Справа № 314/341/24
Провадження № 1-кп/314/331/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0001178 від 18.07.2023 з угодою про визнання винуватості від 22.01.2024стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кола, Мурманська обл., рф, громадянка України, освіта середня, заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, матушка регіональної громади Української православної церкви при храмі на ім`я Святої блаженної Ксенії Петербурзької, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області з Запорізької обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001178 від 18.07.2023, відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України разом з угодою про визнання винуватості від 22.01.2024.

Військовослужбовці збройних сил та інших воєнізованих формувань російської федерації шляхом збройної агресії 24.02.2022 незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, інших об`єктів цивільного сектору соціального забезпечення, та здійснили застосування оперативно-тактичних ракет (включаючи застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом) по позиціям Збройних сил України та об`єктах цивільної інфраструктури, що призвело до тяжких наслідків, в тому числі на території Запорізької області.

Того ж дня, тобто 24.02.2022, представники збройних формувань держави-агресора російської федерації (далі за текстом зф держави-агресора рф), у тому числі представники спецслужб російської федерації, використовуючи засоби масової інформації, соціальні мережі та програми (месенджери), через українофобів та прихильників військового вторгнення зф держави-агресора рф на територію України розпочали активний збір інформації про місця постійної дислокації підрозділів Збройних Сил України (далі - ЗСУ), Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також їх укомплектованість, обороноздатність та передислокацію.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про інформацію», наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №73 від 03 березня 2022 року щодо заборони розповсюдження інформації, розголошення якої може призвести до обізнаності противника про дії Збройних Сил України, інших складових сил оборони, негативно вплинути на хід виконання завдань за призначенням під час дії правового режиму воєнного стану, у тому числі:

- найменування військових частин (підрозділів) та інших військових об`єктів в районах виконання бойових (спеціальних) завдань, географічні координати місць їх розташування;

- чисельність особового складу військових частин (підрозділів);

- кількість озброєння та бойової техніки, матеріально-технічних засобів, їх стан та місця зберігання;

- описи, зображення та умовні позначки, які ідентифікують або можуть ідентифікувати об`єкти;

- інформація щодо операцій (бойових дій), які проводяться або плануються;

- інформація щодо системи охорони та оборони військових об`єктів та засобів захисту особового складу, озброєння та військової техніки, які використовуються (крім тих, які видимі або очевидно виражені); порядок залучення сил та засобів до виконання бойових (спеціальних) завдань;

- інформація про збір розвідувальних даних (способи, методи, сили та засоби, що залучаються);

- інформація про переміщення та розгортання своїх військ (найменування, кількість, місця, райони, маршрути руху);

- інформація про військові частини (підрозділи), форми, методи, тактику їх дій та способи застосування за призначенням.

Указом Президента України ОСОБА_6 від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Так, о 15 годині 54 хвилин 26.03.2022 громадянка України ОСОБА_3 будучи проросійськи налаштованою особою та водночас публічною особою - матушкою регіональної громади Української православної церкви при храмі на ім`я Святої блаженної Ксенії Петербурзької, розташованої у смт. Кам`яне, Запорізького району, Запорізької області, перебуваючи за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання негативних наслідків, будучи достовірно обізнаною про введення Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 на території України воєнного стану, використовуючи мобільний сервіс обміну текстовими, голосовими та відео повідомленнями в мережі Інтернет месенджеру «Telegram» встановлений на її власний мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «Galaxy J4+», IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 (далі за текстом - мобільний телефон марки «SAMSUNG»), на який зареєстрований обліковий запис мовою оригіналу - « ОСОБА_7 » з номеру мобільного телефону НОМЕР_5 здійснила поширення інформації, яка не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами з можливістю їх ідентифікації на місцевості, про розміщення підрозділів Збройних Сил України, які знаходилися у період з 01.03.2022 по 31.03.2022 на території ПАТ «Янцівський гранітний кар`єр», що розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Кам`яне, користувачу мобільного додатку «Telegram» під ім`ям мовою оригіналу - « ОСОБА_8 », в ході досудового розслідування встановлена як цивільна особа, громадянка російської федерації - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах воєнного стану.

Згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_3 у період часу з 01.03.2022 по 31.03.2022 на території ПАТ «Янцівський гранітний кар`єр», за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт Кам`яне розміщувались підрозділи Збройних Сил України. Інформація про розміщення підрозділів ЗСУ у відкритому доступі не поширювалась.

Далі ОСОБА_3 продовжуючи свою злочинну діяльність о 12 годині 16 хвилин 22.01.2023, перебуваючи за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання негативних наслідків, будучи достовірно обізнаною про введення Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 на території України воєнного стану, використовуючи мобільний сервіс обміну текстовими, голосовими та відео повідомленнями в мережі Інтернет месенджеру «Telegram» встановлений на її власний мобільний телефон марки «SAMSUNG, на який зареєстрований обліковий запис мовою оригіналу - « ОСОБА_7 » з номеру мобільного телефону НОМЕР_5 , здійснила поширення інформації яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами з можливістю їх ідентифікації на місцевості, про розміщення підрозділів Збройних Сил України, які знаходилися у період часу з 01.01.2023 по 31.01.2023 на території ПАТ «Янцівський гранітний кар`єр», за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Кам`яне, користувачу мобільного додатку «Telegram» під ім`ям мовою оригіналу - « ОСОБА_8 », в ході досудового розслідування встановлена як цивільна особа, громадянка рф - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в умовах воєнного стану.

Згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_3 та Оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (в/ч НОМЕР_6 ) у період часу з 01.01.2023 по 31.01.2023 на території ПАТ «Янцівський гранітний кар`єр», за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Кам`яне розміщувались підрозділи Збройних Сил України. Інформація про розміщення підрозділів ЗСУ у відкритому доступі не поширювалась.

Окрім цього ОСОБА_3 , будучи особою, яка підтримує агресивну політику російської федерації та звинувачує українську владу у розв`язуванні та ескалації конфлікту між Україною та російською федерацією, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02.04.2022 виник прямий злочинний умисел, направлений на вираження своїх поглядів, шляхом поширення матеріалів, через мобільний сервіс обміну текстовими, голосовими та відео повідомленнями в мережі Інтернет месенджеру «Telegram», під ім`ям мовою оригіналу - « ОСОБА_7 », у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України,розпочатої у 2014 році.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 , о 13 годині 37 хвилин 02.04.2022 діючи умисно, перебуваючи за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний сервіс обміну текстовими, голосовими та відео повідомленнями в мережі Інтернет месенджеру «Telegram» встановлений на власний мобільний телефон марки «Samsung», на який зареєстрований обліковий запис мовою оригіналу - « ОСОБА_7 » з номеру мобільного телефону НОМЕР_5 , здійснила поширення матеріалу, шляхом його пересилення користувачу месенджера «Telegram» під обліковим записом мовою оригіналу - « ОСОБА_10 », зареєстрованого за номером мобільного телефону НОМЕР_7 із наступним змістом мовою оригіналу: - «ОСОБА_15: Буквы Z и V обретают новое прочтение. Теперь их можно расшифровывать, как Zа Vеру.

Поясню.

В любой войне есть мистическая составляющая, едва ли не самая главная. Сначала борьба в духе и на глубине. Уже потом нефть, древесина, доллар и пшеница. Так вот, с этой точки зрения, на Украине Россия, не на жизнь, а на смерть, сталкивается с сознательным Анти-христианством.

Недавний законопроект ВР о запрете УПЦ и отборе имущества - тому доказательство.

Не будем наивны: внутренняя суть укро-режима есть война против Православия. Их не Россия спровоцировала, они всегда были такими, просто война сбрасывает маски и заставляет торопиться.

Самое начало украинской независимости, это Филарет и раскол его имени. И это сразу же данное им благословние УНА-УНСО на убийство русских. Украинская независимость это галицийская (а значит и греко-католическая) экспансия на Восток, туда, гле их отродясь не бывало. ОСОБА_17 Майдан, это, кроме прочего, еще и ОСОБА_16 и расцвет харизматичесого движения. Дальше ОСОБА_11 (пастор ведь), ПЦУ, ОСОБА_18 и далее по списку.

