Справа № 650/2897/24
провадження № 1-кп/650/455/24
УХВАЛА

про призначення справи до судового розгляду

та продовження строку тримання під вартою

26 червня 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Олександрівка кримінальне провадження № 0000212 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кучерське Великоолександрівського району Херсонської області, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , не є депутатом ради будь-якого рівня,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною п`ятою статті 111-1 КК України,

встановив:

В провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

На судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обраного стосовно обвинуваченої вказавши в обґрунтування, що вказаний строк спливає, а ризики, що стали підставою для обрання даного запобіжного заходу не відпали.

Обвинувачена проти задоволення клопотання заперечила, вказавши, що наведені прокурором ризики не доведені, а щодо неї може бути застосований більш м`який запобіжний захід.

Захисник на судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати стосовно обвинуваченої запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою, а саме у виді домашнього арешту. Зазначив, що наведені прокурором ризики є непідтвердженими та необґрунтованими, у зв`язку з чим не можуть бути взяті до уваги.

Відповідно до частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Отже, розгляд цього питання має відбуватися за нормами глави 18 КПК України з обґрунтуванням наявності ризиків у кримінальному провадженні та необхідності подальшого застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному проваджені вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 28, частиною п`ятою статті 111-1 КК України, санкція якої передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк до десяти років, і яка відповідно до статті 183 КПК України передбачає можливість застосування до обвинуваченої особи найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2024 року стосовно обвинуваченої було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 05 липня 2024 року.

Відповідно до вищенаведеної ухвали слідчого судді стосовно обвинуваченої було обрано вказаний запобіжний захід, за наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, які полягають у тому, що обвинувачена може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 , яка хоча і до кримінальної відповідальності притягується вперше, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, працевлаштована, проте обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що у зв`язку з введенням в країні воєнного стану підвищує ризик втечі на тимчасово непідконтрольну Україні територію, крім того свідками у вказаному кримінальному провадженні були надані свідчення, які за твердженням прокурора підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , які є односельцями останньої, за такого остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків даного кримінального провадження, з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання.

Враховуючи вищенаведені обставини та обставини вчинення кримінального правопорушення, на думку суду існують обґрунтовані підстави вважати, що ризики переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків продовжують існувати та не зменшилися на час розгляду даного клопотання. Відповідних доказів стороною захисту суду надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Разом з тим, суд не встановив обставин, які б свідчили про існування ризику вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення, на чому наполягає прокурор.

Щодо цього суд зазначає, що прокурор наполягав на наявності вказаного ризику і під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, що слідчим суддею було відхилено за недоведеністю. Проте прокурор у даному клопотанні повторно посилається на наявність вказаного ризику не наводячи з цього приводу жодного аргументування та нових обставин.

З огляду на це, посилання прокурора на не зменшення вказаного ризику, наявність якого слідчий суддя не встановив, є необґрунтованими та свідчать про формальний підхід прокурора у вирішенні цього питання.

Суд вважає, що наявність доведених ризиків в сукупності з іншими наведеними обставинами, свідчить про наявність підстав для продовження щодо обвинуваченої вищевказаного запобіжного заходу з метою запобігання зазначеним ризикам.

Обраний стосовно обвинуваченої запобіжний захід відповідає її особі, характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченої: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, суд вважає доцільним, з урахуванням принципу правової визначеності, продовжити його дію в межах строку, визначеного законом.

Покликання захисника на відсутність доказів існування відповідних ризиків і обґрунтування їх наявності виключно виходячи з припущень, у зв`язку з чим такі ризики не можуть бути встановлені, суд відхиляє, як такі, що ґрунтуються на хибному тлумаченні інституту ризиків у кримінальному провадженні.

Захисник вимагає від прокурора доказів того, що обвинувачена вчиняла відповідні дії щодо ухилення від суду та щодо впливу на свідків, що на його думку і має підтверджувати дійсні наміри обвинуваченої. Разом з цим, надаючи відповідну оцінку суд крім того, що враховує поведінку обвинуваченої, це й має визначити наскільки ймовірно, з урахуванням встановлених обставин, обвинувачена може вчинити ті чи інші дії.

На думку суду, характер правопорушення та не визнання обвинуваченою своєї вини, свідчать про підвищену ймовірність вчинення нею відповідних дій як спрямованих на ухилення від суду, так і спрямованих на вплив на свідків з метою зміни ними раніше наданих показів. І така можлива поведінка обвинуваченої є такого ступеню ймовірності, щоб застосовувати до неї найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Також доводи захисника щодо відсутності вказаних прокурором ризиків у виді можливості переховування обвинуваченої від суду та здійснення незаконного впливу на свідків спростовуються обставинами наведеними судом при їх аналізі, а покликання захисника на можливість застосування до обвинуваченої більш-м`яких запобіжних заходів суд не знаходить достатньо обґрунтованими, зважаючи на не наведення конкретних аргументів в цій частині.

Так, положення частини шостої статті 176 КПК України, передбачають, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України, тобто тримання під вартою, при обранні якого слідчий суддя, суд, відповідно до частини пункту 5 частини четвертої статті 183 КПК України має дискреційні повноваження не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

З ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2024 року встановлено, що слідчий суддя застосував вказаний запобіжний захід, без права внесення застави. Тобто предметом оцінки слідчого судді при розгляді клопотання прокурора була можливість застосування щодо обвинуваченої усіх запобіжних заходів, вичерпний перелік яких передбачений законодавцем у кримінальному провадженні за фактом вчинення колабораційної діяльності.

Застосування до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 111-1 КПК України, запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неможливим, як є неможливим застосування до неї будь-яких інших більш-м`яких запобіжних заходів, за виключенням застави, яка як зазначено вище, може бути застосована лише як альтернативний запобіжний захід.

Покликання захисника на наявність у обвинуваченої малолітньої дитини, яку виховують її батьки та отримання її чоловіком, який є військовослужбовцем Збройних Сил України поранення під час виконання бойового завдання в ході повномасштабної агресії російської федерації, жодним чином не зменшують ступінь встановлених судом ризиків та не свідчать про можливість не обрання стосовно обвинуваченої будь-якого запобіжного заходу, адже як суд вже зазначав крім тримання під вартою до обвинуваченої не може бути застосовано іншого більш-м`якого основного запобіжного заходу.

На судовому засіданні учасники судового провадження вважали можливим призначити справу до судового розгляду.

Оскільки, обвинувальний акт за кримінальним провадженням складено відповідно до вимог КПК України, кримінальне провадження підсудне даному суду і підстави для закриття провадження згідно з пунктом 2 частини третьої статті 314 КПК України відсутні, справа підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні із викликом учасників судового провадження.

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосованого стосовно обвинуваченої задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою застосований стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.

Строк дії ухвали в частині застосовуваного запобіжного заходу - до 25 серпня 2024 року включно.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на 31 липня 2024 року о 13.00 год. в залі судового засідання Великоолександрівського районного суду Херсонської області, визначивши резервні дати та час: 07 серпня 2024 року о 13.00 год., 14 серпня 2024 року о 13.00 год.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак, може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, відповідно до пункту 1-1 частини другої статті 395 КПК України, в частині застосованого запобіжного заходу.

Повний текст ухвали складений 01 липня 2024 року.

Суддя: __________________ ОСОБА_1