Справа № 190/451/24
Провадження №1-кп/190/63/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, не працюючого, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення военного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення военного стану в Україні» від 24.02.2022 року, з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 на території України, в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стап.

У відповідності до п. 1 Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженого Законом України від 08.11.2023 р. № 3429-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

У відповідності до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/2022, оголошено загальну мобілізацію, яку визначено провести протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року № 69/2022, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки було покладено обов`язок: своєчасного оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини; здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

Співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також спеціалістами ВОС об`єднаних територіальних громад, старостами сіл, проводиться оповіщення громадян шляхом виїзду до місця проживания та вручення їм повісток про виклик.

ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, у відповідності до рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06.12.2023 року є обмежено придатним до військової служби, в якого підстави на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відсутні.

05 лютого 2024 року прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_5 , військовозобов`язаний ОСОБА_4 , в присутності двох понятих, відмовився від отримання бойової повістки до в/ч НОМЕР_1 з датою відправки 06.02.2024 року, про що було складено відповідний акт, з підписами понятих.

Отже, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , будучи обмежено придатним до військової служби за рішенням ВЛК, будучи військовозобов`язаним, без наявності підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року № 69/2022, в військовий стан діючи умисно, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, відмовився від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України - як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

22 лютого 2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Також, при укладенні угоди між сторонами, останні погодилися на призначення покарання за ст. 336 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці. На підставі ст. 75 КК України пропонують звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 76 КК України визначені судом.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою вину у скоєнні злочину повністю визнав, а також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні останньої.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисним та прокурором, на умовах, визначених у ній.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесено до категорії нетяжких злочинів, унаслідок вчиненого обвинуваченим злочину шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розумів права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 22 лютого 2024 року між прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ст. 336 КК України та призначити покарання ТРИ роки ДВА місяці позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в ОДИН рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов"язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ DVD-диск CD-R HP на якому маються три відеозаписи залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1