Справа №766/5833/24
н/п 1-кп/766/2754/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001653 від 24.08.2023, за обвинуваченням: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, -

в с т а н о в и в:

17.04.2024 року на розгляд до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27.05.2024 відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді «домашнього арешту» до 25.07.2024 року включно.

Прокурором під час підготовчого судового засідання було заявлено клопотання про продовження щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді «домашнього арешту». В обґрунтування клопотання зазначив, що ризики, які мали місце на момент його обрання не зменшились.

Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

У ч. 3 ст. 315 КПК зазначено, що під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК.

Отже за правилами ч. 3 ст. 315 КПК, суд з урахуванням думки інших присутніх учасників підготовчого судового засідання вирішує питання про обрання, доцільність зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК, та обставин кримінального провадження.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування обвинуваченого від суду;

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

На обґрунтування ризику переховування прокурор посилається на тяжкість злочинів, вчинених ОСОБА_4 . Існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення.

Оцінюючи доводи щодо існування ризиків, передбачених п. п. 1, 53 ч. 1 ст. 177 КПК України суд виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні суд вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що обвинуваченийОСОБА_4 зможе переховуватися від суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 . Так злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років. Тому на переконання суду вказані обставини дійсно можуть бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду з метою уникнення можливої відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обґрунтованим вважає суд і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи ту обставину, що останній, офіційно не працевлаштований, доходів та міцних соціальних зв`язків не має, відповідно відсутні достатні стримуючі фактори, які б слугували стримувачем для продовження вчинення протиправних дій, крім того, обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення.

З`ясування можливості продовження запобіжного заходу, який зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується (ст. 178 КПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи факт доведення стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Враховуючи відомості про особу ОСОБА_4 , який офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей та утриманців не має, має постійне зареєстроване місце проживання, однак не проживає за місцем реєстрації, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення, суд вважає, що за таких умов можливе продовження домашнього арешту в певний час доби. Продовження саме такого режиму домашнього арешту буде достатньо для забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути встановлених ризиків та забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_4 може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та може переховуватися від суду, що, дасть можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду, через це виникла необхідність покласти на останнього зобов`язання в дотриманні запобіжного заходу, для контролю останнього, що дасть можливість повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду.

Також встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 з наступних причин:

1.особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість злочину та вказані вище обставини, вимагається контроль за поведінкою обвинуваченого, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з нічним домашнім арештом.

2.особиста порука щодо обвинуваченого, оскільки не надходили письмові звернення від осіб, які за нього можуть поручитися.

Зазначені вище обставини виправдовують продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу домашнього арешту, і є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, а також дійсно зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого в умовах домашньої ізоляції, запобігати спробам переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному чи обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та у покладенні на підозрюваного певних обов`язків: 1) прибувати до поліції або суду за першою вимогою; 2) без дозволу слідчого, прокурора або суду не залишати місце постійного проживання; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

На підставі наведеного, зважаючи на завдання кримінального провадження, передбаченого ст.2 КПК України та виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», а також те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, суд вважає, що запобіжний захід забезпечить належну поведінку обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та відносно обвинуваченого необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на шістдесят днів та покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 199, 314-317, 331, 369, 371, 372, 376КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді «домашнього арешту» відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, без застосування електронного засобу контролю, строком на 60 днів до 05.09.2024 включно, що є не більше, ніж два місяці.

Заборонити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , в період доби з 17:00 години до 08:00 години наступного дня.

Покласти на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із м.Херсона Херсонської області, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця проживання.

Строк дії ухвали до 05.09.2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органів внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в його житло, вимагати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Покладені обов`язки довести до відома обвинуваченому ОСОБА_4 , під розпис та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у виді «домашнього арешту» покласти на ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченому, а також направити на адресу ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області для виконання.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за наявності відповідного клопотання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, прокурором до Херсонського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1