Провадження № 1-кп/337/106/2024
ЄУН №337/3836/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1,3 ст. 357 КК України,

встановив:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання: АДРЕСА_1 в період часу з 20-00 годин до 06-00 годин наступного дня, строком на два місяці, мотивуючи наявністю ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 Ю підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд клопотання за відсутності його захисника та у судовому засіданні не заперечував проти клопотання прокурора.

Враховуючи позицію самого обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за можливе розглянути клопотання прокурора за відсутності захисника обвинуваченого, що не порушить права обвинуваченого на захист.

Вислухавши пояснення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1,2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, суд виходить із того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, перешкоджанню кримінальному провадженню.

Суд вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який не зменшився і не відпав.

Суд також вважає, що забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 можливо шляхом продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, так як інші заходи в достатній мірі, на даний час, не забезпечать виконання обвинуваченими покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. 181, 331, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною у період з 20-00 години до 06-00 години ранку наступного дня, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , до 30 квітня 2024 року (включно).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклик до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити Відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Суддя: