Справа № 526/1984/23
Провадження № 1-кп/526/98/2024

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяча кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000081 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Венеславівка Гадяцького району Полтавської області, громадянин України,

освіта середня, не одружений, проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

02 лютого 2023 року близько 12 год. 40 хв. по автодорозі Гадяч-Лютенька між с.Вельбівка та с.Соснівка Миргородського району, з боку с.Лютенька цього ж району, рухався автомобіль марки TOYOTA моделі «LEND CRUISER PRADO 150», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 на передньому пасажирському сидінні якого перебувала пасажир ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У цей же час на цій же ділянці автодороги у зустрічному напрямку рухався легковий автомобіль марки ВАЗ 2106 з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 .

В районі розташування перехрестя автодороги Гадяч-Лютенька з ґрунтовою дорогою, яка веде до с.Соснівка Миргородського району (дорога між кварталами лісу №130, №132 Вельбівського лісництва ДП «Гадяцьке лісове господарство») при зустрічному роз`їзді зазначених вище транспортних засобів водій ОСОБА_5 , на слизькій ділянці дороги з вказаним сніговим покриттям, не впорався з керуванням автомобіля ВАЗ-2106, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 та допустив його виїзд на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем марки TOYOTA LEND CRUISER PRADO 150, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 .

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля TOYOTA LEND CRUISER PRADO 150, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_6 , внаслідок контакту з частинами салону даного транспортного засобу отримала тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку легкого ступеня, пластинчастої субдуральної гематоми правої гемісфери, забою м`яких тканин голови; б) забою м`яких тканин ІІ пальця правої кисті.

Відповідно до висновку експертів №51 від 15.05.2023, за результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи, дані тілесні ушкодження ОСОБА_6 викликали тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я і відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

За наведених обставин та згідно висновку експерта №СЕ-19/117-23/3566-ІТ від 28.02.2023 в умовах заданої події та у даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, згідно з якими під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Недотримання цих вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_5 з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Суд визнає винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і кваліфікує його дії як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що 2 лютого 2023 року він їхав на автомобілі в с. Лютенька, дорога була слизька, його занесло, автомобіль розкрутило і відбулося лобове зіткнення з зустрічним автомобілем.

Потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що 2 лютого 2023 року вони разом з чоловіком їхали в АДРЕСА_2 . Поміж селами з за повороту раптово виїхав автомобіль ВАЗ і відбулося зіткнення, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження, з приводу яких тривалий час лікувалася.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, так як фактичні обставини справи ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються і при відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З досудової доповіді органу пробації вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення щодо ОСОБА_5 оцінюється як низький.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_5 суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є необережним нетяжким злочином та особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується посередньо, збитки потерпілій не відшкодував та взагалі не вживав заходи до відшкодування, на обліках не перебуває, не працює, є інвалідом 2 групи і вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання у вигляді штрафу по нижній межі санкції статті.

Суд також вважає необхідним призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, так як згідно санкції статті таке покарання є безальтернативним та з урахуванням фактичних обставин справи і стану здоров`я обвинуваченого, який є інвалідом 2 групи.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Суд також вважає, що з ОСОБА_5 слід стягти на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертизи.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

- ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу на користь в держави в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки.

Стягти з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 1132 гривні 68 копійок.

Скасувати арешт накладений 06 лютого 2023 року ухвалою слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області на автомобіль марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1993 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 , виданого 26.06.2001 Охтирським МРЕВ ДАІ, належить ОСОБА_8 , фактично знаходиться у користуванні та володінні ОСОБА_5 , що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном (в тому числі з забороною проведення відновлювальних ремонтних робіт транспортних засобів).

Речові докази: автомобіль марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1993 року випуску- повернути ОСОБА_5 , автомобіль марки TOYOTA моделі «LEND CRUISER PRADO 150» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 - залишити ФГ «Швидько».

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1