Справа № 585/115/24
Номер провадження 1-кп/585/272/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000923 від 10.11.2023 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ромни, Сумської області, українки, громадянки України, розлученої, піклується про батьків похилого віку, зареєстрована в УСЗН РМР як надавач соціальної послуги по догляду за батьком, з середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

10.11.2023 року близько 10 год. потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прийшов до господарства підозрюваної ОСОБА_3 за місцем її мешкання адресою: АДРЕСА_1 . На той момент в приміщенні будинку окрім ОСОБА_3 перебувала дружина потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 спільно з останньою та своєю дружиною проводили дозвілля та вживали спиртні напої. Під час спільного розпиття спиртних напоїв, між потерпілим ОСОБА_6 та власницею будинку ОСОБА_3 на грунті непорозумінь раптово виникла побутова сварка.

Під час сварки, що відбувалась у приміщенні житлового будинку ОСОБА_3 за вище вказаною адресою, у останньої на ґрунті раптово виниклої побутової сварки з`явився злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні будинку за місцем проживання, взяла кухонний ніж, після чого, тримаючи його в правій руці, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень, небезпечних для життя людини в момент їх заподіяння, при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшла до дивану в приміщенні вітальні будинку, на якому в той момент в положенні сидячи перебував потерпілий ОСОБА_6 , після чого нанесла ножем потерпілому ОСОБА_6 один удар в область життєво важливих органів, а саме в ділянку грудної клітини зліва.

Таким чином, наносячи удар ножем в ділянку грудної клітини зліва потерпілому ОСОБА_6 , ОСОБА_3 усвідомлювала, що завдає удар останньому в область життєво важливих органів і в результаті даних дій може бути заподіяно тяжкі наслідки здоров`ю потерпілого.

Згідно висновку експерта № 415 від 04.01.2024 при знаходженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на стаціонарному лікуванні у КНП «Роменська ЦРЛ» РМР з 10.11.2023 по 22.11.2023, встановлений заключний клінічний діагноз: Проникаюче колото-різане поранення лівої плевральної порожнини. Лівобічний гемопневмоторакс. Забій лівої легені. Згідно даних медичної документації в ділянці 3-4 міжребер`я по середньо-ключичній лінії зліва було виявлено рану з рівними краями, веретеноподібної форми, хід рани справа наліво, розміри до 3,5х0,5 см.

Дане тілесне ушкодження, враховуючи характер, утворилося від дії гострого предмета, який володіє колюче-ріжучими властивостями, в термін 10.11.2023, що підтверджується даними медичної документації. Ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення лівої плевральної порожнини (згідно п. 2.1.1.а, 2.1.3.й «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року) відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та підтвердила обставини, викладені у обвинувальному акті. Надала показання про те, що дійсно 10 листопада 2023 р. зранку вони разом із Спичкою Людою - дружиною потерпілого, були у неї вдома та вживали алкогольні напої. Приблизно о 10 годині до неї додому прийшов ОСОБА_6 , який вчинив сварку з приводу спільного розпивання нею алкоголю з його дружиною, кидався на неї у бійку, також був напідпитку. Вона просила залишити її житло, на що ОСОБА_8 відмовився і примостився відпочивати у вітальні на дивані. Вона, маючи образу на ОСОБА_8 за його поведінку та намагаючись вигнати його із хати, взяла на кухні ніж та пригрозила йому, на що він не відреагував, а тому вона нанесла йому удар ножем у область грудної клітини. Після цього він з будинку пішов, а в цей же день пізніше їй стало відомо, що ОСОБА_6 потрапив у лікарню внаслідок її дій, у нього тяжке поранення. У вчиненому щиро розкаялась та пояснила, що вони із потерпілим примирились, він до неї претензій не має, навіть разом святкували новий рік як сусіди.

Також просила суд врахувати, що вона є єдиним піклувальником відносно своїх батьків похилого віку, її статус оформлено офіційно, а тому просила не призначати покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності її позиції, зважаючи на те, що обвинуваченій було роз`яснено про те, що вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, про що остання не заперечувала, а тому судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 121 КК України, а саме в умисному нанесенні потерпілому тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент його заподіяння, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкоджені.

