КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1185/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилучене 23 листопада 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- договір оренди квартири від 13 вересня 2022 року між «наймодавцем» ОСОБА_7 та «наймачем» ОСОБА_8 щодо здачі в строкове платне користування квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на 1 арк.;

- візитівку експерта по нерухомості ОСОБА_9 , на 1 арк.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить скасувати цю ухвалу і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання відбувся без участі прокурора, а повний текст оскаржуваної ухвали він отримав лише 27 грудня 2023 року.

Стосовно ухвали слідчого судді, то автор апеляції вважає її незаконною і необґрунтованою. Зокрема, апелянт зазначає, що 23 листопада 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з поміж іншого було виявлено і вилучено договір оренди квартири від 13 вересня 2022 року між «наймодавцем» ОСОБА_7 та «наймачем» ОСОБА_8 щодо здачі в строкове платне користування квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на 1 арк., а також візитівку експерта по нерухомості ОСОБА_9 , на 1 арк., які вмотивованою постановою слідчого були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000849. Крім того, прокурор відмічає, що у вказаному кримінальному провадженні 04 жовтня 2023 року ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а 05 жовтня 2023 року ОСОБА_11 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. При цьому автор апеляції вказує, що 06 листопада 2023 року ОСОБА_11 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Як стверджує сторона обвинувачення, метою арешту майна, вилученого 23 листопада 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , є забезпечення збереження речових доказів.

13 березня 2024 року до Київського апеляційного суду від прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000849 від 24 жовтня 2022 року ОСОБА_12 надійшло клопотання про розгляд даної справи без участі прокурора.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований.

Зважаючи на вищевикладене колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора і власника майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2023 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, але його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Управлінням з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000849, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 307, ст. 368-5 КК України.

05 жовтня 2023 року ОСОБА_11 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

06 листопада 2023 року ОСОБА_11 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

23 листопада 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 листопада 2023 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено і вилучено майно, а саме:

- договір оренди квартири від 13 вересня 2022 року між «наймодавцем» ОСОБА_7 та «наймачем» ОСОБА_8 щодо здачі в строкове платне користування квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на 1 арк.;

- візитівку експерта по нерухомості ОСОБА_9 , на 1 арк.

24 листопада 2023 року постановою старшого слідчого в ОВС 1-го відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 зазначене майно, вилучене 23 листопада 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

06 грудня 2023 року (клопотання датоване 24 листопада 2023 року) прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 23 листопада 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- договір оренди квартири від 13 вересня 2022 року між «наймодавцем» ОСОБА_7 та «наймачем» ОСОБА_8 щодо здачі в строкове платне користування квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на 1 арк.;

- візитівку експерта по нерухомості ОСОБА_9 , на 1 арк.

Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження речових доказів.

14 грудня 2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у задоволенні зазначеного клопотання прокурора було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні приведеного клопотання прокурора, внесеного в межах кримінального провадження № 0000849, про накладення арешту на майно, вилучене 23 листопада 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- договір оренди квартири від 13 вересня 2022 року між «наймодавцем» ОСОБА_7 та «наймачем» ОСОБА_8 щодо здачі в строкове платне користування квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на 1 арк.;

- візитівку експерта по нерухомості ОСОБА_9 , на 1 арк., слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, і прийшов до висновку про відсутність достатніх доказів і правових підстав для накладення арешту на перелічене вище майно, виходячи з того, що відсутні підстави відповідності такого майна вимогам ст. 98 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Цих вимог прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.

Так, посилаючись у клопотанні, що майно, на яке він просить накласти арешт, відповідає критеріям речових доказів, регламентованим ст. 98 КПК України, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на цьому етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Між тим, жодних належних та допустимих доказів цьому в клопотанні про арешт майна і в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься, тобто в матеріалах провадження відсутні відомості, які б давали розумні підстави та підозри вважати, щозазначене у клопотанні прокурора майно, вилучене 23 листопада 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зокрема, хоча в наданих до суду матеріалах і є наявною постанова старшого слідчого в ОВС 1-го відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 від 24 листопада 2023 року про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні, однак з огляду на цю постанову органу досудового розслідування таке визнання зазначеного майна речовим доказом у кримінальному провадженні носить сугубо формальний характер, оскільки в даному процесуальному документі взагалі не визначено, якому чи яким критеріям, наведеним у ст. 98 КПК України, відповідає це майно.

Отже, стороною обвинувачення не доведено наявності правових підстав для арешту зазначеного майна з метою забезпечення збереження його як речового доказу у кримінальному провадженні.

Таким чином, доводи автора апеляції про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти і відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилучене 23 листопада 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- договір оренди квартири від 13 вересня 2022 року між «наймодавцем» ОСОБА_7 та «наймачем» ОСОБА_8 щодо здачі в строкове платне користування квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на 1 арк.;

- візитівку експерта по нерухомості ОСОБА_9 , на 1 арк., - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ____________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4