Справа № 216/2901/24
Провадження № 1-кп/216/492/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку в залі Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 від 07.04.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Братського району, Миколаївської області українця, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на миномонтажі «ЄВРОШИНА»» на посаді автослюсаря, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995, незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року N 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів» (із змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів Україні від 31 травня 2010 року № 373, Постановою Кабінету Міністрів України від 05 лютого 2011 року № 4, Постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 2011 року № 796) (список 2 таблиці 2) Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - «PVP» віднесено до психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Згідно з Таблицею №1 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженою наказом МОЗ від 01.08.2000 зі змінами, внесеними наказом МОЗ від 29.07.2010 №634, розмір психотропної речовини PVP до 0,15 г. вважається невеликим розміром, тобто незаконний обіг такої PVP кількості не тягне за собою кримінальної відповідальності.

05.04.2024 року зранку приблизно о 23 годині 25 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проходив вздовж річки Інгулець, а саме по вулиці Свято-Миколаївська, що в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу де побачив, що в балці біля річки на землі лежить 1 (один) паперовий згорток з речовиною кристалічного походження замотаний в поліетиленову плівку. Після чого, ОСОБА_3 вирішив підняти вищевказаний згорток, тим самим придбавши особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», обіг якої заборонено.

Надалі, так як ОСОБА_3 періодично вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, усвідомлюючи що вищевказана речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, та що відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. №770, на території України забороняється, умисно, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено «PVP», для власного вживання без мети збуту помістив до пластикової ємкості з надписом «Печаєвські від печії» речовину кристалічного походження до внутрішньої кишені сумки чорної сумки, тим самим почав незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину.

Надалі, 06 квітня 2024 року приблизно о 23 годині 26 хвилин ОСОБА_3 був зупинений автомобіль марки «Хонда Сівик», д/н НОМЕР_1 співробітниками патрульної поліції на блок пості № НОМЕР_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 . В ході проведення поверхневої перевірки у ОСОБА_3 , було виявлено в чорній сумці пластикову ємкість з надписом «Печаєвські від печії» речовину кристалічного походження.

07.04.2024 з 02:19 по 02:40 у ОСОБА_3 , вилучили пластикову ємкість з надписом «Печаєвські від печії» речовину кристалічного походження. Відповідно до висновку експерта за № СЕ-19/104-24/14850-НЗПРАП від 07.04.2024 надана на експертизу кристалічний грудок, масою 1,5687 г, вилученого на блок пості АДРЕСА_3 , що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якої заборонено - PVP (хімічна назва 1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP складає 1,1869 г, який ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без мети збуту для власного вживання.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками: незаконного придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст. ст. 381, 382 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_6 , надали письмову заяву, в якій обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.309 КК України.

Згідно з частини 3 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який вину визнав, у скоєному розкаявся, неодружений, неповнолітніх дітей не має на утриманні, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимого, у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває (а.с. м.к.п. 38-39).

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки, а також активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання у вигляді обмеження волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального Кодексу України (з урахуванням статті 5 КК України щодо зворотної сили закону, що пом`якшує покарання), за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від його дій не настало, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, тому йому необхідно призначити покарання у виді в виді штрафу. На думку суду, саме це покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

З обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави документально підтверджених процесуальних витрат за проведення судової експертизи, а саме: 2271,84 грн., згідно довідки № СЕ-19/104-24/14850-НЗПРАП від 07.04.2024 року.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності дост.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374,381-382,394,424,473,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню № 0000151 на користь держави у розмірі 2271,84 грн. (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня вісімдесят чотири копійки), згідно експертизи № СЕ-19/104-24/14850-НЗПРАП від 07.04.2024 року.

Речовий доказ, а саме: PVP, яка віднесена до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг, якорї заборонено у кількості 1,5687 г., що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів, відповідно до квитанції № 040-н/24 (м.к.п. а.с. 26), знищити.

Речові докази, а саме: опечатаний DVD диск з відеозаписом від 06.04.2024 року огляду в період часу з 23-26 по 02-19 на тимчасовому блокпочті за адресою: АДРЕСА_3 (м.к.п. а.с. 29), залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження № 0000151 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/2901/24 (1- кп/216/492/24).

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1