Справа № 521/4658/24
Номер провадження:1-в/521/496/24
У Х В А Л А
29 березня 2024 року
Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії виконання судових рішень, розглянув подання установи виконання покарань у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м. Антрацит, Луганської області, громадянина України, має вищу педагогічну освіту, не працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий, засуджений 23.10.2023 року вироком Суворовського р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 301-1 КК до покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців, з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади пов`язані з педагогічною діяльністю строком на 3 (три) роки.
Сторони, які приймали участь, з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , з боку захисту: засуджений ОСОБА_3 , інші учасники, які приймали участь у судовому розгляді: представник ДУ «ОВК (№ 14)» ОСОБА_5
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Судом проводився розгляд подання начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор» про заміну невідбутої частини покарання відповідно до внесених змін Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року.
Клопотання розглядалось за ініціативою адміністрації установи виконання покарань.
2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
З подання вбачається, що 23.08.2024 року прийнятий Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», який набрав законної сили 28.03.2024 року, відповідно до якого покарання у вигляді арешту виключено з числа покарань для цивільних осіб. Зазначене покарання залишилось як вид покарань для військовослужбовців.
ОСОБА_3 засуджений Суворовським районним судом м. Одеси 23.10.2023 року за ч. 1 ст. 301-1 КК до покарання у вигляді арешту на строк 6 місяців.
Відповідно адміністрація установи просить замінити покарання засудженому ОСОБА_3 з арешту на будь-яке інше передбачене у ч. 1 ст. 301-1 КК, з урахуванням відбутого строку покарання.
3.Позиції сторін.
Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити подання та замінити засудженому покарання у вигляді арешту на пробаційний нагляд, оскільки відбулись зміни у Кримінальному Кодексі України.
Представник слідчого ізолятора в судовому засіданні також просив задовольнити подання установи.
Засуджений підтримав думку адміністрації та прокурора.
4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.
Суду необхідно було вирішити питання наявності підстав для заміни невідбутої частини покарання засудженому з арешту на інший вид покарань зазначений у санкції статті.
Встановлено, що 28.03.2024 року набрав законної сили Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року.
Зазначеним Законом внесені зміни до Кримінального Кодексу, серед іншого в частині виду покарання арешту. Так за змістом ст. 60 КК, покарання у виді арешту тепер полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті. Звичайним цивільним особам такий вид покарання не призначається. Відповідні зміни внесені і в Особливу частину Кримінального Кодексу у санкції конкретних видів кримінальних правопорушень.
Як зазначено вище, ОСОБА_3 засуджений Суворовським районним судом м. Одеси 23.10.2023 року за ч. 1 ст. 301-1 КК до покарання у вигляді арешту на строк 6 місяців. В теперішній час санкція ч. 1 ст. 301-1 КК не передбачає покарання у вигляді арешту. Суд повинен розглянути питання заміни невідбутої частини покарання у вигляді арешту на інше покарання. При цьому необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 5 КК, яка встановлюючи застосування зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, виходить з принципу поліпшення становища особи. У даному випадку, закон про кримінальну відповідальність скасував вид покарання у вигляді арешту, відповідно його необхідно застосувати ретроспективно, зворотно у часі, замінивши покарання у вигляді арешту на інше рівнозначне за тяжкістю або більш м`яке, якщо іншого не передбачено в санкції статті.
Санкція ч. 1 ст. 301-1 КК встановлює такі види основних покарань: пробаційний нагляд, обмеження волі, позбавлення волі. Відповідно, оскільки обмеження волі і позбавлення волі більш суворі ніж арешт, застосуванню підлягає покарання у вигляді пробаційного нагляду на певний строк.
Додаткове покарання передбачене у санкції статті повинно бути призначено у даному випадку безальтернативно, оскільки за вироком суду таке покарання судом визначено особі.
Вирішуючи питання строку покарання у вигляді пробаційного нагляду, суд враховує як загальну частину Кримінального Кодексу так і вирок суду. Так за вироком ОСОБА_3 призначено покарання у вигляді арешту на строк 6 місяців, з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади пов`язані з педагогічною діяльністю строком на 3 (три) роки.
Правила складання покарань у п. в, п. 2) ч. 1 ст. 72 КК встановлюють, що одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду. Тобто шість місяців арешту можливо перевести в один рік (12 місяців) пробаційної програми.
Далі, необхідно врахувати, що ОСОБА_3 відбув за вказаним вироком, станом на день розгляду подання, 5 місяців та 6 днів. Відповідно до відбуття йому залишилось 24 дні арешту. Перерахунком вказаних днів - 1 день арешту на 2 дні пробаційного нагляду буде відповідати 1 місяць 18 днів. Саме вказаний строк повинен відбувати засуджений ОСОБА_3 у вказаному провадженні, після звільнення з під варти.
Обов`язки засудженому ОСОБА_3 суд визначає з урахуванням особистості останнього, його соціального положення, місця проживання, освіти, наявності спеціальності та зайнятості. Оскільки суд під час ухвалення вироку позбавив можливості ОСОБА_3 займатись роботою за своєю спеціальністю, суд вважає за необхідне визначити додатковий обов`язок особі із пошуку роботи та контролю з цього питання як пробаційної служби так і служби зайнятості.
Оскільки нове покарання ОСОБА_3 призначається не пов`язане з ізоляцією від суспільства, суд вважає, що останнього необхідно негайно звільнити з під варти. Право суду допустити негайне виконання судового рішення передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 534 КПК. Така вказівка буде відповідати як Верховенству права так і здоровому глузду, оскільки продовження тримання під вартою особи до набрання рішенням законної сили у даному випадку нівелює сам зміст судового рішення. Окрім того, така вимога буде відповідати і закону, оскільки покарання у вигляді арешту за дане правопорушення законодавцем скасоване. Відповідно подальше тримання особи під вартою є незаконним.
Постановляючи ухвалу, суд керується ст. 59-1, п. в, п. 2) ст. 72 КК, ст. ст. 537, 539 КПК.
РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
1.Висновки суду.
Подання начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор» про заміну невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_3 задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання призначене йому вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 23.10.2023 року у вигляді арешту на строк 6 (шість) місяців, з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади пов`язані з педагогічною діяльністю строком на 3 (три) роки на пробаційний нагляд на строк 1 (один) рік, з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади пов`язані з педагогічною діяльністю строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 59-1 КК покласти на ОСОБА_3 , обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 3 ч. 3 ст. 59-1 КК:
1)періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);
Початок строку відбування основного покарання засудженому у вигляді пробаційного нагляду обчислювати з моменту проголошення ухвали суду.
З урахуванням відбутого ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту 5 (п`ять) місяців 6 (шість) днів, до відбуття ОСОБА_3 на підставі п. «в», п. 2) ст. 72 КК, залишиться строк покарання у вигляді пробаційної програми 1 (один) місяць 18 (вісімнадцять) днів (станом на 29.03.2024 року).
Негайно звільнити засудженого ОСОБА_3 з місць позбавлення волі.
2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
До набрання законної сили ухвалою суду, в частині негайного звільнення особи з місць позбавлення волі, на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 534 КПК дана ухвала підлягає безумовному виконанню.
В іншій частині ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.