Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

04 червня 2024 року м. Рівне

Справа № 565/2281/23

Провадження № 11-кп/4815/286/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу прокурора Вараської окружної прокуратури ОСОБА_7 , з відповідними заявленими змінами, на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000354 від 16.09.2023 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Собіщиці Володимирецького району Рівненської області, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосовано до ОСОБА_6 обмежувальний захід та покладено на нього обов`язки пройти пробаційну програму «Подолання домашнього насильства».

За вироком суду ОСОБА_6 неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, зокрема, постановами Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04.09.2020 у справі №565/1103/20, від 24.05.2022 у справі 565/486/22, від 29.11.2022 у справі №565/1258/22, від 04.05.2023 у справі №565/664/23, від 10.05.2023 у справі №565/740/23, від 11.08.2023 у справі №565/1226/23 та від 23.10.2023 у справі №565/1374/23 за фактами вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_8 , які мали місце 19.08.2020, 03.10.2022, 01.03.2023, 15.04.2023, 30.04.2023, 16.07.2023 та 14.08.2023.

Крім того, 15.09.2023 в період часу з 09 год. 00 хв. до 09 год. 08 хв., перебуваючи в приміщенні кв. АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив систематичне фізичне та психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_9 , з якою перебуває у сімейних відносинах, а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, погрожував, шарпав за одяг, таким чином принижував людську честь та гідність, чим спричинив потерпілій психологічні страждання, а також призвів до погіршення якості її життя.

До того ж, 18.12.2023 року, в період часу з 12 год. 2 хв. по 12 год. 40 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні кв. АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на систематичне вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно вчинив фізичне та психологічне насильство відносно своєї дружини - ОСОБА_8 , з якою перебуває у сімейних відносинах, а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, погрожував, шарпав за одяг, таким чином принижував людську честь та гідність, чим спричинив потерпілій психологічні страждання, а також призвів до погіршення якості життя потерпілої.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 та кваліфікації його дій за ст. 126-1 КК України покликається на істотність порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильність застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що суд, приймаючи судове рішення, застосував положення п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України щодо обов`язку проходження пробаційної програми, які втратили чинність, тобто застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Наголошує, що покладення судом обов`язку виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, передбачено п.4 ч.3 ст. 76 КК України.

Вказує, що суд першої інстанції посилаючись на ч.1 ст. 91-1 КК України безпідставно поклав на засудженого обов`язок проходження пробаційної програми «Подолання домашнього насильства».

Звертає увагу, що в мотивувальній частині вироку також зазначено, що суд дійшов висновку про доцільність застосування до ОСОБА_6 обмежувального заходу - покласти обов`язок проходження пробаційної програми «Подолання домашнього насильства».

Вказує, що суд першої інстанції не застосував закон, який підлягає застосуванню, а саме положення п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України (в редакції, чинній на момент ухвалення вироку), щодо направлення для проходження програми для кривдників.

Просить вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2024 року відносно ОСОБА_6 за ст. 126-1 КК України скасувати. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік з покладенням відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України обов`язків: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Застосувати згідно зі ст. 91-1 УКК України до ОСОБА_6 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок відповідно до п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 місяці.

Організацію, виконання та проходження ОСОБА_6 програми для кривдників покласти на Вараську міську раду Рівненського району Рівненської області.

В решті вирок суду залишити без змін.

В судовому засіданні, до початку апеляційного розгляду, прокурор, заявивши відповідні зміни до апеляційної скарги, уточнив вимоги апеляційної скарги стосовно прийняття виду судового рішення за наслідками апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції. Просив постановити ухвалу, якою змінити вирок суду першої інстанції з підтриманням вищезазначених вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, з заявленими змінами, обвинуваченого, який не заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора зі змінами, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги прокурора, з заявленими змінами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора з відповідним змінами, підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 , правильність кваліфікації його дій за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_8 , а також вид і міра призначеного судом покарання, застосування положень ст. 75 КК України та визначений строк іспитового строку, покладені обов`язки на обвинуваченого, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, необхідність і підставність застосування обмежувального заходу в порядку ст. 91-1 КК України, в апеляційній скарзі прокурора не оскаржується, а тому вирок суду в цій частині в апеляційному порядку не перевіряється.

Разом з тим, доводи прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосування і незастосування закону, який підлягає застосуванню знаходять своє підтвердження.

Так, згідно ч.1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені відповідні обов`язки, зокрема відповідно до п.5 - направлення для проходження програми для кривдників.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень» від 13 липня 2023 року, № 3233-ІХ, який набрав чинності 11 серпня 2023 року, було внесено зміни в ст. 91-1 КК України, а саме: у пункті 5 частини першої слова "або пробаційної програми" виключено та виключено частину четверту (якою контроль за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальні заходи, здійснював орган пробації за місцем проживання засудженого). Тобто, для осіб, які вчинили домашнє насильство, законодавцем був виключений такий вид обмежувального заходу, як направлення для проходження пробаційної програми та здійснення органом пробації контролю за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальні заходи.

Крім того, ч.3 ст. 91-1 КК України передбачено строки застосування обмежувальних заходів, а саме: заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців, що взагалі залишено поза увагою суду.

Колегія суддів бере до уваги, що відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року, № 2229-VIII з відповідними змінами, суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Отже, застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_6 такий обмежувальний захід, як проходження пробаційної програми «Подолання домашнього насильства», суд залишив поза увагою зазначені зміни законодавства, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене, на переконання колегії суддів до ОСОБА_6 слід застосувати обмежувальний захід саме з покладенням обов`язку, передбаченого п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, ? проходження програми для кривдників.

Вирішуючи питання щодо строку застосування обмежувального заходу щодо ОСОБА_6 , колегія суддів враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, системний характер таких дій, ризики вірогідності повторюваності вчинення домашнього насильства та приходить до висновку про необхідність застосування проходження останнім програми для кривдників на максимально визначений ч. 3 ст. 91-1 КК України строк.

На переконання колегії суддів, вказані порушення вимог закону судом першої інстанції при застосуванні відносно ОСОБА_6 обмежувального заходу, враховуючи положення ст.ст. 408, 409 КПК України, є підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора, з відповідними змінами, і для зміни вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 403, 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, з відповідними заявленими змінами, ? задовольнити.

Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 126-1 КК України змінити в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 обмежувального заходу згідно п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України.

Абзац четвертий резолютивної частини вироку щодо покладення на ОСОБА_6 обов`язку, передбаченого п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України викласти в наступній редакції: «Застосувати на підставі п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України до ОСОБА_6 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників у відповідності до ч.3 ст. 91-1 КК України на строк 3 (три) місяці».

Абзац п`ятий резолютивної частини вироку викласти в наступній редакції: «Організацію, забезпечення проходження ОСОБА_6 програми для кривдників та контроль за виконанням програми для кривдників останнім покласти на Вараську міську раду».

Відповідно абзаци п`ятий-шостий резолютивної частини вироку вважати: шостим-сьомим.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання щодо наявності підстав саме покладення обов`язку на ОСОБА_6 пройти пробаційну програму «Подолання домашнього насильства», вважаючи правильним висновок суду щодо наявності підстав для застосування на підставі п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України до ОСОБА_6 обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників на максимальний строк.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3