зерно пшениці.

В подальшому, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_10 , у продовж 3 днів направляв до місця розташування земельної ділянки належної йому на праві власності, яка розташована в межах території Тамаринської сільської радиСнігурівського району Миколаївської області автомобіль Камаз д/н НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_21 з причепом д/н НОМЕР_4 під керуваннямНачинайло М. Нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , будучиу такийспосіб введеним в оману, ОСОБА_10 , передав останньому зерно ячменю зібране з вказаної вище земельної ділянки загальною вагою 66 тонн 350 кг, на загальну суму 274633 грн., шляхом збирання та відвантаження у вказаний вище автомобіль з причепом.

Після чого, ОСОБА_4 , не маючи на меті виконання взятих на себе зобов?язань, шляхом обману та зловживання довірою, доводячи до кінця свій протиправний умисел, заволодів майном ОСОБА_10 та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальнушкоду на загальну суму 274 633 грн.

В подальшому зважаючи на неодноразові вимоги ОСОБА_10 до ОСОБА_4 з приводу сплати йому грошових коштів за раніше відвантажену сільськогосподарську продукцію, останній розуміючи, що його злочинні протиправні дії можуть бути викриті потерпілим, відшкодував ОСОБА_10 частину грошових коштів у сумі 84 452,50 грн.Після чого, заволодівши майном ОСОБА_10 а саме зерном ячменювагою 45 тонн 945 кг на загальну суму 190 180,50 грн. розпорядився ними навласний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою(шахрайство), вчинене повторно.

Окрім того, в червні 2018 року, в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_11 , шляхом обману та зловживання довірою, що полягала у використанні довірливих відносин, заснованих на знайомстві, діючи умисно, протиправно та повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, по телефону запропонував останньому, продати йому зерно пшениці, пообіцявши повернути гроші пізніше, на що останні погодились та нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , будучи у такій спосіб введеними в оману, погодився передати останньому зерно пшениці.

Після чого, 23.06.2018, в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_11 , направив до місця розташування земельної ділянки належної йому на праві власності, яка розташована в межах територіїТамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, автомобіль Камаз д/н НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_21 з причепом д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_23 не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_19 , будучи у такий спосіб введеним в оману, ОСОБА_11 , передав останньому зерно пшениці, зібране з вказаної вище земельної ділянкизагальною вагою 30 тонн 180 кг, на загальну суму 135810 грн., шляхомзбирання відвантаження у вказаний вище автомобіль з причепом.

Після чого, ОСОБА_4 , не маючи на меті виконання взятих на себе зобов?язань, шляхом обману та зловживання довірою, доводячи до кінця свій протиправний умисел, заволодів майном ОСОБА_11 , а саме зерном пшениці

вагою 30 тонн 180 кг на загальну суму 135810 грн., розпорядився ними навласний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою(шахрайство), вчинене повторно.

Окрім того, в період часу з 24.06.2018 по 26.06.2018, в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_12 , шляхом обману та зловживання довірою, що полягала у використанні довірливих відносин, заснованих на знайомстві, діючи умисно, протиправно та повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, по телефону запропонував останньому, продати йому зерно пшениці, пообіцявши повернути гроші пізніше, на що останні погодились та нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , будучи у такій спосіб введеними в оману, погодився передати останньому зерно пшениці.

В подальшому, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_18 направив до місця розташування земельної ділянки належної йому на праві власності, яка розташована в межах території Брускинської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, автомобілі Камаз д/нВЕ8764АР власником якого є ОСОБА_21 з причепом д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_24 , Камаз д/н НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_21 з причепом, під керуванням ОСОБА_25 , RENAULT д/н НОМЕР_5 власником якого є ОСОБА_21 з причепом, RENAULT д/н НОМЕР_6 власником якого є ОСОБА_21 з причепом. Нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , будучи у такий спосіб введеним в оману ОСОБА_18 передав останньому зерно пшениці, зібране з вказаної вище земельної ділянки загальною вагою 123 тонн 200 кг, на загальну суму 517 440грн.,шляхом збирання та відвантаження у вказані вище автомобілі зпричепами.

Після чого, ОСОБА_4 , не маючи на меті виконання взятих на себе зобов?язань, шляхом обману та зловживання довірою доводячи до кінця свій протиправний умисел, заволодів майном ОСОБА_18 на загальну суму 517440 грн.

