Справа № 703/3807/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу

18 липня 2024 року м.Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП в Черкаській області ОСОБА_6 , яке погоджене начальником Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури, подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2024 року за №0000606, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, громадянин України, українця, з середньою освітою, одруженого, такого, що має на утриманні малолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , за погодженням з начальником Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без внесення застави.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні відділу поліції перебувають матеріали досудового розслідування №0000606 від 16 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, в ході проведення досудового слідства у якому встановлено, що 16 липня 2024 року близько 19 год.15 хв., невідома особа, вільним доступом, в умовах воєнного стану, перебуваючи в АДРЕСА_2 , здійснила незаконне заволодіння мопедом марки «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_1 , таким чином спричинивши матеріальних збитків ОСОБА_7 .

16 липня 2024 року о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

17 липня 2024 року ОСОБА_4 , з врахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заволодіння транспортним засобом, 16 липня 2024 року близько 19 години 18 хвилин, знаходячись в АДРЕСА_2 , поруч із приміщенням магазину «Файно-маркет №214», усвідомлюючи протиправність власних дій, з особистих корисливих спонукань, при раптово виниклому умислі, шляхом вільного доступу, підійшов до мопеда марки «Suzuki», моделі «Lets2», із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який знаходився в заведеному стані, після чого сів на нього, чим заволодів ним та поїхав в напрямку від центра АДРЕСА_3 , та таким чином з місця злочину зник, спричинивши матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_7 .

У подальшому, 16 липня 2024 року на перехресті АДРЕСА_4 , працівниками поліції було виявлено ОСОБА_4 , який керував вказаним мопедом та на вимогу працівників поліції не реагував і був затриманий.

Відповідно до вимог ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: п.1 ч.1 ст.177 КПК України, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, ОСОБА_4 не маючи міцних соціальних зв`язків, не маючи постійного місця роботи та ведучи антисоціальний спосіб життя, маючи можливість бути засудженим до реального позбавлення волі на певний строк, не маючи легальних засобів для існування, може залишити місце свого проживання, таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та суду, окрім того під час власного затримання ОСОБА_4 намагався на викраденому ним транспортному засобі втекти від правоохоронних органів, на подані команди для зупинки не реагував; п.3 ч.1 ст.177 КПК України ОСОБА_4 намагатиметься вплинути на потерпілу, свідків та очевидців по кримінальному провадженню, як особисто, так і за допомогою інших осіб, шляхом залякування, погроз або навіть заподіяння тілесних ушкоджень; п.5 ч.1 ст.177 КПК України ОСОБА_4 під тягарем відповідальності може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, що, на думку слідчого, доводить те, що застосований більш м`який запобіжний вид запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, в тому числі і попередити вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою у ході досудового розслідування не встановлено, у зв`язку з чим слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та зазначив, що на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. При цьому, з огляду на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду; можливість незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні; можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, а також особу підозрюваного, який міцних соціальних зв`язків не має, зловживає алкогольними напоями та намагався втекти від працівників поліції, коли був виявлений останніми після вчинення кримінального правопорушення, вважає, що будь-який з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає та пояснив, що мопед викрав виключно внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння та виключно з метою покататися на ньому. Запевнив, що у подальшому не допустить подібного. Крім того стверджував, що має постійне місце проживання, де, на даний час проживає сам, оскільки його родина, а саме дружина та троє його дітей перебувають у Німеччині, як біженці у наслідок війни та через місяць мають повернутися, оскільки закінчується річний дозвіл на перебування у вказаній країні. Зазначив, що на життя заробляє тимчасовими підробітками на будівництві, періодично вживає алкогольні напої, однак не тривалий час. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вказав, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання та на його утримані перебуває троє неповнолітній дітей, внаслідок чого є таким, що має міцні соціальні зв`язки. Підозрюваний свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнає у повному обсязі. За вказаних обставин, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний час доби.

Слідчий суддя, врахувавши доводи прокурора, заслухавши позицію підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з ЄРДР від 16 липня 2024 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000606 внесені до вказаного реєстру 16 липня 2024 року за фабулою: «16 липня 2024 року близько 19 години 15 хвилин невідома особа, вільним доступом, в умовах воєнного стану, перебуваючи в АДРЕСА_2 , здійснила незаконне заволодіння мопедом марки «Сузукі» із д.н.з. НОМЕР_1 , таким чином спричинивши матеріальних збитків ОСОБА_7 » - правова кваліфікація ч.1 ст.289 КК України.

17 липня 2024 року слідчим СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру, яке погоджене начальником Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до якого, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, за обставин, які викладені у клопотанні слідчого.

В цей же день, о 14 годині 15 хвилин ОСОБА_4 вручено вищевказане повідомлення про підозру та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, а також оголошені та роз`яснені права підозрюваного.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відомості, викладені у копіях: витягу з ЄРДР від 16 липня 2024 року за №0000606; рапорту старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 16 липня 2024 року, який зареєстрований в Журналі єдиного обліку за №10413; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16 липня 2024 року; протоколу огляду місця події від 16 липня 2024 року; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 17 липня 2024 року; тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_2 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 17 липня 2024 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 17 липня 2024 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 17 липня 2024 року; рапорту ДОП СПД №2 відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 від 16 липня 2024 року; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 липня 2024 року; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 16 липня 2024 року; протоколу огляду місця події від 16 липня 2024 року; протоколу огляду предметів від 17 липня 2024 року; постанови про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 17 липня 2024 року; протоколу огляду предметів від 17 липня 2024 року; постанови про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 17 липня 2024 року, а також покази самого підозрюваного, які надані ним під час судового розгляду даного клопотання, свідчать про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Згідно вимоги УІАП ГУНП в Черкаській області від 17 липня 2024 року, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Як вбачається з санкції ч.1 ст.289 КК України, вчинення дій, передбачених санкцією цієї частини та статті, карається обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Слідчий суддя звертає увагу, що ч.2 ст.183 КПК України визначений вичерпний перелік осіб, до яких може бути застосований запобіжний захід у вид тримання під вартою.

