Справа № 190/1218/24
Провадження №1-в/190/158/24
УХВАЛА

14 червня 2024 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

ДУ «П`ятихатська ВК № 122» звернулись до суду з поданням, в якому просять звільнити засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року.

Представник ДУ «ПВК №122» ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, подання підтримують.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 не заперечував.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.

Ст. 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, викладених у постанові Пленуму № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Саме по собі фактичне відбуття частини покарання автоматично не зобов`язує суд звільнити особу умовно-достроково від покарання. Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення, суд був зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за увесь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 , останній довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно довідки про заохочення та стягнення від 30.05.2024 року засуджений ОСОБА_4 має шість заохочення та одне стягнення, яке погашене в установленному законом порядку.

Позитивна характеристика засудженого ОСОБА_4 , наявність у нього шести заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, які він отримував у вигляді подяки від начальника установи, на переконання суду, вказують на цілеспрямоване та послідовне виправлення останнього.

Крім того, у матеріалах справи мається комісійний висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 , згідно якого із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, засуджений набрав 65 балів, тому може вважатися таким, що став на шлях виправлення.

Беручи до уваги виключно позитивні відомості щодо особи засудженого та його поведінки за весь час відбування покарання, за наявності шести заохочення та відсутності стягнень, відсутність даних про порушення порядку та режиму відбування покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 дійсно довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Таким чином, суд приходить до висновку, що певні позитивні зміни, що відбуваються в особистості засудженого свідчать про те, що він істотно знизив ризик повторного вчинення правопорушення, перестав бути суспільно небезпечним та схвалює правові норми і підкоряється їм, тому що внутрішньо приймає їх зміст.

Якщо засуджений усвідомлює, що перед ним відкрита перспектива дострокового звільнення від відбування покарання і це залежить від нього самого, то можливість такого звільнення стимулює його прагнення до бездоганної поведінки і виправлення та є передумовою повернення до законослухняного життя.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання є законними та обгрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий строк 8 місяців 1 день.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1