Справа № 296/9726/14-к
Ухвала

Іменем України

28 лютого 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши в залі суду в м. Житомирі у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000337 від 28.10.2013р. по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні колегії суддів Корольовського районного суду м.Житомира перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, судовий розгляд якого за клопотанням сторони захисту 10.06.2022р. розпочато спочатку.

Умисні дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчиненим повторно в особливо великих розмірах.

Потерпілими по даному кримінальному провадженню є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Під час розгляду даного кримінального провадження в суді захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 звернулась із письмовим клопотанням, яке підтримано обвинуваченим, про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття щодо нього кримінального провадження на підставі ст.49 КК України по епізоду, в якому потерпілою являється ОСОБА_9 . В обґрунтування клопотання зазначає, що строки давності - 15 років сплили, оскільки інкримінуємі підзахисному дії мали місце на початку 2008 року. Перебіг строків давності не зупинявся та не переривався, отже сторона захисту вважає, що на даний час сплив встановлений ст.49 КК України строк притягнення до кримінальної відповідальності за цим епізодом.

В судовому засіданні обвинувачений надав згоду щодо звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі з наведеної підстави, наслідки зрозумілі.

Прокурор проти заявленого клопотання стосовно закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 на підставі ст.49 КК України категорично заперечив, зазначає, що клопотання не грунтується на вимогах закону та матеріалах кримінального провадження, є безпідставним, оскільки на початку березня 2008 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 лише велась розмова про продаж будинку, злочин є триваючим.

Представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання, вважає, що злочин є продовжуваний, кошти передавались протягом 2008-2010р., злочин вважає закінченим в 2010 році, після чого і була написана заява в поліцію.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Умисні дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчиненим повторно в особливо великих розмірах.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України, якщо обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

У відповідності до вимог КПК України у судовому засіданні суд має право закрити провадження у разі встановлення підстав, визначених ч.2 ст.284 КПК України, в тому числі, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, як вбачається з обвинувального акту у викладі фактичних обставин обвинувачення органом досудового розслідування зазначено, що, зокрема, ОСОБА_8 на початку березня 2008 року з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах під виглядом укладення реальної угоди по продажу об`єктів нерухомості уклав угоду з ОСОБА_11 , відповідно до якої мав продати об`єкти нерухомості за 500000 доларів США. Протягом періоду з 09.03.2008 по 21.05.2010 п`ятьма платежами ОСОБА_11 , виконуючи поставлені умови, довіряючи ОСОБА_8 та вважаючи його дії законними, передав останньому, а той прийняв та надав ОСОБА_9 відповідні розписки про отримання 465000 доларів США, остання з яких від 21.05.2010р. Тобто, ОСОБА_8 обвинувачується у заволодінні майном на загальну суму саме 465000 доларів США шляхом обману та зловживання довірою в період до 21.05.2010р.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання сторони захисту та закриття провадження відносно ОСОБА_8 по епізоду, де потерпілою визнана ОСОБА_9 , враховуючи наведені у клопотанні доводи в його обгрунтування

Керуючись ст.ст.5, 49 КК України, ст. ст. 284, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (по епізоду потерпілої ОСОБА_9 ), у зв`язку із закінченням строків давності відмовити за безпідставністю.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3