Справа № 350/346/24
Номер провадження 1-кп/350/92/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000009, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14.02.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України пенсійного віку, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 обвинувачується у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Згідно з обвинувальним актом, кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

13.02.2024 приблизно о 17:30 год. в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , у присутності малолітніх дітей, між ОСОБА_3 та дружиною його сина ОСОБА_6 на побутовому грунті виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, діючи умисно, всупереч вимогам ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків щодо здоров?я потерпілого, ОСОБА_3 схопив ОСОБА_5 обома руками за шию, після чого наніс їй кулаком правої руки удар в обличчя, внаслідок чого, спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці голови справа, які згідно з висновком експерта від 15.02.2024 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив закрити відносно нього кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки він примирився із потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила клопотання про закриття вищезазначеного кримінального провадження, оскільки вона примирилась із обвинуваченим і не має до нього будь-яких претензій матеріального та морального характер, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено письмове клопотання.

Прокурор Рожнятівського відділу Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 не заперечив проти заявленого клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.46 КК України.

Ознайомившись із клопотаннями, заслухавши думку сторін кримінального провадження та вивчивши його матеріали, суд прийшов до таких висновків.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як визначено в ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, законодавцем встановлена можливість такого звільнення від відповідальності в разі: 1) вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину; 2) примирення з потерпілим; 3) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відповідно до роз`яснень, які є в абз. 5 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України.

Згідно із роз`ясненнями, що викладені у п. 4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, примиренням обвинуваченого з потерпілим слід розуміти, як акт прощення обвинуваченого потерпілим в результаті вільного волевиявлення.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави, проте наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

З оглянутих у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий та вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Судом встановлено факт примирення обвинуваченого ОСОБА_3 з потерпілою ОСОБА_5 , яка не має жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, що свідчить про відшкодування завданих збитків обвинуваченим.

Підстав незастосування ст. 46 КК України у даному випадку судом не встановлено, оскільки заборона її застосування поширюється тільки на корупційні кримінальні правопорушення, а незастосування її в разі вчинення певних злочинів, за наявності всіх інших, передбачених законом підстав, є неприпустимим та суперечить основній засаді кримінального судочинства - верховенству права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Окрім цього, застосування в кримінальному провадженні КПК України щодо примирення обвинуваченого з потерпілим відповідає тим міжнародним актам, які закріплюють рекомендацію або обов`язок для держав застосовувати форми відновного правосуддя, змінюючи підхід реакції держави на злочин та його наслідки з карального на гуманістичний. Вказане відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 липня 2018 року у справі № 693/393/17.

При вирішенні заявленого потерпілою клопотання про закриття кримінального провадження суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Отже, оскільки визначені кримінальним законом, а саме ст. 46 КК України умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін судового провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання потерпілої та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з підстави, передбаченої ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного із потерпілим, та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого.

Керуючись ст.45 КК України, ст.ст.284, 285, 286 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням із обвинуваченим ОСОБА_3 задоволити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.46КК України у зв`язку із примиренням винного із потерпілою.

Кримінальне провадження №0000009, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14.02.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1