Єдиний унікальний номер 937/9077/20
Провадження №1-і/333/27/24
УХВАЛА

Іменем України

15 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорки ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисниці обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.258-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.258-3 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 тривалий час перебуває під вартою, справа в суді не слухається тому просив змінити запобіжний захід.

В судовому засіданні прокурорка ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання, вказав, що його незаконно утримують значний час під вартою, судовий розгляд кримінального провадження не відбувається, у зв`язку з чим просив скасувати запобіжний захід відносно нього.

Захисниця обвинуваченого ОСОБА_5 підтримала клопотання обвинуваченого.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.09.2020 року за фактом розбійного нападу на ОСОБА_6 слідчим було внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

09.09.2020 року за фактом розбійного нападу на ОСОБА_7 слідчим було внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

01.10.2020 року за фактом незаконного носіння та зберігання вогнепальної зброї слідчим було внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

08.10.2020 року за фактом участі у складі терористичної групи слідчим було внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

08.09.2020 року ОСОБА_4 було затримано у порядку ст.208 КПК України.

09.09.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за ч.ч. 2,3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України. Також ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за ч.1 ст.258-3 КК України

10.09.2022 року ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому продовжувався суддями Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, Томаківського районного суду Дніпропетровської області та Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні по справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).

При застосуванні запобіжного заходу суддя також оцінює в сукупності такі обставини: міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці проживання неодружений, не має на утриманні жодної особи, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку суду тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що осіб на утриманні немає, не працевлаштований, конкретні обставини вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, зокрема, свідчить про існування з боку обвинуваченої особи наступних ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому наявність підозри у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень, вчинення злочинів у минулому, додатково доводять ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оголошення у розшук у 2020 році, відсутність стійких соціальних зв`язків свідчать про існування ризику переховування від органів досудового розслідування або суду.

Також при вирішенні питання судом враховується тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим. Так, санкція ч.1 ст.258-3 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.

Тяжкість ймовірного покарання, що загрожує особі, не є самостійною підставою для утримання під вартою, але у сукупності з іншими обставинами збільшує ризики настілки, що його неможливо не враховувати.

Крім того, суд враховує, що обвинувачення за ч.1 ст.258-3 КК України пов`язане із діяльністю обвинуваченого ОСОБА_4 у незаконно створеній організації «ДНР» на тимчасово окупованій території України.

З огляду на вищевказане, враховуючи характер висунутого обвинувачення, наявність слабких соціальних зв`язків у обвинуваченого, тяжкість можливого покарання за інкриміновані ОСОБА_4 злочинів, суд приходить до висновку, що ризик того, що обвинувачений може переховатися від суду продовжує існувати і на теперішній час. Даний ризик, в умовах воєнного стану, який діє в України, є досить вагомим.

Тому слідчий суддя, вважає, що доводи обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт є необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу залишити без задовольнити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1