Справа № 509/1603/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь, клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУ ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 22.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роксолани, Одеського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, інваліда 2-ї групи, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, однак відносно якого 22.12.2023 до Овідіопольського районного суду скеровано обвинувальний акт в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000721 від 27.09.2023 за ознаками складу злочину передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого відділення відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 22.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В відповідності до наданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2024 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, більш точного часу в ході слідства не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на пошкодження майна родини ОСОБА_8 на ґрунті попередньо виниклих неприязних відносин.

Перебуваючи у приміщенні кухні вказаного домоволодіння ОСОБА_5 , взяв упаковку сірників та тканинний рушник з якими пішов до гуртожитку за місцем мешкання родини ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді умисного пошкодження чужого майна та бажаючи їх настання ОСОБА_5 , з хуліганських мотивів, обрав предметом свого злочинного посягання припаркований автомобіль марки «ВАЗ 217030» у кузові сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який належить потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , користуючись пізнім часом, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до зазначеного автомобіля, дістав заздалегідь заготовлену ганчірку, яку підклав на заднє праве колесо автомобіля і запалив за допомогою заздалегідь заготовлених сірників.

В результаті підпалу автомобіля марки «ВАЗ 217030» у кузові сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, пошкоджено заднє праве колесо та на задньому правому крилі утворився накип чорного кольору.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2024 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході слідства не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді умисного пошкодження чужого майна та бажаючи їх настання ОСОБА_5 , з хуліганських мотивів, шляхом вільного доступу зайшов до під`їзду вищевказаного домоволодіння де обрав предметом свого злочинного посягання дерев`яний табурет, який оббитий тканиною коричневого кольору, що знаходився на сходовому майданчику першого поверху та належить потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , користуючись пізнім часом, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до зазначеного табурету та запалив його за допомогою заздалегідь заготовлених сірників.

22.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в поряду статті 208 КПК України.

23.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України.

Підозра відносно ОСОБА_5 , обґрунтована зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: Заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення; Протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_9 ; Протоколом огляду місця події від 22.01.2024; Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; Заявою ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення; Протоколом огляду місця події від 22.01.2024; Протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_11 , а також іншими матеріалами кримінального провадження, які додані до клопотання.

Вирішуючи питання доцільності запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який відповідно ч. 2 ст. 194 КК України, законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років.

Підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та заслуженого покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування, може скоїти нове кримінальне правопорушення, та вже вчинив умисне кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які унеможливлюють застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, а саме: п.1 ч.1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування, так як він підозрівається у вчиненні тяжкого злочину та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі від трьох до десяти років позбавлення волі) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків так як підозрюваний обізнаний про особисті дані учасників та свідків розслідування; п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України: ОСОБА_5 , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом невиконання або неналежного виконання покладених на нього обов`язків. п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України: ОСОБА_5 , може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як підозрюється у вчиненні умисного злочину, що посягає на публічну безпеку, що не виключає можливості знову здійснити подібні злочини.

Таким чином, слідчий вважає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яких законом передбачена максимальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, а також те що підозрюваний може переховуватись від слідства, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу, у цьому ж провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, вважаючи його необгрунтованим.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши додані до клопотання докази, вважаю, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно ч.5 ст.12 КК України, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч.2 ст.194 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: може незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою зміни показів; може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється скоєні тяжкого злочину, разом з тим підозрюваний не має міцного соціального статусу, офіційно не працевлаштований, з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначеного покарання в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на потерпілих у цьому ж провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відтак, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються особи підозрюваного, а також наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка 11.09.1997 набрала чинності для України (пункт «с» частини 1 статті 5 Конвенції).

При цьому, слідчий суддя зазначає, що інкриміноване за обставинами даного кримінального провадження підозрюваному кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в обов`язковому порядку вимагає від слідчого судді визначення відповідного розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, у випадку якщо слідчий суддя прийде до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя знову ж таки наголошує, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За таких обставин, беручи до уваги фактичні обставини даного кримінального провадження та встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного слід визначити відповідний розмір застави у 40 (Сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 120.920 (Сто двадцять тисяч дев`ятсот двадцять) гривень, що на думку слідчого судді, буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУ ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 22.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , задовольнити частково.

В задоволені клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , відмовити.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ Одеський Слідчий Ізолятор строком на 60 днів, до 10 години 00 хвилин 22.03.2024 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 40 (Сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 120.920 (Сто двадцять тисяч дев`ятсот двадцять) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , строком до 22.03.2024 року, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого СВ відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, за першою вимогою у період часу з внесення застави до закінчення досудового розслідування;

- не відлучатися із Одеського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів телефонів.

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.ч.8,10,11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 22.03.2024 р. о 10 годині 00 хвилин.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 25.01.2024 р. о 09.10.

Слідчий суддя ОСОБА_1