Справа № 504/532/24
Номер провадження 1-кп/504/501/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дмитрівка Кілійського району Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, тимчасово не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2023 року, більш точний час судом не встановлено, у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою та надає права, з метою використання його у власних цілях, а саме водійського посвідчення на власне ім`я.

У той же день, реалізуючи свій протиправний умисел, скориставшись застосунком «Telegram» у мережі Інтернет, ОСОБА_5 знайшов канал з оголошенням щодо виготовлення посвідчень водія, назву якого не встановлено, зв`язався у цьому каналі з невстановленою в ході дізнання особою, яка назвалася адміністратором каналу, під час спілкування з цією особою домовився про виготовлення останньою та про подальше придбання ним підробленого водійського посвідчення.

У той же день, у невстановленому судом місці, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, за попередньою домовленістю з вказаною невстановленою особою, ОСОБА_5 у невстановлений спосіб передав цій особі свій фотознімок в електронному вигляді, фото паспорта з анкетними даними та зразок підпису з метою внесення їх до підробленого водійського посвідчення.

У подальшому, у невстановлений день та час, у невстановленому місці невстановлена особа підробила посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 8042 від 07.12.2023 року, яке видається установою і надає права, з метою використання його іншою особою.

Надалі, 11 грудня 2023 року, більш точний час не встановлено, усвідомлюючи протиправність своїх дії ОСОБА_5 , всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», у невстановленому відділенні компанії перевізника «Нова Пошта» отримав за винагороду від невстановленої особи завідомо для нього підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своє ім`я, яке став зберігати при собі з метою його подальшого використання.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується особою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою його використання.

Крім того, близько 22:45 год. 29 грудня 2023 року, ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом марки «Yamaha Gear», червоного кольору, без реєстраційного номерного знаку, маючи при собі завідомо для нього підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своє ім`я, проїжджав 21 км Старокиївського шосе траси «Одеса-Мелітополь - Новоазовськ» Одеського району Одеської області, коли був зупинений працівниками поліції для перевірки документів.

У цей момент у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документу.

Реалізуючи цей протиправний умисел, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 по його ім`я є підробленим, ОСОБА_5 на підтвердження наявності у нього права керування вказаним транспортним засобом надав співробітникам поліції вищевказане посвідчення водія серії НОМЕР_1 і у такий спосіб використав завідомо підроблений документ, який в подальшому був у нього вилучений співробітниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у вчиненні вказаних проступків визнав повністю, щиро розкаявся, вказав, що дійсно за обставин, які викладені в обвинувальному акті.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім дослідження письмових доказів, щодо особи обвинуваченого. Сторонам було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані судом докази, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується особою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою його використання та ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документу є повністю доведеною.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка передбачена ст. 66 КК України та пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та які обтяжують покарання не встановлено.

Призначаючи покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні проступки, тобто діяння, що не становлять значної суспільної небезпеки, проступками не заподіяно майнової і немайнової шкоди - потерпілі відсутні, обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому.

З цих підстав, враховуючи тяжкість вчиненого та особу винного, думки учасників провадження, суд вважає, що необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, буде найм`якіший вид, покарання, що визначене у ст. 358 КК України, а саме покарання у виді штрафу, проте у максимальному розмірі санкцій ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України. Будь-яких заборон чи обставин неможливості призначення такого покарання судом не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у межах санкцій ч.5 ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України, застосувавши при призначенні покарання за сукупністю злочинів принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, в ході розгляду провадження, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 17.01.2022 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді п`яти років року позбавлення волі, із застосуванням ст. 75, ст. 76 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки.

При цьому, ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.01.2024 року у справі 504/328/24 ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 17.01.2022. Вказана ухвала набрала законної сили, не оскаржувалась учасниками розгляду подання органу пробації, заяв про перегляд ухвали до суду не надходило.

Згідно абзацу 3 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судом кримінального покарання» якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.

За таких обставин, будь-яких підстав для призначення покарання у цій справі із врахуванням вимог ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків у суду немає.

Під час розгляду даного кримінального провадження запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 15902,88 гривень слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України, речовий доказ - посвідчення водія залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави;

- за ч.4 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на залучення експерта у розмірі 15902,88 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дві) гривні (вісімдесят вісім) копійок на користь держави.

Речовий доказ у справі - посвідчення водія серії НОМЕР_1 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з урахуванням особливостей передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1