Провадження № 1-кп/947/522/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000274 від 25.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Непізнаничі, Ємільчинського району, Житомирської області, працюючого на посаді водія-хіміка відділення радіаційної, хімічної та біологічної розвідки групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Одеській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_9 , 24.02.2021, приблизно o 20 годині 17 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ-21063, р/н НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби, в крайній лівій смузі дороги по АДРЕСА_3 , та наблизився до першого заїзду на територію ТЦ «Сіті Центр».

Діючи в порушення вимог п/п 8.7.3(ґ), 8.10 «Правила дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001) (далі Правила), якими передбачено:

п. 8.7.3. Сигнали світлофора мають такі значення:

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

п. 8.10. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів;

ОСОБА_9 проявив необережність у виді кримінальної протиправної самовпевненості, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, легковажно розраховував на їх відвернення, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку для руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, у зв`язку з чим відповідно не відреагував на її зміну, при заїзді на вказане перехрестя в момент загоряння зеленого миготливого сигналу світлофора, маючи гарантовану технічну можливість належним виконанням вимог пункту 8.7.3(ґ) Правил, виключити виїзд на перехрестя при жовтому забороняючому сигналі світлофора, заїхав на перехрестя на жовтий забороняючий сигнал світлофора не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з автомобілем марки «Opelastra» р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , яка рухалась на зелений сигнал світлофора на виконувала маневр повороту ліворуч з проспекту Небесної сотні до заїзду на територію ТЦ «Сіті Центр», внаслідок чого допустив зіткнення з останнім.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки ВАЗ-21063, р/н НОМЕР_1 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді переламу нігтьової фланги третього пальця лівої кисті; ушкодження внутрішнього меніску, часткове ушкодження передньої хрестоподібної зв`язки, запалення суглобової сумки, часткове ушкодження внутрішнього широкого м`язу стегна; забою в ділянці правого плечового суглоба. Всі вищевказані ушкодження складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Отже, водій ОСОБА_9 , шляхом належного виконання вимог пунктів: 8.7.3(ґ), 8.10 Правил, гарантовано мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді і його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_11 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності передбачені п.2 ч.1 ст. 49 КК України, обґрунтування викладені в письмовому клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 підтримала клопотання захисника ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності передбачені п.2 ч.1 ст. 49 КК України, просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання своїх захисників, просив його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_9 , у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки дійсно закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, та наявні докази того, що ОСОБА_9 не ухилявся від суду та слідства.

Обвинуваченому ОСОБА_9 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст. 49 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання заявлене захисником та просив його задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання захисника та додатки до нього, суд прийшов до наступного.

Згідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, злочини передбачені ч. 1 ст. 286 КК України, згідно ст. 12 КК України є не тяжким кримінальним правопорушенням.

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Враховуючі зазначене, судом встановлено, що ОСОБА_9 не ухилявся від кримінальної відповідальності, та не вчиняв будь-якого іншого злочину, зазначені твердження не спростовані учасниками судового провадження належними доказами, що дає суду підстави дійти висновку, що строки давності не переривалися.

Таким чином, виходячи з системного аналізу норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Так, суд перевіривши законність заявленого клопотання захисника, підтримане обвинуваченим з огляду на те, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 вчинено 24.02.2021 року, отже, після вчинення зазначеного злочину до дати вирішення питання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності минуло три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника ОСОБА_7 , підтриманого адвокатом ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_9 щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження № 0000274 від 25.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати за залучення експертів ОНДЕКЦ МВС України, в загальному розмірі 7 207 гривень 62 копійок повинно бути відшкодовані ОСОБА_9 .

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.44, 49 КК України, ст.ст.118,126,284,250,369-372,395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_7 , підтриманого адвокатом ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_9 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження за № 0000274 від 25.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченою ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000274 від 25.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Процесуальні витрати за залучення експертів ОНДЕКЦ МВС України, в загальному розмірі 7 207 гривень 62 копійок стягнути з ОСОБА_9 .

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.03.2021 року на автомобіль ВАЗ-21063, р/н НОМЕР_1 .

Речовій доказ: автомобіль марки ВАЗ-21063, р/н НОМЕР_1 , повернути за належністю власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1