УХВАЛА

27 травня 2024 року

м. Київ

справа № 489/112/20

провадження № 51-2759ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 травня

2023 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

встановив:

Прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернулась до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.

Перевіривши касаційну скаргу та наявні копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу прокурора слід залишити без руху з таких підстав.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 425 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) прокурор має право подати касаційну скаргу.

Згідно п. 20 ч. 2 ст. 36 КПК прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 вказаної норми право на подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор, його перший заступник та заступники, керівник обласної прокуратури, його перший заступник та заступники.

Як слідує з доданих до касаційної скарги копій оскаржуваних судових рішень (ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 травня

2023 року та ухвали Миколаївського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року) прокурор ОСОБА_4 не брала участі у судових засіданнях з розгляду цього кримінального провадження в судах попередніх інстанцій та в силу положень ч. 4 ст. 36 КПК не є прокурором вищого рівня.

Водночас, прокурор ОСОБА_4 звертаючись із касаційною скаргою не додала до неї документ, який би свідчив про її повноваження на подання касаційної скарги - постанову про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження у конкретному кримінальному провадженні, що позбавляє Верховний Суд можливості належним чином перевірити її право на оскарження судових рішень.

Вищенаведене перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 травня

2023 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ять днів з дня її отримання.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3