Провадження №: 1-кс/336/232/2024
УХВАЛА

Іменем України

09 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 04 листопада 2022 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

за участі:

заявника - ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

встановив:

19 лютого 2024 року ОСОБА_3 , в особі представника адвоката ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотання про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт накладений на нерухоме майно квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060), яка зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , країна громадянства - Україна) шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися зазначеним об`єктом нерухомості на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2022 року, справа № 336/6907/22.

Клопотання обґрунтовує тим, що він є власником квартири та ухвала слідчого судді грубо порушує право власності, гарантоване Конституцією України та законами України, арешт накладено без достатніх правових підстав.

Станом на день подання клопотання нерухоме майно належить йому та перебуває під арештом більше 14 місяців. Він був допитаний як свідок в даному кримінальному провадженні, йому відомо, що жодній особі не повідомлено про підозру в цьому кримінальному провадженні. Вважає, що прокурором не надано обґрунтованих та належних доводів, доказів щодо необхідності настільки тривалого накладення арешту на вказане нерухоме майно. Заявник зазначає, що він є добросовісним набувачем, а тому будь-які потреби не виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна. В даному випадку відсутні підстави для подальшого арешту майна.

ОСОБА_3 підтримав клопотання про скасування арешту з майна та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечив, пояснив, що потреба в арешті нерухомого майна не відпала, наразі проводиться досудове розслідування в даному кримінальному провадженні.

Заслухавши думки учасників провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, документи, які були надані прокурором, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000081 від 04.11.2022 року за ч. 3 ст. 190 КК України. Досудове розслідування здійснюється групою слідчих: ОСОБА_6 (старший групи), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюють прокурори Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області: ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . ОСОБА_13 .

В ході досудового розслідування було встановлено, що 10.06.2021 померла ОСОБА_14 , якій на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого Шевченківською районною адміністрацією 28.01.2000, належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

27.07.2022 право приватної власності на зазначену квартиру було зареєстровано за ОСОБА_15 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2022 у справі №336/211/22 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, укладеного 16.07.2002 між ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , зареєстрованого 16.07.2002 Запорізькою товарною біржою «Торг -Інвест».

Вказана справа розглядалась за позовом ОСОБА_15 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, укладеного 16.07.2002 та зареєстрованого Запорізькою товарною біржею «Торг-Інвест», поданим до ОСОБА_16 . Під час розгляду справи відповідачем було подано заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, внаслідок чого судом було прийнято рішення про задоволення позову.

Разом з тим, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не було надано суду документів, які б підтверджували право ОСОБА_16 на спадщину після померлої ОСОБА_14 , зокрема, свідоцтво про право на спадщину, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно тощо. Таким чином, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , зловживаючи правом на звернення до суду (п.3 ч.2 ст.44 ЦПК України), надали суду неповну та недостовірну інформацію, зокрема, про наявність між ними спору; не надали всіх документів, які б підтверджували те, що ОСОБА_16 є належним відповідачем (правонаступником померлої ОСОБА_14 ), який оспорює або не визнає права ОСОБА_15 та має право визнавати поданий до нього позов, в результаті чого відбулось заволодіння (переоформлення) права власності на квартиру померлої ОСОБА_14 за ОСОБА_15 .

Невдовзі, 11.11.2022 ОСОБА_15 продав вищезазначену квартиру ОСОБА_3 .

Таким чином, нерухоме майно - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_14 , стала об`єктом кримінально протиправних дій - кримінального правопорушення за ч.3 ст.190 КК України (кримінального правопорушення проти власності), досудове розслідування якого здійснюється в рамках кримінального провадження № 0000081 від 04.11.2022 року. Таким чином, це нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Сукупність вказаних обставин стала підставою для прийняття постанови прокурора, якою зазначене майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000081 від 04.11.2022 року.

Прокурором надані докази того, що вищевказане майно має доказове значення при розслідуванні вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Під час розгляду клопотання прокурора слідчим суддею було враховано, що арешт майна є по суті забезпеченням доказів у кримінальному провадженні, то заборона користуватися і розпоряджатися арештованим майном правомірного користувача майна є явно неспівмірним з обмеженням його права володіння.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Прокурор просив накласти арешт на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060) з встановленням заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

В даному випадку існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються та метою, що прагнуть досягти органи досудового розслідування.

Слідчий суддя, вважав що з урахуванням положень кримінального процесуального закону, слід застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження прав володіння чи інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах особи.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2022 року клопотання, прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 04 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно шляхом заборони його відчуження та розпорядження, - задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно, а саме - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060), що зареєстрована за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , країна громадянства - Україна) шляхом заборони ОСОБА_3 та іншим фізичним чи юридичним особам відчужувати, розпоряджатися зазначеним об`єктом нерухомості.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до статті 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Проаналізувавши вищевикладене, можна зробити висновок, що при розгляді клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя наділений повноваженнями лише щодо встановлення обґрунтованості накладення такого арешту та виправданості подальшого застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, про що зазначено у частині третій статті 170 КПК України.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000081 від 04.11.2022 року.

Наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та потреба в застосуванні цього заходу не відпала.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про те, що арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 накладений обґрунтовано, про вказану обставину також свідчить те, що ухвала про арешт майна від 09 грудня 2022 року не була оскаржена власником майна та його представником у встановленому КПК України порядку.

Обґрунтовуючи клопотання власник майна посилається на те, що відпала потреба в арешті нерухомого майна, оскільки пройшло вже більше 14 місяців.

Проте, досудове розслідування кримінального провадженні триває до теперішнього часу. Прокурор наполягав на тому, що потреба в арешті даного нерухомого майна, яке є речовим доказом, не відпала.

Таким чином, власником майна не доведено, що відпала потреба в подальшому арешті квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вказане, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 04 листопада 2022 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: