ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002582 від 08.07.2023р., за апеляційною скаргою прокурора Заставнівського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2024 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянки, громадянки України, народилась в смт. Хохольський Російської Федерації, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, яка не працює, перебуває в фактичних шлюбних стосунках, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не судима,

обвинувачена у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватою у пред?явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.361 КК України, і призначено їй покарання: - за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років; - за ч. 1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно призначено обвинуваченій ОСОБА_9 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

ЄУНСС:716/2311/23

НП:11-кп/822/223/24 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_10

Категорія: ч.1 ст.361, Суддя - доповідач: ОСОБА_1

ч.4 ст.185 КК України

На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинувачену ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно зі ст. 76 КК України покладено на обвинувачену ОСОБА_7 такі обов`язки:- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга прокурора Заставнівського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_6 , в якій він, не заперечуючи правильності кваліфікації дій обвинуваченої та доведеності її вини, просить вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2024 року змінити в частині призначеного покарання, та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.361 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Зазначає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, призначивши ОСОБА_7 , яка на момент постановлення вироку мала 3 дітей віком до 14 років, покарання у виді обмеження волі. Тому вважає, що вирок районного суду з цих підстав слід змінити.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.

Згідно з вироком суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_7 07.07.2023 приблизно о 12 год 30 хв, перебуваючи за місцем свого проживання на АДРЕСА_3 , на прохання потерпілого ОСОБА_11 здійснити за допомогою WEB-банкінгу «Приват24» переказ його грошових коштів у сумі 800 грн на картковий рахунок AT «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 , належний свідку ОСОБА_12 , отримала від потерпілого ОСОБА_11 його сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» мобільний номер НОМЕР_2 та пароль для входу в WEB-банкінг «Приват24». Використовуючи власний мобільний телефон марки «iPhone 7 plus», з дозволу останнього, обвинувачена ОСОБА_7 здійснила вхід до системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» AT КБ «ПриватБанк» та отримала доступ до дистанційного керування банківськими рахунками потерпілого ОСОБА_11 .

Пересвідчившись, що на банківському рахунку № НОМЕР_3 потерпілого ОСОБА_11 , відкритому в AT КБ «ПриватБанк», знаходяться грошові кошти, у обвинуваченої ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір, спрямований на особисте збагачення, шляхом отримання вигоди у протизаконний спосіб, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 07.07.2023 у період часу з 12 год 38 хв по 12 год 40 хв, обвинувачена ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , діючи в умовах воєнного стану, введеного із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022 та який неодноразово продовжувався та діє і на даний час, шляхом вільного доступу, за допомогою власного мобільного телефону, в якому здійснено вхід до належного потерпілому ОСОБА_11 рахунку № НОМЕР_3 АТ КБ «ПриватБанк», через WEB-банкінг «Приват24», таємно, з карткового рахунку останнього здійснила переказ грошових коштів у загальній сумі 1330 грн на свій особистий картковий рахунок № НОМЕР_4 АТ КБ «ПриватБанк». З вказаної суми остання 800 грн переказала на картковий рахунок АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 , належний свідку ОСОБА_12 , а рештою коштів у сумі 530 грн незаконно заволоділа, чим спричинила потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та маючи в своєму розпорядженні реквізити доступу до особистого кабінету WEB-банкінгу «Приват24», що належить потерпілому ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що на банківському рахунку № НОМЕР_3 останнього, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», знаходяться грошові кошти, 07.07.2023 приблизно о 17 год 19 хв, обвинувачена ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір, спрямований на особисте збагачення, шляхом отримання вигоди у протизаконний спосіб, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи в умовах воєнного стану, введеного із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022 та який неодноразово продовжувався та діє і на даний час, використовуючи власний мобільний телефон марки «ІPhone 7 plus», без дозволу потерпілого ОСОБА_11 , здійснила вхід до системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» останнього. Отримавши доступ до дистанційного керування банківським рахунком потерпілого ОСОБА_11 № НОМЕР_3 AT КБ «ПриватБанк», обвинувачена ОСОБА_7 здійснила незаконний переказ грошових коштів у сумі 1290 грн на свій особистий рахунок № НОМЕР_5 AT «Таскомбанк», чим спричинила потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч. 4 КК України, а саме крадіжку, тобто таємне викрадення майна фізичної особи потерпілого ОСОБА_11 , вчинену в умовах воєнного стану.

Маючи в своєму розпорядженні реквізити доступу до особистого кабінету WEB-банкінгу «Приват24», що належить потерпілому ОСОБА_11 , та достовірно знаючи, що на банківському рахунку № НОМЕР_3 останнього, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», знаходяться грошові кошти, обвинувачена ОСОБА_7 переслідувала злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна за допомогою несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем АТ КБ «Приватбанк».

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір, спрямований на особисте збагачення, шляхом отримання вигоди у протизаконний спосіб, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 07.07.2023 приблизно о 17 год. 19 хв., обвинувачена ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , умисно, через всесвітню мережу «Інтернет», без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, маючи доступ до автоматизованої системи, призначеної для дистанційного керування банківськими рахунками ПриватБанку WEB-банкінгу «Приват24» (програмно-апаратний комплекс банку, що забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно до договору), яка згідно Закону України «Про платіжні послуги» є програмно-технічним комплексом самообслуговування та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, використовуючи власний мобільний телефон марки «ІPhone 7 plus», здійснила несанкціоноване втручання в роботу системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» AT КБ «ПриватБанк», отримавши доступ до дистанційного керування банківськими рахунками потерпілого ОСОБА_11 , здійснила перерахунок з його рахунку № НОМЕР_3 AT КБ «ПриватБанк» грошових коштів у загальній сумі 1290 грн на свій особистий картковий рахунок № НОМЕР_5 AT «Таскомбанк», чим несанкціоновано втрутилася в роботу інформаційної (автоматизованої) системи.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_7 , вчинила також кримінальне правопорушення, передбачене ст. 361 ч. 1 КК України, тобто несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи АТ КБ «ПриватБанк».

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюються, то колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , то колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора та вважає, що судом першої інстанції дійсно було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно де положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Як вбачається із вироку, ОСОБА_7 , серед іншого, було визнано винуватою за ч.1 ст.361 КК України, і призначено їй покарання за цей злочин у виді обмеження волі на строк один рік.

Поряд з цим, відповідно до копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_6 та серії НОМЕР_7 , які містяться на а.к.п.11,12 у т.2, а також копії свідоцтва серії НОМЕР_8 , яку було надано прокурором, ОСОБА_7 має трьох дітей віком до 14 років, а саме: ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), а відтак покарання у виді обмеження волі до неї не застосовується.

Таким чином, судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни вироку районного суду в частині призначеного покарання.

Ураховуючи викладене, колегія суддів уважає, що обвинуваченій ОСОБА_7 з урахуванням встановлених районним судом обставин, за ч.1 ст.361 КК України слід призначити покарання у виді штрафу, як про це просить прокурор у поданій апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок районного суду змінити.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Заставнівського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.361 КК України змінити в частині призначеного їй покарання за ч.1 ст.361 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити обвинуваченій ОСОБА_9 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_7 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У решті вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3