У зв`язку із зазначеним, обираючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке за кваліфікацією ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченої, мотивацію такого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченої, яка розлучена, офіційно зареєстрована в УСЗН РМР як надавач соціальної послуги по догляду за батьком, також опікується матір`ю пенсійного віку, перебуває під наглядом у лікаря-психіатра з 06.07.2017 р., на обліку лікаря нарколога не перебуває, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно.

У відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, яка пом`якшують покарання обвинуваченої, судом визнається її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що згідно ч.1 ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченої, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, характеризуючи даних про особу обвинуваченої, її вік, сімейний та матеріальний стан, а також стан здоров`я, суд вважає необхідним і достатнім для її виправлення й попередження вчинення нового злочину, призначити покарання у мінімальних межах санкції статті кримінального закону, за яким визнає її винною.

У той же час суд, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, характеру її діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченої до вчинення злочину, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченою кримінального правопорушення, і характеризують поведінку останньої після його вчинення, а саме розкаяння у вчиненому, примирення з потерпілим, враховуючи індивідуальні властивості обвинуваченої, зокрема її вік, стан здоров`я, спосіб життя та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, думку потерпілої сторони щодо призначення покарання тощо, приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого злочину і вказує на невисокий ступінь небезпечності винної особи для суспільства, зокрема за даними досудової доповіді, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість її виправлення без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою та виконання покладених на неї судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

Саме таке покарання, на думку суду, є співмірним та пропорційним для обвинуваченої, виходячи із правових позиції, неодноразово висловлених Європейським Судом з прав людини у своїх рішеннях, де зазначається, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним, а для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся, судові витрати, запобіжні заходи та заходи забезпечення кримінального провадження - відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374, 395, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо протягом указаного строку вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засуджену такі обов`язки:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на засуджену обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по кримінальному провадженню: 1) Ніж з нашаруваннями речовини бурого кольору з пластиковою колодкою чорного та білого кольору, який поміщено до паперового пакунку на якому нанесено пояснювальні написи, 2) 2 чарки, які поміщено до паперового коробу на якому нанесено пояснювальні написи; 3) молоток, який поміщено до паперового пакунку на якому нанесено пояснювальні написи; 4) простирадло із плямами бурого кольору, зовні схожими на кров, яке поміщено до паперового пакунку на якому нанесено пояснювальні написи; 5) зіскоби речовини бурого кольору, які поміщено до паперового пакунку на якому нанесено пояснювальні написи; 6) 18 недопалків, які поміщено до паперового пакунку на якому нанесено пояснювальні написи;7) куртку чорного кольору, яку поміщено до паперового пакунку на якому нанесено пояснювальні написи, 8) кросівки чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, схожих на кров, які поміщено до паперового пакунку на якому нанесено пояснювальні написи; 9) кофту синього кольору просяклу речовиною бурого кольору схожою на кров, з пошкодженнями в лівій частині у вигляді порізу, які поміщено до паперового пакунку на якому нанесено пояснювальні написи, 10) куртку темно синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору схожу на кров, яку поміщено до картонного коробу на якому нанесено пояснювальні написи; 11) светр сірого кольору, з нашаруванням речовини бурого кольору схожу на кров, яку поміщено до паперового пакунку на якому нанесено пояснювальні написи, 12)зразки букального епітелію, зразки слини, зразки відбитків пальців рук, зрізи вільних країв нігтьових пластин з правої та лівої рук, змиви з поверхонь долонь обох рук підозрюваної ОСОБА_3 , які поміщено до окремих паперових пакунків, на які нанесено пояснювальні написи; 13) зразки букального епітелію потерпілого ОСОБА_6 , які поміщено до паперового пакунку з пояснювальним написом, що передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Роменського РВП ГУНП в Сумській області знищити.

Запобіжний захід у провадженні не обирався, цивільний позов та судові витрати у провадженні відсутні.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_9 ЦВЄЛОДУБ