Современная история Украины, это вообще какая-то сплошная история борьбы с Церковью Христовой под самыми разными политическими и религиозными флагами.

При всей анти-большевистской риторике, политические украинцы - типичнейшие большевики. Тем тогда казалось, что всемирное братство трудящихся уже рядом. Только надо Христианство уничтожить, ибо оно мешает. А эти сегодня считают, что до "европейского рая" рукой подать. Только мешает Московский Патриархат.

Кричалка "Геть московського попа!" произнесена так же часто, как и "Украина понад усе".

ПЦУ придумана с той же неизменной целью - превратить Украину в анти-русский проект до конца, что без разрыва Православного единства невозможно.

Вы только попробуйте подсчитать, сколько за минувшие годы появлялось трагических новостей типа "срезали замки и захватили храм", "избили священника", "семью священника выгоняют из дома", и т.п. Если попробуете считать, то быстро замучаетесь. Такой информации нереально много. Пострадавшие всегда и всюду - верные дети Православной Церкви.

Если бы не боевые действия, подобная политика продолжалась бы неизменно и по нарастающей. Лояльность одних купили бы лестью и "коврижками". Других бы выгнали, третьих убили. Остальные бы испуганно замолкли и сделали вид, что им все нравится. Россия спутала планы, и от этого столько злости.

Сегодня бессильная злость и ускоряющееся время торопят современных мазепинцев, петлюровцев и бандеровцев мстить Церкви. В спокойные времена они поступали бы чуть расслабленней по срокам, но ничуть не яростней по принципиальной ненависти к благодати Божьей. Разбитые прицельным огнем националистов православные храмы Луганщины и Донетчины, убитые там священники - тому доказательство.

Задолго до нынешних событий о. Зосима (Сокур) - очень почитаемый на Украине и за ее пределами человек - завещал хоронить себя поглубже. "Чтоб бандеровцы не выкопали", - как он говорил. Можно было подумать: Блажит старец. Какие на Донбассе бандеровцы? А он, как в воду глядел. И судьба его монастыря в ОСОБА_12 - одна из тяжелейших для прочтения страниц современной истории.

Если Россия в чем и виновата, то только в том, что не имела силы раньше задушить выползающего нацистского змеёныша, но дождалась пока он превратился в дракона.

Выкармливание нацизма на Украине - дело рук США. Политическая, информационная и физическая война с Православием - тоже дело их рук.

Задабривать врага пением украинского гимна, вывешиванием флагов и подчеркиванием своего миролюбия бесполезно было и раньше. Теперь подавно. Они не задабриваются. Они знают чего хотят - уничтожения Христовой веры, демонизации сознания "малых сих" и полной идеологической и физической колонизации Украины, чтобы воевать с Россией украинскими руками.

Так что, таки да: Z и V можно трактовать в том числе и как Zа Vеру. За Веру Православную, разумеется.» у якій міститься виправдовування, визнання правомірною збройну агресію російської федерації проти України, розпочатої 2014 році.

Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, маючи прямий злочинний умисел, направлений на цілеспрямоване вираження своїх поглядів, використовуючи мобільний сервіс обміну текстовими, голосовими та відео повідомленнями в мережі Інтернет месенджеру «Telegram» встановлений на власний мобільний телефон марки «Samsung», на який зареєстрований обліковий запис мовою оригіналу - « ОСОБА_7 » з номеру мобільного телефону НОМЕР_5 здійснила поширення матеріалів, шляхом їх пересилення ряду користувачів вищевказаного месенджера, а саме:

- о 12 годині 27 хвилин 22.01.2023 здійснила поширення матеріалів користувачу месенджера «Telegram» під обліковим записом мовою оригіналу - « ОСОБА_8 » зареєстрованого за номером мобільного телефону НОМЕР_8 наступного змісту мовою оригіналу - «…. Но я против нацизма в этой стране! И как решить эту проблему без жертв?! А многим хохлам пофиг на нацизм и фашизм (который в Украине процветает), у якій міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої 2014 році;

