Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/4544/24
Провадження №1-кп/523/1088/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

01.04.2024 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4

в присутності обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000645 від 13.04.2023р., за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, перебуваючої у цивільному шлюбі, дітей на утриманні не маючої, працюючої ФОП, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 (оренда), раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст.204 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_6 достовірно знаючи про встановлений чинним законодавством порядок виробництва та обігу алкогольних напоїв, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, створив і очолив стійку організовану групу, до складу якої залучив, у ролі співорганізатора ОСОБА_7 (матеріали відносно якої органами прокуратури виділені в окреме провадження), а в подальшому і ОСОБА_8 , для вчинення протягом тривалого часу злочинів у сфері господарської діяльності, пов`язаних з незаконним виготовленням, зберіганням з метою збуту, а також збутом та транспортуванням з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв на території м. Одеси.

Враховуючи, що для реалізації спільного плану організованої групи щодо торгівлі незаконно виготовленою алкогольною продукцією, необхідно залучити інших осіб, у невстановлені час та місце, залучили у якості виконавця ОСОБА_9 , який в свою чергу у подальшому залучив ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , які не були обізнані про спільний злочинний план організованої групи, а за попередньою змовою з ОСОБА_9 , надали згоду за грошову винагороду на реалізацію незаконно виготовленої алкогольної продукції в торгівельних павільйонах, пристосованих для їх продажу розташованих у м. Одесі.

Далі, ОСОБА_6 діючи з об`єднаним єдиним умислом на збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, свідомо й достовірно знаючи про факти незаконності їх виготовлення за формою, видом та відмінними ознаками, у порушення вимог п.215.1 ст. 215, п.п.222.1.3, п.222.1 ст.222, п.226.1, п.226.2, п.226.6, п.226.9 ст.226, п.228.9 ст.228 Податкового Кодексу України, ст.ст.2, 10, 11, 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», п.7 ч.1 ст.7 та ч.9 ст.9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, за невстановлених слідством обставин, спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та виконавцем ОСОБА_9 придбали спирт, пластикові пляшки та кришки, які зберігали в приміщеннях, які використовувались як цехи для виготовлення алкогольних напоїв непромисловим способом, де незаконно виготовили алкогольну продукцію, яку розливали у пластикові пляшки.

Так, у невстановлений час та місце, ОСОБА_9 транспортував незаконно виготовлену алкогольну продукцію з метою збуту до торгового павільйону, розташованого на АДРЕСА_1 , де її незаконно зберігала з метою збуту ОСОБА_5

09.07.2022р., приблизно о 11год. 55хв., ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні зазначеного павільйону, незаконно збула за 50 гривень ОСОБА_12 одну пляшку, об`ємом 0,5л. із спиртовмісною рідиною прозорого кольору, яка являється алкогольним напоєм непромислового способу виготовлення, який не відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», після чого, одержані грошові кошти передала ОСОБА_9 .

В судовому засіданні, ОСОБА_5 повністю визнала свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченням, крім того, пояснила суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного нею при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, обвинувачена та її захисник не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.2 ст.28,ч.1 ст.204 КК України - незаконне зберігання з метою збуту, а також збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_5 , яка є особою раніше не судимою, вперше вчинила кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинила умисне, корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, маючої середньо-спеціальну освіту, дітей на утриманні не маючої, працюючої ФОП, за минулим місцем роботи характеризується позитивно, маючої постійне місце реєстрації та проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання обвинуваченою своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_5 , яка є особою раніше не судимою, вперше вчинила кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинила умисне, корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, маючої середньо-спеціальну освіту, дітей на утриманні не маючої, працюючої ФОП, за минулим місцем роботи характеризується позитивно, маючої постійне місце реєстрації та проживання, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій - щире каяття, повне визнання обвинуваченою своєї вини та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, з метою запобігання вчиненню обвинуваченою нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення останньої та недопущення вчинення нею нових кримінальних правопорушень, можливе без її ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді штрафу та з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді штрафу з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів, передбаченого санкцією ч.1 ст.204 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про призначення покарання, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим, процесуальні витрати необхідно покласти на обвинувачену ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28,ч.1 ст.204 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 85000гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_5 після набрання вироку законної сили - скасувати, заставу у розмірі 24224 (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири) гривень повернути заставодавцю ОСОБА_13 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 18877грн., за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_5 в повному обсязі, на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1