Справа № 367/6255/24
Провадження №1-кс/367/897/2024
УХВАЛА

Іменем України

27 червня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000771 від 25.06.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово проживаючого в землянці, розташованій в лісозмузі Коцюбинського лісу за географічними координатами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що неподалік залізничного мосту через річку Ірпінь, відносно якого 08.09.2017 року направлено обвинувальний акт до Ірпінського міського суду Київської області за ч. 3 ст. 187 КК України,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області надійшло вищевказане клопотання.

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що слідчим відділенням відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000771 від 24.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Досудовим розслідування встановлено, що 25.06.2024 року приблизно о 06 годині (точний час не встановлено) ОСОБА_5 перебуваючи біля приміщення АДРЕСА_2 побачив потерпілу ОСОБА_7 , яка рухалась вздовж залізничних колій, поблизу стоматологічної клініки «Зубр», де в нього виник умисел на її умисне вбивство. Одразу після цього, ОСОБА_5 реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, з метою нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не сумісних із життям, перебуваючи у тому ж місці, у той же час, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої та бажаючи їх настання, тримаючи в руці предмет схожий на ніж, підійшов до потерпілої та спричинив двадцять один удар в область голови та шиї, від чого остання померла на місці. Причиною смерті ОСОБА_7 є гостра крововтрата, множинні колото-різані ушкодження тіла. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. 26.06.2024 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України ( фактичний час затримання 20: 45 год.). 26.06.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України повністю обґрунтована і підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 25.06.2024; протоколом огляду трупа від 25.06.2024 року; протоколом огляду від 25.06.2024 року за місцем мешкання ОСОБА_5 ; протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_8 , під час якого свідок впізнав ОСОБА_5 , як особу, яку бачив по АДРЕСА_2 , яка рухалась вздовж колії від місця виявлення ним трупа ОСОБА_7 , з явними ознаками насильницької смерті; показаннями свідка ОСОБА_9 ; довідкою про причину смерті ОСОБА_7 № 266 від 25.06.2024 року; іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , є згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, не має місця реєстрації, постійного місця мешкання та місця роботи, не навчається, орган досудового розслідування прийшов до висновку, що підозрюваний не будучи ізольованим від суспільства з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування, тобто вчинити ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого та свідків оскільки йому відомі анкетні дані, місце їх проживання, відомості про яких містяться у процесуальних документах та протоколах слідчих дій, копії яких йому було вручено разом з клопотанням про застосування запобіжного заходу, у зв`язку з чим підозрюваний може шляхом погроз, підкупу та залякування впливати на свідків і примушувати їх змінювати надані ними показання, або давати неправдиві показання, іншим чином незаконно на них впливати. Крім того, на даний час не встановлено місце знаходження знаряддя вчинення кримінального правопорушення, яким спричинено тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , тому ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може вчинити ризик передбачений п. 2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Про можливість незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні свідчить також і насильницький характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .. Існує, також, ризик п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, про що свідчить насильницький характер вчиненого кримінального правопорушення.

З цих підстав орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою або визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, пояснення надав аналогічні тексту клопотання та просив задовольнити з наведених у ньому підстав та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , яку підтримав підозрюваний ОСОБА_5 , заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, вважає, клопотання слідчого таким, що підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Так, положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події від 25.06.2024 року; протоколом огляду трупа від 25.06.2024 року; протоколом огляду від 25.06.2024 року за місцем мешкання ОСОБА_5 ; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України; показаннями свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_8 , під час якого свідок впізнав ОСОБА_5 , як особу, яку бачив по АДРЕСА_2 , яка рухалась вздовж колії від місця виявлення ним трупа ОСОБА_7 , з явними ознаками насильницької смерті; показаннями свідка ОСОБА_9 ; довідкою про причину смерті ОСОБА_7 № 266 від 25.06.2024 року.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведений можливий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 за необхідності зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, є особливо тяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, тому у разі визнання ОСОБА_5 винним, до нього не буде застосовано звільнення від покарання. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також, відсутність у підозрюваного місця реєстрації, постійного місця мешкання та місця роботи, вказує на те, що ОСОБА_5 не будучи ізольованим зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Кожна окремо з вищезазначених обставин не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування ОСОБА_5 , однак у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження.

Також, слідчим суддею береться до уваги твердження прокурора, щодо наявності ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Як встановлено у судовому засіданні, знаряддя вчинення кримінального правопорушення органом досудового розслідування на даний момент не знайдено, отже ОСОБА_5 перебуваючи на свободі буде мати можливість, у разі необхідності, вчинити дії щодо приховування, знищення чи спотворення речей, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризик незаконного впливу на свідків, також заслуговує на увагу та був доведений в судовому засіданні, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відомі анкетні дані вже встановлених свідків, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно шляхом підбурювання, вмовляння, залякування впливати на свідків. Про можливість незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні свідчить також і насильницький характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , що в свою чергу свідчить й також про наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Одночасно з цим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків встановлених у судовому засіданні, слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, та беручи до уваги, що підозрюваний не має місця проживання, з метою ухилення від слідства та суду має реальну можливість змінити місце свого перебування, а також знищити, приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків або перешкоджати іншим чином, слідчий суддя переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Так, цілодобовий домашній арешт не зможе уберегти від ризику переховування від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, знищення, приховання або спотворення речей, оскільки підозрюваний не має постійного місця проживання. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не вирішувався, оскільки не надходило такого клопотання до суду. Особисте зобов`язання не відповідає тяжкості злочину, у якому підозрюється особа та вагомості наданих доказів. При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

За таких підстав слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Стаття 197 КПК України зазначає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів та вказаний строк обчислюється з моменту взяття під варту, а у разі якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту його затримання.

Так, враховуючи те, що ОСОБА_5 було затримано 26 червня 2024 року, то датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою слід вважати 24 серпня 2024 року.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Так, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення вчиненого із застосуванням насильства та яке спричинило загибель людини, підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-179, 181-187, 193-203, 205-206, 369-372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000771 від 25.06.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання залишити без задоволення.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 обчислювати з 26.06.2024 року до 24.08.2024 року, включно.

Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 01 липня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1