- о 12 годині 32 хвилини 22.01.2023 здійснила поширення матеріалів користувачу месенджера «Telegram» під обліковим записом мовою оригіналу - « ОСОБА_8 » зареєстрованого за номером мобільного телефону НОМЕР_8 наступного змісту мовою оригіналу - «… Она меня матом так укрыла, за то, что я за русский мир….»у якій міститься виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України;

- о 14 годині 11 хвилин 05.03.2023 здійснила поширення матеріалів користувачам месенджеру «Telegram» у груповий чат мовою оригіналу - « ІНФОРМАЦІЯ_5 » наступного змісту мовою оригіналу «Они же не просто не хотели жить в РФ. Они пакости делали. Ну и пусть валят...»у якій міститься виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України;

- о 13 годині 22 хвилин 05.07.2023 здійснила поширення матеріалів користувачу месенджера «Telegram» під обліковим записом мовою оригіналу - « ІНФОРМАЦІЯ_6 » наступного змісту мовою оригіналу - «Рано или поздно это надо было остановить. Хорошо что сво началась…»,у якій міститься виправдовування, визнання правомірною збройну агресію російської федерації проти України, розпочатої 2014 році.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 114-2 КК України як несанкціоноване поширення інформації про розміщення Збройних Сил України за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 436-2 КК України як поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 436-2 КК України як поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої 2014 році та виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, вчинені повторно.

Разом з обвинувальним актом до суду надано угоду про визнання винуватості, укладену 22 січня 2024 року між прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001178 від 18.07.2023, та підозрюваною у цьому провадженні ОСОБА_3 , за участі адвоката, на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473 КПК України в приміщенні службового кабінету № 107 Управління СБ України в Запорізькій області.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана, дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України. ОСОБА_3 , у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_3 , за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч.1 ст. 70, ч. 2 ст. 70 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації майна із застосуванням ст.75, ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала повністю та просила суд затвердити укладену між нею та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягала на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши прокурора, обвинувачену та її захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачена визнала себе винною, згідно ст. 12 КК України віднесені до нетяжких та тяжких злочинів.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачена, визначена в межах санкції ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам суспільства.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є цілком добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Розподіл процесуальних витрат суд здійснює згідно ст. 124 КПК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений відповідно до ухвал слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2024 та від 12.12.2023.

Речові докази вирішуються в порядку ст. 100 КПК України. При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 96-1, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, ч. 9 ст. 100 КПК України арештоване під час досудового розслідування майно згідно ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2023 (справа № 331/7547/23, провадження №1-кс/331/2332/2023) а саме: мобільний пристрій марки Samsung, моделі: Galaxy J4+, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 підлягає примусовому безоплатному вилучені - спеціальній конфіскації у власність держави, як інше майно яке було предметом та використано як знаряддя вчинення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості від 22 січня 2024 року, укладену між прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 січня 2024 року покарання, а саме:

-за ч. 2 ст. 114-2 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 436-2 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна;

-за ч. 3 ст. 436-2 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна;

-на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

-на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом строку випробування обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 9466 гривень 00 копійок.

Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2024 з нерухомого майна ОСОБА_3 (справа № 331/7547/23, провадження № 1-кс/331/94/2024).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2023 з мобільного пристрою марки Samsung, моделі: Galaxy A30s, ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 в чорному корпусі зі встановленою сім-картою на номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_11 ; планшету марки Lenovo Tab K10, моделі Lenovo ТВ-Х6С6F.

Речові докази:

-мобільний пристрій марки Samsung, моделі: Galaxy J4+, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 в бежевому корпусі, який передано до камери зберігання речових доказів УСБУ в Запорізькій області - конфіскувати в дохід держави на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України (спеціальна конфіскація);

-мобільний пристрій марки Samsung, моделі: Galaxy A30s, ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 в чорному корпусі та планшет марки Lenovo Tab K10, моделі Lenovo ТВ-Х6С6F, які передано до камери зберігання речових доказів УСБУ в Запорізькій області - повернути власнику.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

26.02.2024