КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2024,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2024 клопотання ОСОБА_6 , засудженого вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30.10.2015 за п.6 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років, задоволено та замінено йому невідбуту частину основного покарання, що становить 4 роки 20 днів, на більш м`який вид покарання у виді обмеження волі на той самий строк, що становить 4 роки 20 днів.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що на момент розгляду клопотання, засуджений відбув 2/3 частини строку покарання, за весь період відбування покарання характеризується позитивно, мав одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, десять разів заохочувався за підсумками роботи з 2016 року по жовтень 2023 року, визнав свою вину у вчиненому злочині та розкаявся в ньому, бере активну участь у програмах/заходах, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активним вчинками, залучається до робіт з благоустрою установи та відділення, до праці ставиться сумлінно, дотримується правил внутрішнього розпорядку, залучений до участі в програмі диференційованого виховного впливу за курсом «Правова освіта» та «Духовне відродження», підтримує зв`язки з родичами, на профілактичному обліку не перебуває.

Прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема не погоджується з висновком суду про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Зазначає, що суд залишив поза увагою характеристику адміністрації установи, а також те, що комісією установи 05.10.2023 засудженому відмовлено у застосуванні до нього пільг, передбачених ст.ст. 82, 101 КВК України, оскільки він не ставав на шлях виправлення. Стверджує, що судом не враховано тяжкість вчиненого злочину, а також наявність у засудженого стягнення, що свідчить про його нестабільну поведінку. Вважає, що відсутні підстави стверджувати про доведення засудженим свого виправлення, оскільки відбутий ним строк покарання хоч і узгоджується з вимогами ст. 82 КК України, але є недостатнім для об`єктивного висновку щодо його виправлення, а застосування до ОСОБА_6 більш м`якого покарання є передчасним.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.82 КК України невідбута частина покарання, зокрема у виді позбавлення волі, може бути замінена судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно з ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджено вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30.10.2015 за п.6 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років, 2/3 частини якого останній відбув на момент розгляду клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Разом з тим, приймаючи 12.01.2024 рішення про задоволення клопотання засудженого та заміну невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі на більш м`який вид покарання у виді обмеження волі, суд першої інстанції залишив поза увагою, що 05.10.2023, тобто за три місяці до постановлення оскаржуваного рішення, висновком комісії ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» відмовлено у застосуванні пільг, передбачених ст.82 КК України, ст.101 КВК України, саме з тих підстав, що ОСОБА_6 не став на шлях виправлення, а також наявності у нього стягнення.

Крім того, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, колегія суддів вважає, що строк відбутого засудженим покарання є недостатнім для його виправлення та досягнення мети покарання, передбаченої ст.50 КК України.

На думку колегії суддів, матеріали провадження не містять доказів того, що засуджений дійсно став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а відбуття останнім 2/3 частини строку призначеного покарання не може бути безумовною підставою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора про передчасне застосування до ОСОБА_6 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, а апеляційна скарга прокурора такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2024 скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3