СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5810/24
пр. № 1-кп/759/1058/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві судове засідання у кримінальному провадженні за № 0000776 від 27.02.2024, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цітелі-Цкаро, Цітелцкарайського району, Грузія, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, без постійного місця проживання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами) у зв`язку з військовою агресіє Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжено.

ОСОБА_3 26.02.2024 приблизно о 11 год. 15 хв. усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, відкрито заволодів чужим мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 9C NFC», який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав потерпілій майнової шкоди у розмірі 3600 грн.

Не маючи офіційного місця роботи, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, вирішив відкрито заволодіти чужим майном з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення.

Так, ОСОБА_3 , 26.02.2024, приблизно о 11 годині 15 хвилини прибув до центру соціальних служб Святошинського району, що по вул. Гната Юри, 14-Б у м. Києві.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись за вказаною адресою помітив потерпілу ОСОБА_5 , яка сиділа на лавці, тримаючи у руках свій мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9C NFC», модель М2006С3MNG, 4/128 Gb, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , синього кольору, вартістю 3600 грн. Далі ОСОБА_3 , підійшовши до потерпілої, шляхом ривка забрав належний їй мобільний телефон та почав тікати разом з викраденим майном. Втікши з місця вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вказавши на час, місце, спосіб і мету їх вчинення, та показав, що 26.02.2024, приблизно о 11 год., усвідомлюючи, що введено військовий стан у країні, перебуваючи по вул. Г. Юри, вирвав з рук жінки, яка сиділа на лавочці, мобільний телефон, після чого з місця події втік розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Момент, коли він вирвав телефон, бачила сама потерпіла та чоловік, який проходив повз. Щиро кається у скоєному, просить суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор зазначив, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, доведена повністю, просив призначити покарання у виді семи років позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_5 просила призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання, вона його простила і претензій не має.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похолого віку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце реєстрації, постійно ніде не проживає, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність; раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не працює.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01.03.2024 на майно, а саме: чек договір 24, аркуш паперу - договір страхування № DОНО364000475, куртку чорного кольору марки «LTB», розмір S, а також сумку через плече червоного кольору з написом «Brunitti» - скасувати.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" МЮ України, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту його затримання, зарахувавши у строк відбування покарання період його тримання під вартою, а саме з 29.02.2024.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта в розмірі 200 (двісті) грн. на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01.03.2024 на майно, а саме: чек договір 24, аркуш паперу - договір страхування № DОНО364000475, куртку чорного кольору марки «LTB», розмір S, а також сумку через плече червоного кольору з написом «Brunitti» - скасувати.

Речові докази: чек договір 24, аркуш паперу - договір страхування № DОНО364000475, куртку чорного кольору марки «LTB», розмір S, а також сумку через плече червоного кольору з написом «Brunitti», які знаходяться в камері збереження речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві - повернути ОСОБА_3

- мобільний телефоном марки «Xiaomi Redmi 9C NFC», переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 - залишити останній за належністю.

- СД-диски - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1