В подальшому зважаючи на неодноразові вимоги ОСОБА_12 до ОСОБА_4 з приводу сплати їй грошових коштів за раніше відвантажену сільськогосподарську продукцію, останній розуміючи, що його злочинніпротиправні дії можуть бути викриті потерпілим, відшкодував ОСОБА_18 частину грошових коштів у сумі 102 000 грн.Після чого, заволодівши майном ОСОБА_12 , а саме зерном пшеницівагою 98 тонн 914 кг на загальну суму 415 440 грн. розпорядився ними навласний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

Окрім того, в червні 2018 року, в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_13 , шляхом обману та зловживання довірою, що полягала у використанні довірливих відносин, заснованих на знайомстві, діючи умисно, протиправно та повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, по телефону запропонував останньому, продати йому зерно пшениці, пообіцявши повернути гроші пізніше, на що останні погодились та нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , будучи у такій спосіб введеними в оману, погодився передати останньому зерно пшениці.

У подальшому, 25.06.2018, в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_13 , направив до місця розташування земельної ділянки належної йому на праві власності, яка розташована в межах територіТамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, автомобіль Камаз д/н НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_21 з причепом д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_23 не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , будучи у такий спосіб введеним в оману ОСОБА_26 передав останньому зерно пшениці, зібране з вказаної вище земельної ділянкизагальною вагою 10 тонн 750 кг, на загальну суму 48 375 грн., шляхом збирання

та відвантаження у вказаний вище автомобіль з причепом.

Після чого, ОСОБА_27 , не маючи на меті виконання взятих на себе зобов?язань, шляхом обману та зловживання довірою, доводячи до кінця свій протиправний умисел, заволодів майном ОСОБА_13 , а саме зерном пшениці

вгою 10 тонн 750 кг, на загальну суму 48 375 грн., розпорядився ними навласний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою(шахрайство), вчинене повторно.

Окрім того, в червні 2018 року, в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_14 , шляхом обману та зловживання довірою, що полягала у використанні довірливих відносин, заснованих на знайомстві, діючи умисно,протиправно та повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, по телефону запропонував останній, продати йому зерно ячменю, пообіцявши повернути гроші пізніше, на що останні погодились та нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_19 , будучи у такій спосіб введеними в оману, погодився передати останньому зерно ячменю.

Після чого, 25.06.2018, в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_14 , направив до місця розташування земельної ділянки належної йому на праві власності, яка розташована в межах територіїТамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, автомобіль Камаз д/н НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_28 з причепом д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_25 . Нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , будучи у такий спосіб введеною в ОСОБА_29 передала останньому зібране з вказаної вище земельної ділянкизерно ячменю, загальною вагою 26 тонн 670 кг, на загальну суму 108 013 грн.,шляхом збирання та відвантаження у вказаний вище автомобіль з причепом.

Після чого, ОСОБА_27 , не маючи на меті виконання взятих на себе зобов`язань, шляхом обману та зловживання довірою доводячи до кінця свій протиправний умисел, заволодів майном ОСОБА_14 на загальну суму 108 013 грн.

В подальшому зважаючи на неодноразовівимоги ОСОБА_14 . ОСОБА_30 з приводу сплати їй грошових коштів за раніше відвантажену сільськогосподарську продукцію, останній розуміючи, що його злочинні протиправні дії можуть бути викриті потерпілим, відшкодував ОСОБА_14 частину грошових коштів у сумі 55 013 грн.

Після чого, заволодівши майном ОСОБА_14 , а саме зерном ячменювагою 13 тонн 88 кг, на загальну суму 53 013 грн. розпорядився ним на власнийрозсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, якзаволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою(шахрайство), вчинене повторно.

Окрім того, в червні 2018 року, в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_15 , шляхом обману та зловживання довірою, що полягала у використанні довірливих відносин, заснованих на знайомстві, діючи умисно, протиправно та повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, по телефону запропонував останньому, продати йому зерно пшениці та ячменю за ціною по 4 000 грн. за 1 тонну, пообіцявши сплатити грошові кошти пізніше, на що останні погодились та нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_19 , будучи у такій спосіб введеними в оману, погодився передати останньому зерно пшениці та ячменю.

Після чого, 25.06.2018, в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилосьможливим, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіннямайном ОСОБА_15 , а саме зерном пшениці направив до місця розташування земельної ділянки належної на праві власності дружині потерпілого ОСОБА_31 , яка розташована в межах території Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, автомобіль Камаз д/н НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_21 з причепом д/н НОМЕР_4 під керуванням

ОСОБА_23 не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , будучи у такий спосіб введеним в оману ОСОБА_15 передав останньому зібране з вказаної вище земельної ділянки зерно пшениці, загальною вагою 11 тонн 890 кг, на загальну суму 47 560 грн., шляхом збирання та відвантаження у вказаний вище автомобіль з причепом.

