ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/749/24 Справа № 204/2773/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000262 від 12.03.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровська, громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189, частиною 2 статті 146, частиною 3 статті 357 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю :

прокурора ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_8

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2024 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 20 травня 2024 року включно, без визначення застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності. Також судом зазначено, що ОСОБА_8 розуміючи тяжкість покарання, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності.

Крім того визнано доведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого, оскільки останньому відомі їх анкетні дані, враховуючи, що підозрюваний вчинив інкриміновані злочини групою осіб з застосуванням насильства до потерпілого, через що перебуваючи на свободі останній може здійснювати спроби незаконного впливу з метою примушування до надання тих чи інших показань на свою користь.

Слідчим суддею враховано також дані про особу підозрюваного, який є особою молодого віку, міцних соціальних зв`язків не має, не працевлаштований, відсутність даних про неможливість утримання останнього за станом здоров`я в умовах установи виконання покарань. Враховуючи, що підозрюваним вчинено особливо тяжкий злочин з застосуванням насильства до потерпілого, слідчий суддя відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК вважав за необхідне не визначати заставу.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обгрунтування апеляційних вимог захисник зазначає про недоведеність заявлених ризиків та порушення правил територіальної підслідності та невмотивованості рішення суду в частині незастосування альтернативного запобіжного заходу.

Зазначає, що органом досудового розслідування не надано належних доказів заявлених ризиків, а саме незаконного впливу на свідків та потерпілого та здійснення спроб переховування. Вказує на те, що обґрунтованість пред`явленої підозри не може бути самостійною підставою для застосування виняткового запобіжного заходу. Вважає, що слідчим суддею не враховано, що наданими матеріалами не доведено вини підозрюваного у скоєному.

Вважає, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, утримує неповнолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що у своїй сукупності нівелює заявлені ризики та слугує підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Зауважує, що досудове розслідування здійснюється за місцем вчинення злочину, однак в матеріалах справи відсутні дані про те, що інкриміновані ОСОБА_8 злочини розпочаті або закінчені на території Чечелівського району м. Дніпра, у зв`язку з чим розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснено з порушенням норм територіальної підсудності.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає про недоведеність заявлених ризиків, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що у клопотанні та долучених до нього матеріалах не зазначено будь-яких належних відомостей, які б свідчили про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих злочинів. Зауважує, що в своїх показаннях потерпілий ОСОБА_12 не вказує на ОСОБА_8 , як особу, яка незаконно позбавила його волі чи наносила тілесні ушкодження, також з протоколів огляду відеозаписів неможливо встановити, що за кермом одного з автомобілів був саме ОСОБА_8 .

Вважає, що слідчим у клопотанні на підтвердження заявлених ризиків, не наведено належних доказів, а лише містяться формальні посилання на ймовірне перешкоджання досудовому розслідуванню, незаконний вплив на свідків і потерпілого.

Вказує, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, що у своїй сукупності нівелює заявлені ризики та слугує підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисники та підозрюваний кожен окремо підтримали апеляційні скарги і з підстав, викладених у скаргах, просили їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних скарг, їх доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційних скарг захисників, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисників, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що підтверджується: витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000262 від 12.03.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , в якому останній детально виклав події, що сталися 11 березня 2024 року, а саме: що разом з ОСОБА_13 до нього підійшли два його охоронця, один з яких є ОСОБА_8 , які одночасно нанесли потерпілому не менше двадцяти ударів кулаками обох рук по голові, обличчю та ногам, поваливши його на підлогу, після на вимогу ОСОБА_13 потерпілий роздягся, продовжували наносити йому удари, потім разом з іншими особами посадили у салон автомобіля «Volkswagen Transporter» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням та повезли до нотаріуса для оформлення довіреності на продаж автомобіля (а. с.18-20); протоколом пред`явлення осіб за участю ОСОБА_12 від 21.03.2024; висновком судово-медичного експерта №696 від 12.03.2024; № 718 від 13.03.2024, на якому зафіксовано виявлені у потерпілого тілесні ушкодження, їх характер та локалізація (а. с. 33, 34); протоколами огляду відеозаписів від 21.03.2024 з камер спостереження Безпечне місто на яких зафіксовано рух автомобілів в день вчиненні інкримінованих злочинів (а. с. 52-56); протоколом обшуку проведеного на території автомийки 47 атмосфер за адресою : АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено сліди РБК (а. с. 57-62), які у своїй сукупності вказують на вірогідну причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих злочинів.

