печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000043,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 09.07.2014 у кримінальному провадженні №0000043.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказаною ухвалою було накладено арешт серед іншого на грошові кошти в сумі 18 400 доларів США, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.07.2014 працівниками правоохоронних органів був проведений обшук за адресою

АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено 18 400 доларів США, які належали тещі ОСОБА_6 . ОСОБА_5

10.01.2017 року з кримінального провадження №0000771 були виділені матеріали стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлених осіб за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.364 та ч.2 ст.393 КК України у кримінальне провадження №0000043 від 10.07.2017, у тому числі процесуальні документи, щодо вилучення грошових коштів ОСОБА_5 у сумі 18400,00 доларів США, їх арешту та передачі на зберігання до АТ «Укрексімбанк».

Зазначає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ще 16.11.2012 року не маючи жодних підозр у кримінальних провадженнях та жодних обмежень щодо перетинання державного кордону У країни,залишили межі України. 05.07.2013 ОСОБА_6 та ОСОБА_9 були затримані на території Угорщини та їх було екстрадованона територію України 27.03.2014 року. Відразу після екстрадиції, ОСОБА_6 було поміщено під варту до ДУ «Київський слідчий ізолятор». Отже ОСОБА_6 останній раз був вдома за адресою АДРЕСА_1 приблизно в середині листопада 2012 року і за вказаною адресою не проживав на той час вже тривалий час.

Крім того, 20.06.2013 року за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000333 від 20.05.2013 року правоохоронними органами вже проводився обшук і вказаних начебто грошей ОСОБА_6 знайдено та вилучено не було.

Арешт грошових коштів у сумі 18400 доларів США є необгрунтованим, факт їх належності ОСОБА_6 недоведений, на вказаних грошових коштах -відсутні сліди будь-якого злочину, що фактично і підтвердила сторона обвинувачення виділивши їх з кримінального провадження щодо ОСОБА_6 в інше кримінальне провадження, яке стосується родичів ОСОБА_6 , яких у 2014 році сторона обвинувачення розглядала як можливих співучасників у втечі з-під варти, але до теперішнього часу жодному члену родини ОСОБА_6 у кримінальному проваджені №0000043 від 10.01.2017 року не повідомлено про підозру, а відтак вважає, що арешт на підставі наведеного підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що арештовані кошти належали ОСОБА_5 (тещі ОСОБА_6 ), у кримінальному провадженні №0000043 не має підозр ані ОСОБА_6 ані ОСОБА_5 . Кошти не належали ОСОБА_6 , оскільки ще за два роки він виїхав за межі України та перебував там. Одночасно долучив письмові докази в судовому засіданні, що вказані грошові кошти знаходяться в АТ «Укрексімбанк». Також послався на постанову Верховного суду від 06.07.2023 у кримінальному провадженні №0000771, якою вирок Деснянського районного суду м.Києва відносно ОСОБА_6 скасовано частково та відносно останнього не має такої міри покарання як штраф або конфіскація майна.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що арешт було накладено на грошові кошти обгрунтовано. Послався на те, що окремі особи ОСОБА_10 - двоюрідний брат ОСОБА_6 та ОСОБА_11 є підозрюваними у кримінальному провадженні №0000043, які як і ОСОБА_6 тривалий час перебували у розшуку. Зазначає, що арештовані кошти є речовими доказами, вони могли бути і можуть бути (у випадку скасування арешту) використані для переховування зазначених осіб від органу досудового розслідування. На даний час обставини накладання арешту на майно продовжують існувати, а тому потреба в арешті не відпала. Органом досудового розслідування не встановлено і адвокатом не доведено, що арештовані кошти належать ОСОБА_5 , оскільки вони належать особам, які на даний час перебувають у розшуку.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, та додатки до нього, письмові докази сторони захисту, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Генеральною прокуратурою України проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000771 від 06.07.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 393 КК України.

Як вбачається з поданого клопотання та додатків до нього, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 09.07.2014 від у кримінальному провадженні №0000771 від 06.07.2014, серед іншого було накладено арешт на: грошові кошти в пачці купюрами по 100 доларів США в сумі 8400 доларів США та грошові кошти в пачці по 100 доларів США в сумі 10000 доларів США, на загальну суму 18 400 доларів США.

За своїм змістом клопотання адвоката адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 є апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.07.2014, проте при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту. Хоча само по собі клопотання адвоката про скасування арешту майна є апеляційною скаргою на вказану ухвалу слідчого судді.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження: 1) речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 вказаної цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 09.07.2014 вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку про те, що зазначені речі, документи та грошові кошти мають значення речового доказу у кримінальному провадженні. З метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи, що не накладення арешту на вказані речі, документи та грошові кошти відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України може призвести до їх втрати, зникнення, або знищення, оскільки ОСОБА_6 на даний момент не позбавлений можливості вільного пересування, у зв`язку з втечею останнього з-під варти 06.07.2014 року, вважав що необхідно накласти арешт на вищезазначені речі, документи та грошові кошти, які вилучено у ході обшуку,

Так, доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовували висновок, викладений в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 09.07.2014 та надало б слідчому судді підстави на даний час вважати, що необхідність у накладенні арешту на майно, яке перелічено в ухвалі слідчого судді, на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування шляхом оцінки в сукупності з іншими зібраними у справі доказами.

З огляду на викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000043, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1