Після чого, 26.06.2018, в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинний протиправний наміру, направлений на заволодіння майном ОСОБА_15 , а саме зерном ячменю, направив до місця розташування земельної ділянки, належної на праві власності дружині потерпілого ОСОБА_31 , яка розташована в межах території Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, автомобіль Камаз д/н НОМЕР_7 власником якого є ОСОБА_32 з причепом д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_25 . Нічого не підозрюючи про злочинний ОСОБА_33 , будучи у такий спосіб введеним в оману ОСОБА_15 передав останньому зібране з вказаної вище земельної ділянки зерно ячменю, загальною вагою 13 тонн 510 кг, на загальну суму 54 040 грн., шляхом збирання тавідвантаження у вказаний вище автомобіль з причепом.

Після чого, ОСОБА_27 , не маючи на меті виконання взятих на себе зобов`язань, шляхом обману та зловживання довірою доводячи до кінця свій протиправний умисел, заволодів майном ОСОБА_15 на загальну суму 101 600грн.

В подальшому зважаючи на неодноразові вимоги ОСОБА_15 до ОСОБА_4 з приводу сплати йому грошових коштів за раніше відвантажену сільськогосподарську продукцію, останній розуміючи, що його злочинні протиправні дії можуть бути викриті потерпілим, відшкодував ОСОБА_15 частину грошових коштів у сумі 26 500 грн.

Післячого,заволодівшимайном ОСОБА_34 , aсамесільськогосподарською продукцією, зерном пшениці та ячменю загальноювагою 18 тонн 775 кг, на загальну суму 75 100 грн. розпорядився ним навласний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 кк у країни, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою(шахрайство), вчинене повторно.

Окрім того, в червні 2018 року, в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_16 , шляхом обману та зловживання довірою, що полягала у використанні довірливих відносин, заснованих на знайомстві, діючи умисно, протиправно та повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, по телефону запропонував останньому, продатийому зерно пшениці, пообіцявши повернути гроші пізніше, на що останні погодились та нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , будучи у такій спосіб введеними в оману, погодився передати останньому зерно пшениці.

Після чого, в червні 2018 року, в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_16 , направив до місця розташування земельної ділянки належної йому на праві власності, яка розташована в межах територіїТамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, автомобіль Камаз д/н НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_21 з причепом д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_25 .

Нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , будучи у такий спосіб введеною в оману ОСОБА_16 передав останньому зібране з вказаної вище земельної ділянки зерно пшениці, вагою 28 тонн 800 кг, на загальну суму 115 200 грн., шляхом збирання та відвантаження у вказаний вище автомобіль з причепом.

Після чого, ОСОБА_4 , не маючи на меті виконання взятих на себе зобов?язань, шляхом обману та зловживання довірою доводячи до кінця свій протиправний умисел, заволодів майном ОСОБА_16 на загальну суму 115 200грн.

В подальшому зважаючи на неодноразові вимоги ОСОБА_16 до ОСОБА_4 з приводу сплати йому грошових коштів за раніше відвантажену сільськогосподарську продукцію, останній розуміючи, що його злочинні протиправні дії можуть бути викриті потерпілим, відшкодував ОСОБА_16 частину грошових коштів у сумі 27 000 грн.

Після чого, заволодівши майном ОСОБА_16 , а саме зерном пшениці загальної вагою 22 тонни 725 кг, на загальну суму 84200 грн. розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказанусуму.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою(шахрайство), вчинене повторно.

Окрім того, в липні 2018 року, в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_35 , шляхом обману та зловживання довірою, що полягала у використанні довірливих відносин, заснованих на знайомстві, діючи умисно,протиправно тa повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, по телефону запропонував останньому, продати йому зерно пшениці, пообіцявши повернути гроші пізніше, на що останні погодились та нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , будучи у такій спосіб введеними в оману, погодився передати останньому зерно пшениці.

Реалізуючи свій злочинний намір 05.07.2018 в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , направив до місця розташування земельної ділянки належної йому на праві власності, яка розташована в межах території Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, вантажний автомобіль з причепом під керуванням ОСОБА_36 . Нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , будучи у такий спосіб введеним в оману ОСОБА_37 передав останньому зібране з вказаної вище земельної ділянки зерно пшениці,загальною вагою 17 тонн 380 кг, на загальну суму 68 651 грн., шляхом збирання

та відвантаження у вказаний вище автомобіль з причепом.

