Справа № 489/2180/24
Провадження № 1-кс/489/391/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

03 квітня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення від 18.03.2024,

встановив:

Зі скарги слідує, що 19.03.2024 представником АТ КБ «ПриватБанк» була подана до ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області заява від 18.03.2024 про вчинення кримінального правопорушення, передбачених ст. 185 КК України, за фактом викрадення ОСОБА_3 в період з 02.02.2019 до 19.02.2019 грошових коштів в сумі 11921,11 грн з кредитного рахунку, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте відомості про кримінальне правопорушення за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були. У зв`язку з цим, скаржник просив зобов`язати уповноважену особу внести відомості про вказане в заяві від кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Представник скаржника до суду не з`явився, надіславши заяву про розгляд скарги без його участі та її підтримання. Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі скаржника.

Представник ВП № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області до суду не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлявся двічі. Його відсутність, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги. Натомість до суду були надані матеріали перевірки за фактом розгляду заяви скаржника про вчинення кримінального правопорушення.

Розгляд скарги проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому чинний КПК України не передбачає можливості прийняття рішення щодо відсутності події чи складу кримінального правопорушення на стадії подання заяви про кримінальне правопорушення та з урахуванням визначеного ст. 25 КПК України принципу публічності слідчий, дізнавач чи прокурор зобов`язані розпочати досудове розслідування, вже за результатами якого прийняти передбачене КПК України рішення по суті із забезпеченням реалізації права на його оскарження в передбаченому законом порядку.

Заява представника АТ КБ «ПриватБанк» від 18.03.2024 про вчинення кримінального правопорушення була отримана ВП № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області 19.03.2024, що підтверджується відміткою про отримання, проте у визначений законом строк викладені в заяві відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

Вказана заява була однозначно подана саме як заява про кримінальне правопорушення, з викладенням підстав, за яких заявник зробив висновок про наявність складу кримінального правопорушення з наданням відповідних документів, що підтверджують викладені у заяві обставини вчинення кримінального правопорушення. Натомість, у разі недостатності відомостей, викладених в заяві, слідчий міг та повинен був відповідно до принципу публічності та ст. 214 КПК України (шляхом самостійного виявлення з будь-якого джерела) встановити інші відомості щодо вказаного в заяві діяння з відповідних джерел, оскільки слідчому було заявлено про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, з матеріалів скарги слідує, що заява про кримінальне правопорушення містила опис обставин його вчинення, що є цілком достатньою підставою для висновку, що могло бути вчинене вказане у заяві кримінальне правопорушення. Натомість, на даному етапі для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не обов`язкове доведення доказами всіх елементів складу кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Також відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України, на даному етапі для внесення відомостей до ЄРДР достатні короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз положень КПК України, а головним чином таких загальних засад кримінального провадження як законність, публічність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень (в тому числі і процесуальних рішень слідчого судді при розгляді саме даної категорії скарг), дає підстави для висновку, що всі повідомлення, заяви, інші відомості про кримінальне правопорушення мають вноситись до ЄРДР та за результатами відповідного розслідування мають бути прийняті відповідні процесуальні рішення, оскільки тільки такі процесуальні рішення відповідно до вимог КПК України можуть бути оскаржені не тільки до слідчого судді, а і у вищу відносно нього інстанцію (в апеляційному порядку), що і забезпечить реалізацію права на оскарження, як загальної засади кримінального провадження.

Чинний КПК України побудований таким чином, що всі рішення слідчого судді, які перешкоджають продовженню досудового розслідування підлягають оскарженню, натомість ті рішення слідчого судді, які не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню - оскарженню не підлягають.

Відповідно до ст. 309 КПК України, рішення слідчого судді щодо оскарження бездіяльності, пов`язаної з невнесенням відомостей до ЄРДР оскарженню в апеляційному порядку не підлягає саме з тих причин, що не передбачає можливості невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за відповідною заявою, а, отже, не передбачає і можливість слідчому судді відмовити в задоволенні скарги на бездіяльність щодо такого невнесення, забезпечуючи тим самим, в будь-якому разі, подальше здійснення кримінального провадження.

За будь-яких обставин, в даному випадку на етапі надходження до уповноваженої особи заяви про кримінальне правопорушення превалюючою є визначена ст. 25 КПК України публічність, як загальна засада кримінального провадження, за якою прокурор та слідчий зобов`язані розпочати досудове розслідування при надходженні заяви про кримінальне правопорушення.

При цьому не може бути підставою для невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР той факт, що вказані у заяві про кримінальне правопорушення діяння мали місце у період часу з 02.02.2019 по 19.02.2019, що на думку представника органу Національної поліції, вказує на сплив встановлених ст. 49, 106 КК України строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, оскільки, по-перше, положеннями КПК України не передбачено підстав та можливості невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у випадку закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

По-друге, питання остаточної кваліфікації із встановленням відповідної частини статті закону України про кримінальну відповідальність може бути вирішене органом досудового розслідування лише під час досудового розслідування кримінального провадження з урахуванням обставин вчинення кримінально-караного діяння, мотивів та умислу особи, яка його вчинила, а також відомостей щодо такої особи з урахуванням її можливого кримінального минулого, наявності/відсутності судимостей, що впливає на кваліфікацію кримінального правопорушення. Тому з`ясування питання про те, чи спливли строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності залежить від остаточної кваліфікації кримінального правопорушення, яка може бути встановлена лише в межах досудового розслідування кримінального провадження.

Таким чином, встановлені обставини вказують на необхідність задоволення скарги.

Керуючись статтями 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області відповідно до ст. 214 КПК України внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою АТ КБ «ПриватБанк» від 18.03.2024 про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України, за фактом викрадення ОСОБА_3 в період з 02.02.2019 до 19.02.2019 грошових коштів в сумі 11921,11 грн з кредитного рахунку, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та вжити заходи для початку розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1