УХВАЛА

Справа № 569/8141/24

1-кс/569/3149/24

03 травня 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області капітана юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч Республіка Крим, громадянина України, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області капітан юстиції ОСОБА_4 за погодженням із начальником відділу нагляду за додержанням законів Органами СБУ та Державної прикордонної служби Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 від 01.04.2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Із матеріалів клопотання убачається, що громадянин України ОСОБА_5 , будучи негативно налаштованим до діючої в Україні влади та держави у цілому, сповідуючи проросійські настрої щодо соціально-політичної обстановки в Україні, діючи умисно та з ідеологічних мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 07.03.2024, встановив зв`язок особою, яка ідентифікована як співробітник т.зв. «уфсб россии по Республике Крым и городу Симферополю» ОСОБА_7 , з метою надання останній допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах дії воєнного стану.

З метою конспірації своєї діяльності та унеможливлення власного викриття правоохоронними органами України, ОСОБА_5 прийняв рішення про здійснення контакту з співробітником ФСБ рф, за допомогою засобів зв`язку, які функціонують через мережу Інтернет, та у такий спосіб погодився надавати допомогу державі-агресору у зборі та передачі інформації про військові об`єкти розміщені у м. Рівне, в тому числі про дислокацію військових частин та підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань, блокпостів, шляхи постачання в Україну військової техніки, а також вчинення інших суспільно-небезпечних дій, спрямованих на систематичне проведення підривної діяльності проти України.

Так, 11.03.2024 ОСОБА_5 , отримав завдання від вищевказаного співробітника ФСБ рф, щодо надання інформації про місце розташування військових частин Збройних Сил України та інших військових формувань у

АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_5 погодився, усвідомлюючи, що така інформація може завдати шкоду державній безпеці України.

У подальшому ОСОБА_5 , на виконання свого злочинного умислу, діючи з мотивів неприязні до України та з метою надання допомоги ворогові у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, 12.03.2024 перебуваючи у м. Рівне, на виконання завдання співробітника ФСБ рф, використовуючи власний автомобіль марки «AUDI» з державним реєстраційним номером « НОМЕР_1 » здійснив розвідку та відеозапис військових об`єктів, які розташовані у АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3.

Надалі, 13 березня 2024 року у період з 11 год. 44 хв. по 11 год. 45 хв. за допомогою месенджеру «Telegram» з використанням власного облікового запису, який зареєстрований за № НОМЕР_2 , перебуваючи у точно невстановленому на даний час досудовим розслідуванням місці, передав співробітнику ФСБ рф зібрану інформацію (відеозаписи) щодо розміщення військових частин, а саме: НОМЕР_3 окремого полку зв`язку оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », штабу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в/ч НОМЕР_4 та військового шпиталю оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в/ч НОМЕР_5 у АДРЕСА_2 , які розташовані на відповідних вулицях.

Надалі, на виконання вказаного завдання, діючи на реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за допомогою месенджеру «Telegram» з використанням власного облікового запису, який зареєстрований за № НОМЕР_2 , перебуваючи у точно невстановленому на даний час досудовим розслідуванням місці, на виконання завдання співробітника ФСБ рф, прокоментував надіслані ним попередньо відозаписи розміщення військових частин, а саме: 55-го окремого полку зв`язку оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », штабу оперативного командування «Захід» в/ч НОМЕР_4 та військового шпиталю оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в/ч НОМЕР_5 у АДРЕСА_2 та надіслав відповідні геодані у вигляді веб-адрес (посилань) картографічного вебсервісу Google Maps.

В подальшому, період з 18.03.2024 по 19.03.2024 ОСОБА_5 , отримав завдання від вищевказаного співробітника ФСБ рф, щодо надання інформації про місця розташування стаціонарних блокпостів військових формувань ЗС України навколо м. Рівне, на що ОСОБА_5 погодився, усвідомлюючи, що така інформація може завдати шкоду державній безпеці України.

На виконання вказаного завдання, ОСОБА_5 , діючи з мотивів неприязні до України та з метою надання допомоги ворогові у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, 08 квітня 2024 року, за допомогою месенджеру «Telegram» з використанням власного облікового запису, який зареєстрований за № НОМЕР_2 , перебуваючи у точно невстановленому на даний час досудовим розслідуванням місці передав співробітнику ФСБ рф інформацію щодо розташування 4-ох стаціонарних блокпостів військових формувань ЗС України навколо АДРЕСА_2 та надіслав відповідні географічні координати та веб-адреси (посилання) картографічного вебсервісу Google Maps.

01.05.2024 ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину.

Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_5 зазначеного вище кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності: протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 24/343 від 29.04.2024; протоколом затримання ОСОБА_5 від 01.05.2024; протоколами обшуку від 30.04.2024; протоколом огляду від 02.04.2024; протоколом огляду від 08.04.2024; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 29.04.2024 та 02.04.2024; листом ОТУ «Волинь» №127 від 25.04.2024, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Керч Республіка Крим, громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання на строк 15 років або довічне позбавленням волі із конфіскацією майна.

