Провадження №1-кс/463/2629/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

03 квітня 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 , погоджене виконувачем обов`язків прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Броди Львівської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави у сумі 166 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 502 648,00 гривень, а також покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення відповідного розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України прохання службовою особою, яка займає відповідальне становище, надати неправомірну вигоду для себе та третьої особи за вчинення та невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-яких дій з використанням наданої влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення та невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-яких дій з використанням наданої влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належать до категорії тяжких злочинів та за які передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Обгрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість вчиненого злочину і покарання за таке, на думку прокурора, вже самі по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, перебуваючи на волі, останній може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України. Вважає, що підозрюваний може знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як в межах кримінального провадження не встанволено усіх обставин вчиненного кримінального правопорушення та усіх осіб причетних до його вчинення. Може впливати на потерпілих, інших підозрюваних,свідків у даному кримінальному провадженні, крім того з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у позапроцесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину. Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, обгрунтовуючи мотивованість заявленого розміру застави в розмірі 502 648,00 гривень прокурор, покликавшись на положення ч. 5 ст. 182 КПК України щодо виключності випадку, зазначив про те, що такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. У даному кримінальному провадженні наявність виключності випадку, на думку прокурора, обумовлена тим, що, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , набуло значного суспільного резонансу, оскільки відноситься до категорії тяжких корупційних злочинів, вчинених умисно та з корисливих мотивів та дискредитує статус правоохоронних органів. Окрім того, враховуючи те, що ОСОБА_5 тривалий час систематично здійснював протиправну діяльність, отримання неправомірної вигоди відбувалось двічі, та в різних валютах, то є всі підстави вважати, що останній має приховані збереження грошових коштів у значних сумах, а також з урахуванням посади, яку обіймав останній, а саме посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, унаслідок чого дії ОСОБА_5 в очах громадськості дискредитують діяльність всіх державних органів України, зокрема Національної поліції, тим паче в умовах воєнного стану, що в свою чергу підриває обороноздатність держави у воєнний час коли кожний громадянин України та патріот своєї держави долучається до охорони країни від ворожих дій російських окупантів, коли як ніколи є потреба у матеріальній допомозі армії та державі зі сторони громадян та надходженню всіх необхідних зборів та платежів. За таких обставин, на думку органу досудового розслідування розмір застави ОСОБА_5 , з урахуванням виключності випадку, необхідно встановити у розмірі 502 648 гривень. Саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив в повному обсязі та просив в задоволенні клопотання відмовити в повному обсязі у зв`язку з відсутність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в діях підозрюваного. Крім того, зазначив, що заявлений прокурором в клопотанні розмір застави є неспівмірним із матеріальним становищем підозрюваного. А тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначив, що епізод події, який інкримінується у підозру ОСОБА_5 мав місце в 2023 року, з того часу підозрюваний не переховувався, жодних дій спрямованих на перешкоджання досудовому розслідуванні не вчиняв.

Підозрюваний підтримав думку захисника та проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Пояснив, що одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та непрацездатну матір (є особою з інвалідністю 2 групи), хворіє на серцеву хворобу у зв`язку із чим раніше перебував на стаціонарному лікування, на підтвердження чого долучив відповідні медичні документи.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000551 від 29.11.2023 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

02.12.2023 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення та невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-яких дій з використанням наданих їй влади та службового становища, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

27 березня 2024 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - прохання службовою особою, яка займає відповідальне становище, надати неправомірну вигоду для себе та третьої особи за вчинення та невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-яких дій з використанням наданої влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення та невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-яких дій з використанням наданої влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Заявою ОСОБА_8 від 29.11.2023; Показаннями свідка ОСОБА_8 від 29.11.2023 та від 02.12.2023; Протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 01.12.2023; Протоколом огляду місця події від 01-02.12.2023; Показаннями свідка ОСОБА_9 від 02.12.2023; Показаннями свідка ОСОБА_10 від 02.12.2023; Речовими доказами: предмет неправомірної вигоди у сумі 10 000 грн., мобільними телефонами ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 ; Розтаємненими матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій; Іншими матеріалами кримінального провадження № 0000551.

Оцінюючи зазначені слідчим в клопотанні та наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбаченіст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків, передбачених ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих, інших підозрюваних, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Поряд з цим суд вважає за необхідне зазначити про те, що не може вважатися ризиком у відповідності до положень ст.177 КПК України, наявним в діях підозрюваного, не встановлення ще усіх обставини, що мають значення для досудового розслідування, та усіх осіб, можливо причетних до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, чи усіх свідків.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про доведеність слідчим за погодженням з прокурором наявності підстав, передбачених ч.2 ст.177 КПК України, для застосування запобіжного заходу, а саме: наявність обґрунтованої підозри та ризиків в діях підозрюваної, передбачених ст.177 КПК України.

Поряд з цим, відповідно до положень ст.178 КПК України, яка закріплює обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд на виконання закріпленого в ст.178 КПК України обов`язку щодо оцінки в сукупності всіх обставин при обранні запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, вважає за необхідне зазначити про наступне.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 відповідного виду запобіжного заходу суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Поряд з наявністю обґрунтованої підозри та ризиків в діях підозрюваного, суд також враховує при визначенні підозрюваному виду запобіжного заходу міцність соціальних зв`язків підозрюваного (одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та непрацездатну матір (є особою з інвалідністю 2 групи), стан здоров`я (хворіє на серцеву хворобу у зв`язку із чим раніше перебував на стаціонарному лікування, на підтвердження чого долучив відповідні медичні документи), майновий стан підозрюваного та відсутність попередніх судимостей, а тому з урахуванням наведеного суд вважає недоведеним прокурором у відповідності до вимог ч.1 ст.183КПК України необхідності застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4,5 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цьогокодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

Відповідно до рішення від 27.06.1968 у справі «Ноймайстер проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що як сума гарантії, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції повинна бути оціненою переважно стосовно обвинуваченого і його активів, а не можливих розмірів збитків. Так, намагання прив`язати суму гарантії від затриманої особи виключно до суми збитку приписуваного йому, не відповідає ст. 5 (3) Конвенції. Гарантії, передбачені цією статтею призначені не для відшкодування збитків, а скоріше для забезпечення присутності звинуваченого на слуханні. Тож її сума повинна бути встановлена в основному шляхом посилання на нього, його активи і його відносини з особами, які повинні надати заставу, іншими словами, перспектива втрати застави чи дій проти гарантів у разі його неявки до суду буде виступати в якості достатнього стримуючого фактора, щоб розсіяти будь-яке бажання з його боку переховуватись від правосуддя.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а тому суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я, інші дані про її особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680,00 грн. з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 177,178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 , погоджене виконувачем обов`язків прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень нуль копійок).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не пізніше п`яти днів з дня застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із території Золочівського району Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , підозрюваним ОСОБА_7 та його захисником;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині покладених обов`язків становить 60 діб: з моменту проголошення ухвали суду 03.04.2024 року до 01.06.2024 року включно (в межах строків досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1