Справа № 493/1962/23
Провадження № 1-кп/493/69/24
УХВАЛА

02 липня 2024 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Балта клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор, посилаючись на те, що 06.07.2024 року закінчується строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи заявлене клопотання тим, що ризики, зазначені в ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, тому не відпала необхідність у раніше обраній мірі запобіжного заходу. Обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків. Крім того, ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, схильний до вчинення кримінальних правопорушень. Тому є достатні підстави стверджувати, що менш суворі запобіжні заходи відносно ОСОБА_6 не зможуть належним чином забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення заявленого прокурором клопотання, оскільки зазначені прокурором ризики не існують взагалі. З часу повідомлення ОСОБА_6 про підозру до часу взяття обвинуваченого під варту сплинуло вісім місяців, обвинувачений ОСОБА_6 мав можливість втекти і запобігти своєму арешту, однак не зробив цього, тому ризик втечі відсутній. Ризик впливу на потерпілих також відсутній, оскільки останні допитані. Крім того, злочин скоєний в умовах неочевидності, тому свідки не зможуть дати суду докази причетності ОСОБА_6 до вчиненого кримінального правопорушення. Вважає за можливе застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 , заперечуючи проти заявленого прокурором клопотання, зазначив, що за вісім місяців досудового розслідування жодного разу не підійшов до свідків, так як в цьому немає сенсу. Він не вчиняв злочину, тому не має наміру переховуватись від суду. Просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши прокурора, з`ясувавши думку захисника та обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора виходячи з такого.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_6 під варту, продовження такого запобіжного заходу і до моменту розгляду вказаного клопотання не змінилися обставини, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка. Тому в суду є підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Будь-яких реальних даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також характеризуючі дані обвинуваченого, відповідно до яких ОСОБА_6 раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, а також те, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про обґрунтованість ризиків, передбачених п.1, п. 3, п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст.314-316 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 31 серпня 2024 року.

Копії ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21)», де утримується обвинувачений.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи з дня її проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ -СУДДЯ

СУДДІ