Справа № 304/1490/24 Провадження № 1-кп/304/243/2024
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

21 червня 2024 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт від 14 червня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 02 травня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перечин Перечинського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби 3 категорії помічника гранатометника першого відділення інспекторів прикордонної служби (тип С) четвертої прикордонної комендатури швидкого реагування, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 КК України,

У С Т А Н О В И В :

сімнадцятого червня 2024 року до Перечинського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт від 14 червня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 02 травня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою від 18 червня 2024 року вказане кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували, прокурор подав суду клопотання про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Мотивує клопотання зокрема тим, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 03 травня 2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 60 560 грн, строк дії ухвали до 30 червня 2024 року включно; визначена судом застава не внесена. Наразі, як вказує прокурор, виникла необхідність у продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід може перешкодити кримінальному провадженню у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо останній буде залишатися на волі. Прокурор зазначає, що потреба у продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, а відтак розуміючи тяжкість покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом, може реалізувати вказаний ризик; незаконно впливати на свідків, маючи і мотив, і можливість, внаслідок звання та посади в Збройних Силах України, а також наявних у зв`язку з цим навичок та знань; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки розуміє ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців, може вжити заходів самостійно або через інших осіб до знищення документів, що мають значення для кримінального провадження; вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати завдання, що потягне за собою перекладення його обов`язків на інших військовослужбовців, збільшення навантаження на них та посилення загрози їх життю, що у свою чергу вже є опосередкованим посяганням на життя та здоров`я інших військовослужбовців і фактичним висловленням байдужості до їх безпеки на користь власного страху. Також прокурор вказує, що ОСОБА_4 не має захворювань, які б перешкоджали його триманню під вартою, та просить врахувати, що згідно з ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою, а положення ч. 4 ст. 183 КПК надають суду можливість не визначати розмір застави, зокрема, у таких кримінальних провадженнях.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні проти клопотання прокурора не заперечив.

У підготовче судове засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`явилася, попередньо подала суду заяву, в якій просила провести підготовче судове засідання та подальший судовий розгляд без її участі, оскільки має на утриманні малолітню дитину та постійну зайнятість за місцем роботи. Цивільний позов наразі не заявляє, питання міри покарання залишає на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, а відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, на що також вказував прокурор, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, на даний час відсутні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У інформаційному листі ВССУ щодо вжиття заходів, пов`язаних із порушеннями, встановленими в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 2014 року у справі «Чанєв проти України» роз`яснено, що ч. 3 ст. 315 КПК містить норму, яка чітко регулює питання продовження запобіжних заходів у кримінальному провадженні, строк застосування яких не обмежений (наприклад, застава, особиста порука тощо). Щодо застосування запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначених ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, судам необхідно враховувати, що обрання, продовження дії таких запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання суд здійснює за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК.

Положеннями ст. 176 цього Кодексу визначено перелік запобіжних заходів, серед яких тримання під вартою, які застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У підготовчому судовому засіданні суд встановив, що 02 травня 2024 року матеріали досудового розслідування за повідомленням про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 травня 2024 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 червня 2024 року включно з можливістю внесення застави у розмірі 60 560 грн.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, на даний час будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Суду також не надано доказів, які б свідчили про наявність необґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та наявність підстав вважати, що залишаючись на волі, він не вчинить знову нового кримінального правопорушення та не буде ухилятись від суду, не надано доказів на підтвердження міцності його соціальних зв`язків у місці постійного проживання, наявність постійного місця роботи, належних доказів про репутацію, майновий стан. Навпаки суд вважає, що обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як тримання під вартою кореспондуються з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Також суд враховує, що на цей час потерпіла та свідки у даному кримінальному провадженні судом ще не допитані, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до класифікації, визначеної ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини, регламентовані п. 1-3 ч.1 ст. 177, п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними.

Щодо того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером особи ОСОБА_4 , його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Поряд з цим, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, суд серед іншого враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Так у даній справі, строк тримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході підготовчого судового засідання було встановлено наявність передумов регламентованих п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 цього Кодексу, тобто тривалість строку тримання під вартою відповідає критерію розумності.

Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, суд вважає, що майже всі обставини, які були враховані під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу під час проведення досудового розслідування продовжують існувати і на даний час, судове провадження лише розпочате, а також з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, останньому слід продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу буде неефективним для запобігання ризикам.

Згідно з ч. 1 ст. 197 цього Кодексу строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Щодо визначення обвинуваченому розміру застави, як альтернативу триманню під вартою, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки та не була завідомо непомірною для обвинуваченого, що призведе до неможливості виконання застави.

Застосовуючи до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід, суд вважає, що такий не може бути завідомо непомірним для нього та повинен надавати можливість внести таку заставу, тому варто виходити із можливості внесення такої застави.

В той же час розмір застави повинен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та має надавати впевненість у тому, що така застава зможе забезпечити присутність обвинуваченого на судовому розгляді, тобто має бути достатнім стримуючим фактором, щоб загроза її втрати утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Тож з урахуванням встановлених в ході розгляду клопотання прокурора обставин, суд прийшов до висновку, що застава у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 та вбачаються підстави вважати такий розмір помірним для обвинуваченого.

Водночас у разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (ст. 198 КПК України).

Керуючись статтями 177, 183, 197, 314, 314-1, 315-316, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 КК України, у Перечинському районному суді в залі суду на 01 липня 2024 року на 14.10 год.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів до 19 серпня 2024 року (включно) із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

В разі внесення застави, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до прокурора чи суду за їх першою вимогою;

2) повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання;

3) не відлучатися з району проживання без дозволу прокурора, суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі внесення застави та невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.

У судове засідання викликати прокурора ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4

Дата закінчення дії ухвали в частині продовження строку застосування запобіжного заходу 19 серпня 2024 року.

Ухвала в частині продовження строку застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1