10.06.2024 Справа № 756/2311/24
№ 1-кп/756/1035/24
№ 756/2311/24
В И Р О К

іменем України

10 червня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.06.2002 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10.07.2003 за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців,

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 26.12.2006 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23.03.2011 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки;

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 03.06.2013 за ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці,

- вироком Подільського районного суду м. Києва від 29.07.2016 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки,

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15.08.2018 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; ухвалою Київського апеляційного суду від 13.12.2018 вирок змінено та призначено покарання у виді арешту на строк 6 місяців;

- вироком Подільського районного суду м. Києва від 25.09.2018 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік місяць,

- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2023 за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

04 січня 2023 року, близько 16 год. 47 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , з метою повторного таємного, в умовах воєнного стану, викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав товар, який належить ТОВ «ЮНО», а саме крем-гель для душу марки «Nivea», у кількості 4 шт., загальною вартістю 600 грн. (без урахування ПДВ), які заховав під пояс штанів, у які був одягнений, після чого перетнув лінію кас та залишив приміщення магазину з викраденим майном.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 спричинив ТОВ «ЮНО» матеріальну шкоду на загальну суму 600 грн. (без урахування ПДВ).

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, зокрема показав, що дійсно 04 січня 2023 року, він, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3 , викрав крем-гель для душу у кількості 4 шт. Свою вину у вчиненні ним злочину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, вартість викраденого майна не оспорює.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доведена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, вчиненим із прямим умислом, а також обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, зокрема те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, однак з 11.05.1998 перебуває на обліку лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності».

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі наближене до мінімальної межі санкції інкримінованої йому статті, оскільки це покарання необхідне для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого статті 69 КК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі частин 1, 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного йому за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2023, більш суворим за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці, зарахувавши у строк покарання частково відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2023.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 15 березня 2023 року.

Речові докази по справі, а саме: оптичний диск з відеозаписом із камер відеоспостереження магазину «Простор», - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1