Водночас, підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу являється наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та дають достатні підстави вважати, що підозрюваний при обранні іншого запобіжного заходу може здійснити наступні дії:

переховуватиметься від органу досудового розслідування - враховуючи той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 , будучи проросійсько налаштованою особою, має близьких родичів та знайомих осіб, які проживають на тимчасово окупованій території АР Крим, у 2020-2021 роках здійснював виїзди через КПВВ «Каланчак» до ТОТ АР Крим, будучи обізнаним про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція якого передбачає покарання на строк 15 років або довічне позбавлення волі із конфіскацією майна, а також що що значна частина державного кордону України, у зв`язку із російською агресією, не перебуває під контролем Державної прикордонної служби України, останній перебуваючи на свободі зможе вчинити дії, спрямовані на цілеспрямоване переховування від органу досудового розслідування, прокурора та суду, у тому числі на території російської федерації, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєні ним злочинні діяння.

Це підтверджується також тим, що представник спецслужби рф, якому надавав допомогу ОСОБА_5 у проведенні підривної діяльності проти України, також проживає на тимчасово окупованій території АР Крим та може вжити заходів щодо надання допомоги ОСОБА_5 у втечі від переслідування правоохоронними органами України та допомогти останньому у переміщенні на тимчасово окуповану територію АР Крим.

Також, враховуючи, що за своєю професійною діяльністю ОСОБА_5 на протязі 2019-2024 здійснював систематичні виїзди за кордон до країн Європейського Союзу, останній може вжити заходи щодо втечі до країн Європейського Союзу.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється - оскільки ОСОБА_5 , являється особою, яка підтримує проросійські наративи, добровільно погодився на співпрацю із представником спецслужби держави-агресора та виконував його завдання, тому є достатні підстави вважати, що у випадку не застосування щодо ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу, останній маючи доступ до засобів електронного зв`язку продовжить здійснювати дії, спрямовані на шкоду державні безпеці України, що, в свою чергу, може призвести до продовження вчинення останнім даного або інших кримінальних правопорушень;

враховуючи, що ОСОБА_5 частково знайомий з матеріалами кримінального провадження та йому відомо про уже наявних свідків, останній може незаконно впливати на них;

з урахуванням того, що з метою запобігання виявлення протиправної діяльності правоохоронними органами України, при здійсненні своєї злочинної діяльності ОСОБА_5 використовував засоби конспірації та передавав розвідувальну інформацію із використанням месенджеру «Telegram», а також те, що на даний час слідством не проведено усі слідчі дії, ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження.

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу:

У кримінальному проваджені містяться вагомі докази, які в повній мірі підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачене покарання на строк 15 років або довічне позбавлення волі із конфіскацією майна.

За віком та станом здоров`я підозрюваний ОСОБА_5 може знаходитись під вартою в установах тимчасового покарання - слідчому ізоляторі.

Беручи до уваги той факт, що ОСОБА_5 являється особою, яка підтримує проросійські наративи щодо збройної агресії рф проти України, є достатні підстави вважати про виправданий ризик продовження та/або повторення останнім своєї протиправної поведінки, враховуючи, що останній на добровільній основі співпрацював зі співробітником ФСБ рф, який знаходиться на території АР Крим.

Вказані ризики є вагомими та їх запобігання у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою не можливе.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Відповідно до вимог абз. 3 п. 5 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, в тому числі, ст. 111 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Досудове розслідування кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_5 перебуває на початковій стадії, у зв`язку із чим зібрання доказів винуватості останнього може сприяти уяві та переконанню підозрюваного про невідворотність покарання. Крім того, існує необхідність проведення великої кількості процесуальних та слідчих дій, спрямованих на дослідження доказів та встановлення усіх обставин кримінальних правопорушень, тому підозрюваний, зі значним ступенем ймовірності, може бути зацікавлений перешкодити.

Таким чином, з урахуванням військового стану в державі, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , відповідає тяжкості підозри і відповідає суспільному інтересу, враховуючи той факт, що останній свідомо надавав допомогу державі-агресору у проведенні підривної діяльності проти України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КК України, кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, яка відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства України, тримання під вартою не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи в скоєнні злочину, є умовою sine qua non (обов`язковою, неодмінною умовою) законності продовження терміну ув`язнення під варту і відповідає реальним вимогам громадського інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, має більшу вагу, ніж право на повагу свободи особи (§ § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 08.06.2006 року у справі «Корчуганова проти Росії», § § 66, 67 рішень ЕСПЛ від 07.04.2005 у справі «Рохлина проти Росії», § § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 01.06.2008 у справі «Мамедова проти Росії», § 79 рішень ЕСПЛ від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України», § § 40-42 рішення ЕСПЛ від 02.03.2006 року у справі «Долгова проти Росії»).