Після чого, ОСОБА_4 , не маючи на меті виконання взятих на себе зобов`язань, шляхом обману та зловживання довірою, доводячи до кінця свій протиправний умисел, заволодів майном ОСОБА_37 , а саме зерном пшениці вагою 17 тонн 380 кг, на загальну суму 68 651 грн., розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказанусуму.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою(шахрайство), вчинене повторно.

Окрім того, в жовтні 2018 року, в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний протиправний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_38 , шляхом обману та зловживання довірою, що полягала у використанні довірливих відносин, заснованих на знайомстві, діючи умисно, протиправнота повторно, керуючись корисливим мотивом,переслідуючи мету заволодіння чужим майном, по телефону запропонував останньому, продати йому насіння соняшнику, пообіцявши повернути гроші пізніше, на що останні погодились та нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_19 , будучи у такій спосіб введеними в оману, погодився передати останньому насіння соняшнику.

Реалізуючи свій злочинний протиправний намір направленийназаволодіння майном ОСОБА_38 , ОСОБА_4 на початку жовтня 2018 в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановитине представилось можливим,направив до місця розташування земельноїділянки належної йому на праві власності, яка розташована в межах територіїРаківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, вантажний автомобілі RENAULT д/н НОМЕР_5 власником якого є ОСОБА_21 з причепом та RENAULT д/н НОМЕР_8 власником якого є ОСОБА_21 зпричепом.

Нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , будучи у такий спосіб введеним в оману ОСОБА_39 передав останньому зібране з вказаної вище земельної ділянки зерно соняшнику, загальноювагою 40 тонн580 кг, на загальну суму 311 600 грн., шляхом збирання та відвантаження у вказані вище автомобіль з причепами.

Після чого, ОСОБА_27 , не маючи на меті виконання взятих на себе зобов`язань, шляхом обману та зловживання довірою, доводячи до кінця свій протиправний умисел, заволодів майном ОСОБА_38 , а саме насіннямсоняшнику вагою 40 тонн 580 кг, на загальну суму 311 600 грн., розпорядивсяними на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду вказану суму.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

Підставами для підозри ОСОБА_4 є заяви та протоколи допитів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_35 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_38 , ОСОБА_11 ; протоколи допитів свідків ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_25 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 ; протокол обшуку від 02.10.2019 року, проведений за місцем мешкання ОСОБА_21 , під час якого виявлено документи та чорнові записи; протокол від 09.10.2019 року огляду речей і документів, вилучених під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_21 , серед яких наявні чорнові записи з залишками суми грошових коштів біля яких зазначені прізвища потерпілих.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком, нетяжким та тяжким кримінальними правопорушеннями.

Вивченням особи підзрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він має вік 39 років, громадянин України, не має зареєстрованого місця проживання в Україні, фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.

21 травня 2020 року постановою начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП ОСОБА_6 підозрюваного ОСОБА_4 було оголошено у міжнародний розшук у зв`язку із тим, що він виїхав за межі України з метою ухилення від досудового розслідування.

Зважаючи на характер та тяжкість кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_4 , та даних про його попередню поведінку, наявним є ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Проте, не є доведеними ризики того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки протягом тривалого часу спроб до здійснення тиску на них не вчинив; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність, пов`язану із шахрайством, оскільки він раніше не судимий, а у матеріалах справи відсутні дані про те, що він продовжує займатися будь-якою діяльністю на території України.

Крім того, стороною обвинувачення недоведено, що до підозрюваного неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід для запобігання наявним ризикам.

Таким чином, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням встановлених у ході судового розгляду обставин, зміст підозри, попередню поведінку підзрюваного, його особу, те, що він раніше не судимий, має місце проживання, добровільно з`явився до органів досудового розслідування та заявив про себе, як про особу, яка перебуває у розшуку, вважаю, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України належним чином забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Таким чином, враховуючи, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, однак не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд вважає, що відсутні підстави для застосування до обвинуваченого раніше обраного запобіжного заходу та доходить висновку про його зміну на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на строк у межах строку досудового розслідування.

Отже, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 193-194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити раніше обраний згідно ухвали Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 червня 2020 року у порядку ч.6 ст.193 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 26 травня 2024 року (включно).

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки: з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не змінювати місце проживання без погодження із слідчим, прокурором, судом; утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_46 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_47 , ОСОБА_11 та свідками по справі ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_25 , ОСОБА_50 , ОСОБА_45 ; здати на зберігання до органу поліції паспорт (паспорти), інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків - до 26 травня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1