Справа № 344/6279/24
Провадження № 1-кс/344/2787/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000030, внесеного 31 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 410, ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000030 від 31 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 410, ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 30 вересня 2019 року з Міністерством оборони України в особі командувача Повітряних Сил Збройних Сил України генерал-полковника ОСОБА_6 укладено контракт про проходження військової служби строком на десять років.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №252 від 30 листопада 2020 року, капітана ОСОБА_5 призначено на посаду начальника служби авіаційного озброєння логістики вказаної військової частини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №265 від 17 грудня 2020 року капітану ОСОБА_5 присвоєно чергове військове звання майор.

ОСОБА_5 , будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, у порушення вимог вказаних нормативних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, став на шлях злочинної діяльності та вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з одержанням неправомірної вигоди за вчинення ним дій, пов`язаних з використанням свого службового становища та влади, за наступних обставин.

Так, наприкінці січня 2024 року ОСОБА_7 , з метою допомоги своєму знайомому ОСОБА_8 , який є фізичною особою-підприємцем, для здійснення його підприємницької діяльності, вирішив допомогти останньому отримати в користування для власних потреб вантажний автокран.

З цією метою ОСОБА_7 звернувся до начальника служби Авіаційного озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , так як останній неодноразово вказував ОСОБА_7 на те, що він шукає кому здати в тимчасове довгострокове користування спецтехніку, яка наявна у військовій частині НОМЕР_1 .

Надалі, в середині лютого 2024 року, перебуваючи у м. Івано-Франківськ, у ході розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про наявність необхідного вантажного автокрану у військовій частині НОМЕР_1 , а саме КРАЗ НОМЕР_2 , реєстраційний номер. АТ 7480 АК, 2007 року випуску, власником якого є ПАТ «Укрнафта», який на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» 04 серпня 2022 року вилучений в тимчасове користування Збройними Силами України до військової частини НОМЕР_1 , який він, за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, переслідуючи корисливий мотив та мету їх спільного збагачення, готовий надати у довгострокове користування за щомісячну неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно 39 000 грн.

Надалі 29 лютого 2024 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_7 , на виконання попередніх домовленостей із ОСОБА_5 щодо надання на його користь та на користь невстановлених досудовим розслідуванням осіб, неправомірної вигоди, перебуваючи у гаражі № НОМЕР_3 , що у гаражному кооперативі за адресою: АДРЕСА_1 , надав, а ОСОБА_5 , діючи умисно та за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, отримав неправомірну вигоду в розмірі 39 тис. грн за користування вищевказаним вантажним автокраном.

Після цього 05 березня 2024 року, на виконання попередніх домовленостей, ОСОБА_5 віддав ОСОБА_7 ключі від вказаного автокрану, якому присвоєно військовий номер 4637 Л9, що перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 та повідомив останньому, що можна його забирати у власне користування.

У подальшому, в середині березня 2024 року, під час розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що бажає отримати грошові кошти за користування автокраном за два-три місяці наперед, тобто неправомірну вигоду у сумі 78 тис. грн.

Після чого, 29 березня 2024 близько 16 години 40 хвилин ОСОБА_7 , на виконання попередніх домовленостей із ОСОБА_5 щодо надання на його користь та на користь невстановлених досудовим розслідуванням осіб, неправомірної вигоди, перебуваючи у гаражі № НОМЕР_3 у гаражному кооперативі за адресою: АДРЕСА_1 , надав, а ОСОБА_5 , діючи умисно та за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, отримав неправомірну вигоду в розмірі 78 тис. грн за користування вищевказаним вантажним автокраном.

Таким чином, начальник служби Авіаційного озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_5 , будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету спільного збагачення, 29 лютого 2024 року близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи у гаражі № НОМЕР_3 у гаражному кооперативі за адресою: АДРЕСА_1 , одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 39 (тридцять дев`ять) тисяч гривень за надання у довгострокове користування автокрану, який стоїть на балансі військової частини НОМЕР_1 , а саме КРАЗ НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2007 року випуску.

Надалі ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти кримінальне правопорушення, діючи умисно та за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету спільного збагачення, 29 березня 2024 року близько 16 години 40 хвилин,, перебуваючи у гаражі № НОМЕР_3 у гаражному кооперативі за адресою: АДРЕСА_1 , одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 78 (сімдесят вісім) тисяч гривень за продовження користування автокраном, який стоїть на балансі військової частини НОМЕР_1 , а саме КРАЗ НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2007 року випуску, чим вчинив одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

У зв`язку із наведеним, 30 березня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування у період часу з 18 години 15 хвилин 02 квітня 2024 року по 19 годину 00 хвилин 02 квітня 2024 року проведено огляд вантажного автокрану, реєстраційний номер АТ 7480 АК, який знаходився у рибному господарстві «Бабин Заводка» у АДРЕСА_2 . Під час огляду вилучено вантажний автокран КРАЗ-65053, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який по завершенню огляду передано на відповідальне зберігання представнику військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 .

У подальшому, постановою слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 від 02 квітня 2024 року вказані речі та предмети визнано речовими доказами.

Тимчасово вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме для з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи як тимчасове вилучення майна та його арешт.

Накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речових доказів.

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме уникненню осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на вищевказане тимчасово вилучене майно, які постановою слідчого від 02 квітня 2024 року визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор та слідчий у судове засідання не прибули.

Слідчий до суду надав заяву, відповідно до якої просить клопотання про арешт майна слухати без його участі, вимоги клопотання підтримує, просить задовольнити.

Власник майна до суду не прибув, проте до суду надана заява, в якій просить розгляд клопотання проводити без його участі, не заперечує проти накладення арешту на майно, просить клопотання задовольнити.

Згідно частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Частина перша статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з вимогами абзацу першого частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000030 від 31 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 410, ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Постановою слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 02 квітня 2024 року вантажний автокран КРАЗ-65053, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який по завершенню огляду передано на відповідальне зберігання представнику військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , визнано речовими доказами по матеріалах кримінального провадження № 0000030.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, та у строк, встановлений частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Стороною кримінального провадження, який звернувся з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотанні речі можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, існує сукупність підстав вважати, що дані речі в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю, що клопотання слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000030 від 31 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 410, ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, в частині позбавлення права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, яке було вилучене під час огляду вантажного автокрану, реєстраційний номер АТ 7480 АК, який знаходився у рибному господарстві «Бабин Заводка» у АДРЕСА_2 , а саме:

- вантажний автокран КРАЗ-65053, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який по завершенню огляду передано на відповідальне зберігання представнику військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1