Так, відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Враховуючи, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, класифікується як нетяжкий злочин, за яке законом передбачено покарання, згідно санкції ч.1 ст.289 КК України, у виді обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, відтак, відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК Укпаїни, буде доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час судового розгляду, прокурор, як на підставу застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначив, зокрема про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ст.177 КПК України

Слідчий суддя погоджується з вищевказаними доводами прокурора частково та вважає, що в ході розгляду даного клопотання встановлено наявність передбачених законом обставин, які пов`язані з необхідністю обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу.

У рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Як зазначено в п.111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії», обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає, має зареєстроване та постійне місце проживання, де на даний час хоча і проживає самостійно, внаслідок виїзду, як біженці, його дружини з трьома дітьми, батьком яких є ОСОБА_4 , на тимчасове проживання (один рік) до іншої країни та строк їх перебування у цій країні, згідно пояснень підозрюваного, закінчується через місяць, у звязку з чим вони повернуться до місця його проживання, що, на думку слідчого судді, свідчить про відсутність у нього наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, в зв`язку з чим доводи прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який фактично ґрунтується виключно на тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , при цьому злочин класифікується як не тяжкий, що не узгоджується з практикою ЄСПЛ, є безпідставними.

Крім того, не ґрунтується на доданих до клопотання доказах і твердження слідчого та прокурора про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, наявність якого обґрунтовано виключно тягарем відповідальності, при цьому слідчим та прокурором не зазначено, яке ж саме інше кримінальне правопорушення може вчинити підозрюваний ОСОБА_4 під тягарем відповідальності.

Сам по собі факт відсутності у підозрюваного офіційного працевлаштування, не може бути єдиною підставою для констатування слідчим суддею наявності ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_4 , достовірно усвідомлюючи про суворість можливого призначення йому покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється, а також настання негативних для себе наслідків у виді можливого призначення йому покарання за вказане кримінальне правопорушення, яке пов`язане з обмеженням та позбавленням волі, з метою його уникнення, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому, враховуючи право підозрюваного на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в якому наявні відомості щодо анкетних даних потерпілої та свідків, а також місце їх проживання, слідчий суддя не виключає можливість позапроцесуального спілкування підозрюваного з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними раніше наданих показів.

Згідно п.4, 5 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 , станом на день розгляду клопотання слідчого, хоча і офіційно не працевлаштований, однак одружений, на його утриманні перебувають троє дітей, при цьому має постійне місце проживання, в якому і зареєстрований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у зв`язку з чим в місцях позбавлення волі не перебував, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків на території, на якій здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Доводи слідчого, які викладені у клопотанні, про те, що ОСОБА_4 веде антисоціальний спосіб життя жодним належним та допустимим доказом не підтверджений, при цьому джерело інформації, яка викладена у характеристиці на підозрюваного, яка видана депутатом міської ради 17 липня 2023 року, тобто за рік до інкримінованих йому дій, в такій характеристиці не зазначено, внаслідок чого підстави для її прийняття як такої, що є достовірною, у слідчого судді відсутні.

Таким чином, під час судового розгляду, прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, натомість не доведено наявності ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу, та прокурор під час судового розгляду не вказувала та не надавали відповідних доказів про те, що підозрюваний ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

За вказаних обставин, з врахуванням положень п.3 ч.2 ст.183 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, що було безпідставно залишено слідчим та прокурором поза увагою під час звернення до слідчого судді з даним клопотанням.

Згідно п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має зареєстроване та постійне місце проживання за місцем знаходження органу, який проводить досудове розслідування кримінального провадження, в якому йому повідомлено про підозру, зважаючи на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, який класифікується як нетяжкий злочин, приймаючи до уваги, що прокурором не доведено можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя не знаходить підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає за доцільне застосувати щодо нього запобіжний захід у виді домашного арешту з забороною залишати достовірно встановленою під час досудового розслідування та судового розгляду місце проживання: АДРЕСА_1 , у певний період доби, з урахуванням необхідності підозрюваного у здійсненні заробітку коштів на проживання та придбання товарів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, який забезпечить його належну процесуальну поведінку під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З врахуванням ст.194 КПК України та особи підозрюваного ОСОБА_4 , до якого слідчий суддя вважає за доцільне застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною покидати житло у певний період доби, на нього мають бути покладені наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; 2) повідомляти слідчого, слідчого суддю про зміну свого місця проживання; 3) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

У застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний час доби строком на 60 (шістдесят) діб, тобто в період часу з 20 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин з 18 липня 2024 року по 15 вересня 2024 року включно, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження №0000606 від 16 липня 2024 року, за першою вимогою;

2) перебувати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, та відлучатися з вищевказаної адреси в зазначений час лише з дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, а також у випадках необхідності отримання медичної допомоги, евакуації населення чи рятування життя в умовах воєнного стану;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні №0000606 від 16 липня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити працівникам відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Копію ухвали направити до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та вручити слідчому, прокурору, захисникам та підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений о 16 годині 00 хвилин 22 липня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1