Дата документу 20.06.2024Справа № 554/6383/24
Провадження № 1-кс/554/6863/2024
У Х В А Л А

20 червня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000238 від 16 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на бланк посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 , виданого, згідно його змісту, 12 березня 2024 року ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_4 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання та проведення будь-яких інших дій. Місцем зберігання вказаного майна просить визначити камеру зберігання речових доказів ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Обґрунтовуючи вимоги клопотання зазначила, що 15 червня 2024 року до ВП № 2 Полтавського РУП надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що 15 червня 2024 року, близько 13 год 16 хв, в АДРЕСА_1 , було зупинено автомобіль «Volvo», д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який надав посвідчення водія НОМЕР_1 з ознаками підробки, за фактом чого 16 червня 2024 року сектором дізнання ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до ЄРДР під № 0000238 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України.

Прокурор вказує, що в ході розслідування кримінального провадження встановлено, що 15 червня 2024 року до чергової частини ВП № 2 ПРУП надійшло повідомлення про те, що 15 червня 2023 року, близько 13 год 16 хв, працівниками поліції ВП № 2 Полтавського РУП в с. Розсошенці Полтавського району, по вул. Кременчуцька, 2В за порушення правил дорожнього руху, а саме керування автомобілем без ближнього світла фар, в умовах недостатньої видимості, було зупинено автомобіль «VOLVO V 60», д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який надав для перевірки посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 на своє ім`я, що викликає сумніви у своїй дійсності та має ознаки підробки.

Під час проведення огляду місця події бланк посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 в присутності двох понятих було поміщено до спец-пакету НПУ ICR 0117550 та вилучено.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що бланк посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 , виданого, згідно його змісту, 12 березня 2024 року ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_4 є предметом кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, прокурор просить вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

З метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального проступку, в зв`язку з необхідністю проведення з ним судових експертиз та інших слідчих дій, в органу досудового розслідування виникла потреба у накладенні арешту на бланк посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 , виданого, згідно його змісту, 12 березня 2024 року ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_4 .

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив та заяви про відкладення судового засідання не подав. Разом із тим, неприбуття останнього в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Прокурором доведено, що бланк посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 , виданого, згідно його змісту, 12 березня 2024 року ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_4 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Зокрема, може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому арешт вилученого бланку посвідчення водія надасть змогу провести з ним необхідні органу досудового розслідування слідчі дії та експертні дослідження, відомості, отримані за результатами виконання яких, слугуватимуть доказами у справі.

Отже, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, тому вилучений бланк посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 , виданого, згідно його змісту, 12 березня 2024 року ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_4 підлягає арешту. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна.

Разом з тим, визначення місця зберігання речових доказів на стадії досудового розслідування, про що в клопотанні просить прокурор, за змістом норм КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 належить до виключної компетенції органів досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на бланк посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 , виданого, згідно його змісту, 12 березня 2024 року ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права відчуження, розпоряджання та використання до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5