Cправа №751/1931/24
Провадження №1-кп/750/293/24
У Х В А Л А

03 квітня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

(дистанційно), ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 (дистанційно)

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 та клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000087 від 24.05.2022, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 255-1, ч.2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 189 КК України

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Деснянського районного суду м. Чернігова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 255-1, ч.2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 189 КК України.

Прокурор подав письмове клопотання, яке підтримав в судовому засіданні, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на 60 днів, який спливає 05.04.2024,обґрунтовуючи клопотання тим, що ризики, які були підставою до застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не змінилися і продовжують існувати.Разом з тим, вказав, що належного обґрунтування тримання обвинуваченого ОСОБА_8 саме в ДУ «Менська виправна колонія (№91)» на даний час навести не може.

03.04.2024 через канцелярію суду захисником ОСОБА_4 подано заперечення на клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , які підтримані захисником в судовому засіданні, та в яких той зазначає,що клопотання не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, однозначно визначеного КК України процесуального статусу ОСОБА_8 Жоден із заявлених прокурором у клопотанні ризиків не містить належного обґрунтування чи даних, які підтверджували наявність заявлених ризиків. Крім того, тримання ОСОБА_8 в ДУ «Менська виправна колонія (№91)» є необґрунтованим та суперечить закону, оскільки в даному закладі відсутній сектор для тримання осіб, взятих під варту, а також неможливо забезпечити належну медичну допомогу ОСОБА_8 , який потребує кваліфікованої медичної допомоги. Просив врахувати, що ОСОБА_8 є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує постійного лікування, має тісні соціальні зв`язки, нагороджений подякою за допомогу під час бойових дій на території м. Чернігова, є членом благодійної організації, а тому просив застосувати альтернативний запобіжний захід заставу, домашній арешт або особисте зобов`язання.

Також захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_4 подано клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому останнім зазначено, що заявлені у кримінальному провадженні ризики впливу ОСОБА_8 на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню шляхом створення штучних доказів, підбурення осіб, яків не були свідками для дачі завідомо неправдивих показань та підтвердження висунутих захисником версій, вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень, пов`язаних з вимаганням коштів, зменшились або перестали існувати, а тому з урахуванням особи обвинуваченого, який має тісні соціальні зв`язки, постійне місце проживання однією сім`єю з ОСОБА_13 та їх неповнолітньою дочкою, хворобливий стан здоров`я, нагороду за допомогу під час бойових дій на території м. Чернігова, його членства у благодійній організації «Перевізники без кордонів», в іншому кримінальному провадженні стосовно нього було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, умови перебування та покладні на нього процесуальні обов`язки не порушував, в зв`язку з чим просив змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_4 заперечив щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його підзахисному, просив відмовити у такому клопотанні, вказавши що воно є необґрунтованим, ризики не доведені, його підзахисний має позитивні характеристики, незадовільний стан здоров`я, міцні соціальні зв`язки, родину, потребує кваліфікованої медичної допомоги, а тому просив змінити запобіжний захід на більш м`який - особисте зобов`язання або домашній арешт чи заставу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 підтримав думку колеги, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та просив обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, вказавши, що ризики не доведено, а обвинувачений має незадовільний стан здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку своїх захисників.

Адвокат ОСОБА_6 підтримав думку захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вказав про необхідність відмовити прокурору у клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .

Прокурор заперечував проти задоволення поданого захисником обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_4 клопотання про зміну запобіжного.Інші учасники кримінального провадження підтримали думку захисників.

Відсутність захисників обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 при вирішенні питання про продовження строку обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 не впливає на права обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , та не порушує їх.

Відповідно до частини 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати,змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі доведення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ризиками, які суд оцінює у сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, являються об`єктивні дані можливого переховування обвинуваченого, впливу на свідків, потерпілих, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останній, обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

Дані відносно особи обвинуваченого враховуються судом, як то соціальні зв`язки, перебування на утриманні неповнолітньої дитини, сімейний стан,відсутність даних щодо працевлаштування, вік та стан здоров`я, які при цьому не виключають можливість тримання під вартою ОСОБА_8 , а також період його тримання під вартою, однак, вони не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, що може викликати його втечу, в суді на даний час триває стадія підготовчогопровадження, потерпілі та свідки ще не були допитані, а посилання захисника у своїх запереченнях про допит останніх під час досудового розслідування не виключає можливості та необхідності їх додаткового допиту судом,перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема створенні штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінальних правопорушень до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження захисних версій сторони захисту, вчинення інших кримінальних правопорушень, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченого у встановленому законом порядку.

Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, впливати на свідків та потерпілих, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, вирішуючи подане клопотання суд, також враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину та можливість ухилення від явки до суду.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Разом з тим, суд наголошує на тому, що обвинувачений не позбавлений можливості в подальшому ставити питання перед судом про зміну йому запобіжного заходу під час судового розгляду, коли перестануть існувати ризики, зазначені вище судом.

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Суд не може прийняти до уваги доводи захисника ОСОБА_4 про те, що застосовування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним, оскільки судом встановлено, що наведені прокурором ризики заслуговують на увагу.

Отже, враховуючи вищевикладені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, та дані про його особу, з метою недопущення перешкоджання кримінальному провадженню та виконанню рішення суду, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, судвважає за необхідне продовжити запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів, тобто до 01.06.2024 року, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід буде достатнім засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та дієво запобігти ризикам, доведеними прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, про які клопотала сторона захисту. Крім того, суду не надано доказів того, що ОСОБА_8 за станом здоров`я не може перебувати в умовах слідчого ізолятору. За наявності скарг на стан здоров`я, обвинувачений та його захисники не позбавлені права на звернення до медичної частини установи утримання під вартою або до прокурора у разі порушення своїх прав. У разі погіршення стану здоров`я та відсутності можливості проведення лікування в умовах медичної частини слідчого ізолятору, обвинувачений може бути направлений до лікувальн их закладів міста.

Таке не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Крім того, суд вважає за недоцільне визначення розміру застави, оскільки відповідно до ч.4 ст. 183 КПК встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбаченіст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування запобіжногозаходу обвинуваченомуу вигляді особистого зобов`язання, то судвважаєза необхідневідмовити,оскільки судом булозазначено,що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не перестали існувати і мають місце при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та більш м`які запобіжні заходи на даний час не здатні забезпечити нівелювання встановлених ризиків.

Разом з тим, суд знаходить слушними посилання захисника, у своїх запереченнях, про відсутність підстав для продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою в ДУ «Менська ВК №91», оскільки матеріали справи не містять даних про наявність в зазначеній установі виконання покарань відповідного сектору для тримання осіб, узятих під варту, що супереч положенням Закону України «Про попереднє ув`язнення», більш того належного обґрунтування та доказів на підтвердження дійсної необхідності у такому триманні обвинуваченого саме в ДУ «Менська ВК №91» суду прокурором наведено та надано не було, а тому клопотання прокурора в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 314,315, 369-372, ч.2 ст. 376, ч.2 ст. 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60днів, до 01червня 2024 року включно, з подальшим утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про змінузапобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Суддя ОСОБА_1