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання на строк 15 років або довічне позбавлення волі із конфіскацією майна, а також наявність вищевказаних ризиків, для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Судом встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , будучи негативно налаштованим до діючої в Україні влади та держави у цілому, сповідуючи проросійські настрої щодо соціально-політичної обстановки в Україні, діючи умисно та з ідеологічних мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 07.03.2024, встановив зв`язок особою, яка ідентифікована як співробітник т.зв. «уфсб россии по Республике Крым и городу Симферополю» ОСОБА_7 , з метою надання останній допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах дії воєнного стану.

З метою конспірації своєї діяльності та унеможливлення власного викриття правоохоронними органами України, ОСОБА_5 прийняв рішення про здійснення контакту з співробітником ФСБ рф, за допомогою засобів зв`язку, які функціонують через мережу Інтернет, та у такий спосіб погодився надавати допомогу державі-агресору у зборі та передачі інформації про військові об`єкти розміщені у м. Рівне, в тому числі про дислокацію військових частин та підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань, блокпостів, шляхи постачання в Україну військової техніки, а також вчинення інших суспільно-небезпечних дій, спрямованих на систематичне проведення підривної діяльності проти України.

Так, 11.03.2024 ОСОБА_5 , отримав завдання від вищевказаного співробітника ФСБ рф, щодо надання інформації про місце розташування військових частин Збройних Сил України та інших військових формувань у

АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_5 погодився, усвідомлюючи, що така інформація може завдати шкоду державній безпеці України.

У подальшому ОСОБА_5 , на виконання свого злочинного умислу, діючи з мотивів неприязні до України та з метою надання допомоги ворогові у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, 12.03.2024 перебуваючи у м. Рівне, на виконання завдання співробітника ФСБ рф, використовуючи власний автомобіль марки «AUDI» з державним реєстраційним номером « НОМЕР_1 » здійснив розвідку та відеозапис військових об`єктів, які розташовані у АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3.

Надалі, 13 березня 2024 року у період з 11 год. 44 хв. по 11 год. 45 хв. за допомогою месенджеру «Telegram» з використанням власного облікового запису, який зареєстрований за № НОМЕР_2 , перебуваючи у точно невстановленому на даний час досудовим розслідуванням місці, передав співробітнику ФСБ рф зібрану інформацію (відеозаписи) щодо розміщення військових частин, а саме: НОМЕР_3 окремого полку зв`язку оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », штабу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в/ч НОМЕР_4 та військового шпиталю оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в/ч НОМЕР_5 у АДРЕСА_2 , які розташовані на відповідних вулицях.

Надалі, на виконання вказаного завдання, діючи на реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за допомогою месенджеру «Telegram» з використанням власного облікового запису, який зареєстрований за № НОМЕР_2 , перебуваючи у точно невстановленому на даний час досудовим розслідуванням місці, на виконання завдання співробітника ФСБ рф, прокоментував надіслані ним попередньо відозаписи розміщення військових частин, а саме: 55-го окремого полку зв`язку оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », штабу оперативного командування «Захід» в/ч НОМЕР_4 та військового шпиталю оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в/ч НОМЕР_5 у АДРЕСА_2 та надіслав відповідні геодані у вигляді веб-адрес (посилань) картографічного вебсервісу Google Maps.

В подальшому, період з 18.03.2024 по 19.03.2024 ОСОБА_5 , отримав завдання від вищевказаного співробітника ФСБ рф, щодо надання інформації про місця розташування стаціонарних блокпостів військових формувань ЗС України навколо м. Рівне, на що ОСОБА_5 погодився, усвідомлюючи, що така інформація може завдати шкоду державній безпеці України.

На виконання вказаного завдання, ОСОБА_5 , діючи з мотивів неприязні до України та з метою надання допомоги ворогові у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, 08 квітня 2024 року, за допомогою месенджеру «Telegram» з використанням власного облікового запису, який зареєстрований за № НОМЕР_2 , перебуваючи у точно невстановленому на даний час досудовим розслідуванням місці передав співробітнику ФСБ рф інформацію щодо розташування 4-ох стаціонарних блокпостів військових формувань ЗС України навколо АДРЕСА_2 та надіслав відповідні географічні координати та веб-адреси (посилання) картографічного вебсервісу Google Maps.

01.05.2024 ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Таким чином, прокурор при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

А тому, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна, вік, стан здоров`я, репутацію, майновий стан, наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, слідчий суддя прийшов до висновку, що до нього слід застосувати запобіжний захід - тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 судом враховуються вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

З урахуванням наведеного, є необхідним застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог абз. 3 п. 5 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, в тому числі, ст. 111 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 України, запобіжний захід - тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 10 год. 34 хв. 01 травня 2024 року.

Визначити, що строк дії ухвали до 29 червня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_9