УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року

м. Київ

справа № 525/564/17

провадження № 51-6304ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 травня 2023 року та Полтавського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року,

встановив:

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 травня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за заявою засудженого

ОСОБА_4 про перегляд вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 травня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Полтавський апеляційний суд ухвалою від 03 квітня 2024 року рішення місцевого суду залишив без змін.

У касаційній скарзі, засуджений указує на незаконність рішень судів першої та апеляційної інстанцій і ставить питання про їх скасування та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Вважає, що суд першої інстанції не дотримався приписів ст. 467 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки здійснив оцінювання доводів наведених в заяві до відкриття провадження про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Вважає, що зазначені в заяві обставини є нововиявленими відповідно до ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Проте, суди залишили без уваги наведені доводи, належної та обґрунтованої оцінки їм не надали і не мотивували свої рішення.

Перевіривши викладені в касаційній скарзі доводи та копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Мотиви суду

Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульовано главою 34 КПК.

Так, відповідно до ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

У той же час згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили за нововиявленими обставинами, є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Місцевий суд відмовляючи у відкритті кримінального провадження за нововиявленими обставинами встановив, що у заяві засуджений ОСОБА_4 фактично не навів підстав, які законодавець відносить до категорії нововиявлених в розумінні ст. 459 КПК.

Виходячи зі змісту заяви ОСОБА_4 , вона містить лише посилання на статті процесуального закону, які регулюють порядок провадження за нововиявленими обставини, водночас її обґрунтування зводиться до незаконності ухваленого стосовно нього вироку суду, зокрема переоцінки окремих доказів.

Крім того засуджений разом із заявою про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, подав клопотання про поновлення пропущеного строку на подачу заяви.

Місцевий суд встановив, що ОСОБА_4 20 січня 2021 року вже звертався до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку стосовно нього, яку ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 березня 2021 року було повернуто заявнику, як таку, що не відповідала вимогам ст. 462 КПК. Вказане рішення суду ОСОБА_4 в апеляційному порядку не оскаржувалося.

Переглянувши ухвалу місцевого суду в апеляційному порядку, перевіривши доводи апеляційної скарги засудженого, апеляційний суд відповідно до приписів ст. 419 КПК обґрунтовано визнав їх неспроможними та, з наведенням докладних мотивів ухваленого рішення, залишив рішення місцевого суду без змін.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано послався на висновки викладені у постанові об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року (справа № 522/14170/17) про те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 464 КПК під поняттям «суддя вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами», слід розуміти як такі дії, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.

Враховуючи, що в заяві засудженого ОСОБА_4 були відсутні підстави відкриття провадження по перегляду вироку місцевого суду стосовно нього за нововиявленими обставинами, місцевий суд обґрунтовано відмовив у відкритті кримінального провадження.

Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає вимогам

ст. 419 КПК.

Посилання засудженого на практику Верховного Суду зокрема постанову від 26 березня 2024 року (справа № 401/1156/15-к) не є релевантною, оскільки стосується повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у зв`язку з порушенням строків звернення з такою заявою.

Постанова Верховного Суду від 19 грудня 2023 року (справа №757/11100/22), на яку також посилається засуджений у касаційній скарзі, стосується провадження в якому суд на стадії відкриття дав безпосередню оцінку нововиявленим обставинам, що не припустимо, оскільки такі обставини потребують перевірки. Однак в цьому кримінальному провадженні, суд перевірив фактично підстави визначені ст. 459 КПК для відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами і таких не встановив.

Суд касаційної інстанції погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій про те, що обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_4 в заяві про перегляд вироку суду стосовно нього за нововиявленими обставинами, не є належними підставами в розумінні ст. 459 КПК для відкриття провадження, а по суті зводяться до незгоди з фактичними обставинами кримінального провадження, які встановлені вироком суду та переоцінкою доказів.

Колегія суддів вважає, що у касаційній скарзі засудженого ОСОБА_4 не наведено доводів, які би свідчили, що в цьому провадженні були допущені істотні порушення кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані рішення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 травня 2023 року та Полтавського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року у кримінальному провадженні стосовно нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3