Справа №443/457/24
Провадження №1-кс/443/13/24
УХВАЛА

судового засідання

12 березня 2024 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву слідчого судді Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

Слідчий суддя Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 заявив самовідвід у кримінальному провадженні №443/457/24 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що подав відповідну заяву.

В обґрунтування заяви покликається на те, що ОСОБА_4 під час розгляду скарги висловлювався про незаконне прикриття слідчим суддею злочинної діяльності керівника ДО «Комбінат Троянда» ОСОБА_5 . З метою виключення будь-яких сумнівів в неупередженості слідчого судді при розгляді цієї справи, вважає неможливим проводити її розгляд, у зв`язку з чим заявляє самовідвід.

Слідчий суддя Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 суду підтвердив, що висловлювання, про які зазначив слідчий суддя ОСОБА_3 у заяві, мали місце, однак такі стосувалися прикривання злочинної діяльності керівника ДО «Комбінат Троянда» Каспрука, а не Мисака.

Суд, заслухавши пояснення скаржника та вивчивши викладені у заяві про самовідвід аргументи, доходить такого висновку.

Відповідно до приписів статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402-VIII) здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Нормою статті 48 Закону №1402-VIII передбачено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Статтею 75 КПК України передбачено підстави (перелік яких є вичерпним), наявність хоча б однієї з яких виключає можливість участі судді в кримінальному провадженні.

Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України).

Приписами частини 5 статті 9 КПК України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі за заявою «Мироненко і Мартенко проти України» (Заява №4785/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності суду має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. у справі «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та сутність, що свідчать про те, що суд є безстороннім (див. у справі «Пуллар проти Сполученого королівства»). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Надавши оцінку викладеним у заяві про самовідвід аргументам, суд зазначає, що покликання сторони у справі (скаржника ОСОБА_4 ) на певні обставини, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 , без підкріплення таких покликань фактичними даними, є, по своїй суті, припущеннями, висловленими вголос. Водночас, на підтвердження зазначених обставин суду не надано жодного доказу.

Таким чином, обставини, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, що не підтверджені належними та допустимими доказами, є необґрунтованими, а відтак не є підставою для відводу (самовідводу) слідчого судді у розумінні статті 75 КПК України.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що в задоволенні заяви про самовідвід слід відмовити.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви слідчого судді Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні №443/457/24 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1