Єдиний унікальний номер 722/410/24
Номер провадження 1-кп/722/59/24
УХВАЛА

26 лютого 2024 року м.Сокиряни

Сокирянський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

та його захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Сокиряни Чернівецької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000353 від 25.11.2023 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Сокирянського районного суду Чернівецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000353 від 25.11.2023 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України з угодою про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і закону та вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так, пункт 1 ч.3 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

У відповідності до ст.474 КПК України, після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, суд ухвалює рішення про затвердження угоди про визнання винуватості чи відмови у затвердженні угоди у разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст.474 КПК України.

Відповідно до положень ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Під час підготовчого судового засідання було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.332 КК України.

Як вбачається з угоди про визнання винуватості, сторони узгодили покарання за ч.2 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України сторони пропонують встановити іспитовий строк тривалістю 3 роки. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1-2 ч. 1, п. 2 ч. З ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Згідно положень ч.3 ст.76 КК України, враховуючи, що ОСОБА_4 являється військовослужбовцем сторони пропонують суду нагляд за поведінкою останнього покласти на командира військової частини де він проходить військову службу, а у разі його звільнення із військової служби - на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

Однак, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину, однак згідно його відповіді на запитання головуючого вбачаються розбіжності з обставинами викладеними в обвинувальному акті, що свідчить про не визнання його вини.

У зв`язку з вищевикладеним, угоди можуть бути затверджені судом лише за наявності фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченого. Це правило спрямоване на недопущення ухвалення обвинувального вироку судом на підставі угоди у разі обмови чи самообмови обвинуваченого, а також за відсутності доказів його винуватості.

Обвинувачений, укладаючи таку угоду, зобов`язується беззастережно визнати свою вину і погоджується на призначення певного виду покарання. Він таким чином відмовляється від свого права на судовий розгляд його справи, під час якого прокурор має довести його винуватість. До того ж сторона захисту за певними виключеннями надалі втрачає право на апеляційне та касаційне оскарження ухваленого вироку.

Як зазначалось вище, обов`язковою умовою для затвердження угоди про визнання винуватості є беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням поданої прокурором угоди про визнання винуватості, з метою дотримання вимог КПК України щодо з`ясування факту беззастережного визнання обвинуваченим своєї вини у тому, що ставиться йому в вину стороною обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_4 висловився таким чином, що викликало розумні сумніви у суду щодо добровільності його позиції та беззастережності такого визнання. На думку суду, пояснення обвинуваченого можливо перевірити тільки при повноцінному розгляді кримінального провадження по суті, з урахуванням показів свідка та письмових доказів по справі, а тому, на дотримання вимог та умов, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, з метою дотримання засад кримінального провадження, суд не вбачає підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Відповідно до п.6 ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди якщо відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Таким чином, в ході розгляду судом угоди про визнання винуватості встановлено, що обвинувачений не визнає вину у інкримінованому злочині у повному обсязі та оспорює фактичні обставини вчинення такого злочину, які викладені у формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості. Отже, відсутня така обов`язкова умова як для укладання, так і для затвердження угоди про визнання винуватості, передбачена ст.472 КПК України, як беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що умови укладеної угоди про визнання винуватості суперечать вимогам КПК України, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, а судове провадження у даному кримінальному провадженні повинно бути продовжено у загальному порядку.

Напідставі викладеного та керуючись ч.2ст.469, ст.474, ст.314-316 КПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000353 від 25.11.2023 року - відмовити.

Продовжити судовий розгляд в загальному провадженні.

Призначити підготовче судове засідання на 11 год. 30 хв. 20 березня 2024 року, в яке викликати:

- прокурора ОСОБА_3 ;

- обвинуваченого ОСОБА_4

- захисника ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1