Справа № 562/1464/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2024 року Здолбунівський районний суд Рівненської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000056 від 13 березня 2024 року по обвинуваченнюОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гільча-1, Здолбунівського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, працюючого в ТОВ «Транс-Н» на посаді мийника, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в січні 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою підробки і використання посвідчення водія, яке згідно «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, є документом, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом та видається після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, передбаченому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складання теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС (далі - територіальні сервісні центри МВС) та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій достовірно знаючи про те, що всупереч п. 16 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 р., він не проходив медичного огляду у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм не складав теоретичного і практичного іспитів в сервісному центрі МВС, тобто не мав права на отримання посвідчення водія, однак реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на пособництво в підроблені офіційного документу та його використання, в всесвітній мережі «Інтернет», знайшов оголошення про виготовлення посвідчення водія, та написавши у приватні повідомлення в соціальній мережі «Telegram», невідомій особі котра розмістила дане оголошення домовився про підроблення посвідчення водія, після чого сприяв вчиненню кримінального правопорушення, шляхом надання для невідомої особи власних персональних даних, (прізвище, ім`я, по-батькові, число, місяць та рік свого народження, адресу проживання та фотознімок із зображенням свого обличчя.

У подальшому, в квітня 2023 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) у відділення нової пошти № 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , невстановлена особа надіслала посвідчення водія, після отримання якого ОСОБА_3 здійснив оплату грошових коштів у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, як оплату за надання послуг з підробки посвідчення водія, та отримав офіційний документ, що видається державною установою - завідомо підроблене посвідчення водія категорій «А», «В» серії НОМЕР_1 від 11.04.2023 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке не видавалося сервісними центрами МВС України, та не відповідає аналогічним бланкам посвідчення водія, що перебувають в офіційному обігу на території України по способах друку та елементах захисту, та даний бланк посвідчення водія виконаний за допомогою друкуючого пристрою з термосублімаційним способом нанесення зображення.

Крім того, ОСОБА_3 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, достовірно знаючи, що посвідчення водія категорій «А», «В» серії НОМЕР_1 від 11.04.2023 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у встановленому законом порядку він не отримував, з метою підтвердження права керування транспортним засобом «ВАЗ», моделі «2107» держаний номерний знак НОМЕР_2 , 13 березня 2023 року о 07 годині 52 хвилина, в АДРЕСА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на законну вимогу працівників поліції групи реагування патрульної поліції ВП № 6 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та сержанта поліції ІНФОРМАЦІЯ_3 , пред`явив завідомо підроблений документ посвідчення водія категорій «А», «В» серії НОМЕР_1 від 11.04.2023 на ім`я ОСОБА_3 , яке не видавалося сервісними центрами МВС України, не відповідає аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України по способах друку та елементах захисту, а саме даний бланк виконаний за допомогою друкуючого пристрою з термосублімаційним способом нанесення зображення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи та який надає права, з метою його використання та використання завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до Здолбунівського районного суду Рівненської області в порядку ст. 302 КПК України, з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Із змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена у присутності захисника ОСОБА_5 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи та який надає права, з метою його використання та використання завідомо підробленого документа, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Відповідно до частин 2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_3 в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи та який надає права, з метою його використання та використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

У поданій заяві ОСОБА_3 зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені у повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення беззаперечно визнає у повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно зі ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згідно ст.12 КК України класифікується, як кримінальні проступки.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання компрометуючі матеріали відсутні.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , раніше не судимий, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, із застосуванням положень ст. 70 КК України, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової експертизи становлять 3 786 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 3 786грн. 40 коп.

Речовий доказ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11.04.2023 на ім`я ОСОБА_3 , разом із першопочатковою упаковкою, яке поміщено до сейф пакету Експертної служби МВС № 2749600 та здано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №6 Рівненського РУП ГУНП в області, що за адресою м. Здолбунів, вул. Костельна, 41, Рівненської області знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1