ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 Справа №607/6720/24 Провадження №1-кп/607/1330/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 09.01.2024, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Тернопіль, проживає у АДРЕСА_1 , місце реєстрації там само, не одружений, не працює, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

ОСОБА_3 , будучи визнаним винним постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.09.2021, яка набрала законної сили 28.09.2021, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав вказану постанову суду, що набрала законної сили.

Так, 18.02.2022 приблизно о 22 год. 28 хв. у ОСОБА_3 , який керував автомобілем марки «BMW 316і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на невиконання рішення суду.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, тим самим умисно не виконуючи вищевказане судове рішення, 18.02.2022 приблизно о 22 год. 28 хв. керував автомобілем марки «BMW 316», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Протасевича в м. Тернополі, був зупинений працівниками управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП за порушення Правил дорожнього руху, які щодо нього винесли протокол у справі про адміністративні правопорушення від 18.02.2022, серія НОМЕР_2 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Окрім цього, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 18.02.2022, серії НОМЕР_3 , згідно якої притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.

В подальшому ОСОБА_3 визнано винним постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.07.2022, яка набрала законної сили 11.07.2022, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Крім цього, ОСОБА_3 , будучи визнаним винним постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.07.2022, яка набрала законної сили 11.07.2022, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, повторно умисно не виконав вказану постанову суду, що набрала законної сили.

Так, 17.12.2023 приблизно о 04 год. 05 хв. у ОСОБА_3 , який керував автомобілем марки «Ауді А4», реєстраційний номер НОМЕР_4 , по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований невиконання рішення суду.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 будучи позбавленим права керування транспортними засобами, тим самим умисно не виконуючи вищевказані судові рішення, 17.12.2023 близько 04 год. 05 хв. керував автомобілем, марки «Ауді А4», реєстраційний номер НОМЕР_4 , по вул. Шептицького, що в с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, та був зупинений працівниками СРПП відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУ поліції ГУНІ в Тернопільській області за порушення Правил дорожнього руху, які щодо нього винесли протокол по справі про адміністративні правопорушення від 17.12.2023, серія ААД №161786, за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрім цього, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.12.2023 серії БАД №296000, згідно якої притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч.ч. 1, 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

25.03.2024 у м. Тернопіль між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, її сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 382 КК України за встановлених у висунутому обвинуваченні фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, викладених вище, а також обставин, істотних для даного кримінального провадження: беззастережне визнання ОСОБА_3 винуватості у зазначеному діянні; наявність обставини, яка пом`якшує покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; відсутність обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України.

Також, сторони погодили покарання підозрюваному за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

Крім цього, прокурором при укладенні угоди враховано обставини, передбачені ст. 470 КПК України, зокрема ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та наслідки її невиконання.

Обвинувачений під час судового засідання підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити. Він у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Захисник висловив згоду на затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні просила затвердити вказану угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого:

згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості ... у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Встановлено, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Відомості про те, що шкода даним злочином завдана не лише державним/суспільним інтересам, відсутні. Потерпілих у кримінальному провадженні немає.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 25.03.2024 в присутності захисника ОСОБА_5 між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до положень ч.ч 2, 4 ст. 75 КК України тривалість іспитового строку, у разі погодження сторонами звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановлюється судом на строк від одного до трьох років.

З огляду на тяжкість кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, відомості про обвинуваченого, зазначені у вступній частині даного вироку, а також виконуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання про необхідність визначення ОСОБА_3 іспитового строку в один рік та встановлення обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 314, 371, 373, 374, 395, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити, укладену 25.03.2024 у м. Тернополі між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на уповноважений орган пробації за місцем його проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча суддяОСОБА_1