Так, потерпілий ОСОБА_12 у своїх показаннях прямо вказує на ОСОБА_8 , як особу, яка наносила йому тілесні ушкодження 11 березня 2024 року за вказівкою ОСОБА_13 , після чого здійснював транспортування останнього до нотаріуса з метою видачі довіреності на продаж транспортного засобу. Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що стороною захисту не заперечується факт перебування ОСОБА_8 в зазначеному органом досудового розслідування місці і часі, а ставиться питання про недоведеність вини, оцінку доказів та інше, які є передчасними на даній стадії розгляду та вирішуються судом у нарадчій кімнаті під час розгляду справи по суті.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність до інкримінованих йому злочинів.

Апеляційні доводи захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів є передчасними на даній стадії розгляду, оскільки правова оцінка наявності чи відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення буде надана судом під час розгляду справи по суті.

В даному випадку, на думку колегії суддів вважає, що пред`явлена підозра не є вочевидь безпідставною, а причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому злочинів є достатньо вірогідною для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді щодо наявності відносно ОСОБА_8 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінальних правопорушень, як тяжких та особливо тяжких (за ч. 4 ст. 189 КК) відповідно до вимог ст. 12 КК, за які передбачена кримінальна відповідальність у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваного від слідства і суду, колегія суддів бере до уваги, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному провадженні, оскільки останньому відомі їх анкетні дані та місця проживання, у зв`язку з чим ризик незаконного впливу на останніх з метою примушування до надання тих чи інших показань існує і є вагомим.Також, про вагомість заявлених ризиків свідчить тяжкість та характер скоєного злочину, який вчинено за попередньою змовою групою осіб, з погрозою застосування насильства до потерпілого через, що можна припустити, що ОСОБА_8 є особою схильною до антисоціальної поведінки та вирішення спірних конфліктів з застосуванням насильства та фізичної сили.

Враховуючи, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії та органу слідства необхідно провести низку слідчих розшукових дій, отримати висновки експертиз, тому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та його участь у процесуальних діях можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисту щодо відсутності судимості у підозрюваного та наявності місця проживання, міцних соціальних зв`язків, суд апеляційної інстанції бере до уваги, однак вказані обставини не можуть бути самодостатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді і відмови у застосуванні запобіжного заходу, оскільки жодним чином не спростовують встановлених ризиків та не слугували стримуючим фактором для ОСОБА_8 під час вказаних подій.

На думку колегії суддів, враховуючи наведені обставини, а також тяжкість та характер скоєного злочину, застосування альтернативного запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на даній стадії розгляду, а наведені позитивні характеристики заслуговують на увагу, однак не слугують достатньою підставою для зміни запобіжного заходу.

Аналізуючи доводи захисту щодо порушення правил територіальної підсудності, суд апеляційної інстанції вважає їх неспроможними, оскільки постановою прокурора від 13 березня 2024 року визначено, що місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК є територія Чечелівського району м. Дніпра, яка перебуває під юрисдикцією ВП №6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим матеріали кримінального провадження №00000262 від 12.03.2024 направлено для здійснення досудового розслідування до вказаного відділення поліції (а. с. 62-63).

Частиною 2 ст. 132 КПК передбачено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №000262 від 12.03.2024, органом досудового розслідування є ВП №6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до постанови про створення слідчої групи від 13 березня 2024 року старшим групи слідчих визначено слідчого ВП №6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 (а. с. 67-68).

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що в матеріалах справи наявна постанова прокурора про визначення територіальної підслідності та встановлено, що органом досудового розслідування є саме ВП №6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, який перебуває під юрисдикцією Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, порушень процесуального закону на які посилається сторона захисту колегія суддів не вбачає.

Доводи захисників не містять нових відомостей, що мають істотне значення для прийнятого рішення, та полягають у переоцінці тих обставин, що були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання та дістали належну оцінку.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 цього Кодексу, слідчий суддя, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з застосуванням насильства проти життя та здоров`я особи, слідчий суддя не визначаючи заставу діяв відповідно до зазначених вимог закону, через що апеляційні доводи сторони захисту в цій частині є безпідставними.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_8 під вартою, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді та вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК є виключно вагомими. У подальшому доцільність тримання цього підозрюваного під вартою може бути предметом перегляду, втім та на даному етапі кримінального провадження вказані ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є достатньо обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим апеляційні скарги захисників слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись статтями 177-178, 183, 200, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000262 від 12.03.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189, частиною 2 статті 146, частиною 3 статті 357 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4