справа № 566/187/24
провадження № 1-кс/566/57/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року селище Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

Слідчий суддя Млинівського районного суду ОСОБА_1 ;

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ;

з участю: прокурора ОСОБА_3 ;

слідчого СВ Відділення поліції №1 ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Дубенського районного ВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000063 ( ЄРДР від 25.02.2024), про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , із загальною середньою освітою, не одруженого, не депутата, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України (водія-радіотелефоніста 2-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ), судимого вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 06.10.2022 за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, -

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,- .

В С Т А Н О В И В:

У клопотанні пропонується застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання обгрунтовується тим, що ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що у порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту 1 Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-701 «Про право власності на окремі види майна», пункту 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, пунктів 3, 21, розділу Х «Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України», яка затверджена Наказом Міністерства оборони України №440 від 17 серпня 2017 року, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 25-26 грудня 2023 року (точніше досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи поблизу села Андріївка, Донецької області, в районах проведення активних бойових дій, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав: бойовий припас наступальну осколкову ручну гранату RGD-5 із маркуванням «Dunarit 117-16 RGD-5 RDX» та бойовий припас - ручну осколкову оборонну гранату Ф-1 із маркуванням «107 85-76 Т», які носив при собі, а потім привіз та почав незаконно зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Після цього, 07 лютого 2024 року близько 13 години 45 хвилин, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету, під час проведення оперативної закупки, перебуваючи на АДРЕСА_2 , збув покупцю гр. ОСОБА_7 , (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні»), за грошові кошти в сумі - 1 500 гривень наступальну осколкову ручну гранату RGD-5 із маркуванням «Dunarit 117-16 RGD-5 RDX», яка є бойовим припасом.

Також, 25 лютого 2024 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_5 , діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету, під час проведення оперативної закупки, перебуваючи на АДРЕСА_2 , збув покупцю гр. ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні»), за грошові кошти в сумі 1 500 гривень ручну осколкову оборонну гранату Ф-1 із маркуванням «107 85-76 Т», яка є бойовим припасом.

Таким чином, ОСОБА_5 26 лютого 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме, у придбанні, носінні, зберіганні та збуті бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор називають наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема: можливість переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідка уданому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В заперечення проти задоволення клопотання покликалися на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, про які зазначено у клопотанні. Додатково зазначили, що мати ОСОБА_5 , з якою він проживає, має тяжке захворювання та потребує стороннього догляду. А тому, просили застосувати відносно ОСОБА_5 домашній арешт.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, вислухавши думку слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, дослідивши додані до клопотання докази, дійшов до наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді взяття під варту може бути застосовано виключно до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як видно з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, на що вказують фактичні дані, що містяться у зібраних в ході досудового розслідування доказах, які приєднані до матеріалів клопотання, і належність, допустимість і достовірність яких, учасниками розгляду клопотання не оспорюється (а. к. 11- 70).

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого та прокурора про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, слідчий суддя вважає доведеною можливість ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 раніше судимий, вироком Млинівського районного суду Рівненської області за ч.1 ст. 190 КК України, до покарання у виді 200 годин громадських робіт. Отже, наведене свідчить про те, що ОСОБА_5 є особою схильною до вчинення кримінальних правопорушень.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що перебування ОСОБА_5 на волі, може потягнути суспільно-небезпечні наслідки у вигляді рецидиву продовження ним злочинної діяльності, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Водночас, доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу на свідків, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є лише припущенням, а відтак на переконання слідчого судді, не доведеними.

Таким чином, в ході розгляду клопотання достовірно знайшов своє підтвердження ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, суд відхиляє доводи захисника проти обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в яких захисник просив застосувати до ОСОБА_5 домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 . Так, стороною захисту не надано документального підтвердження щодо згоди власника на перебування ОСОБА_5 під домашнім арештом за вказаною адресою. Також, не надано доказів на підтвердження спільного проживання ОСОБА_5 із матір`ю і що вона потербує стороннього догляду, а також неможливість надання такого іншими особами.

Наведене у сукупності вказує на те, що для забезпечення цілей і мети кримінального провадження та виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, існує необхідність в застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Окрім передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України ризику, при обранні вказаного запобіжного заходу у відповідності з ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя також враховує:

1.тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні злочину, у якому він підозрюється;

2. відсутність у ОСОБА_5 власної сім`ї, а відтак, міцних соціальних зв`язків та стримуючих факторів.

Отже, в ході розгляду клопотання прокурором доведено наявність обгрунтованої підозри, повідомленої ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а також обставини, які вказують на те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказане підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявність правових підстав, передбачених п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, для задоволення клопотання.

А тому, з врахуванням вищенаведеного у сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до висновку, що інші більш м`ягкі запобіжні заходи не забезпечать запобіганню ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки такий ризик може бути забезпечений лише в умовах тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному необхідно визначити розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, який офіційно ніде не працює; однак є військовослужбовцем, а, відтак, має незначні доходи; тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється; слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у мінімальному розмірі - 20 /двадцяти / прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 /шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят/ гривень.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений до 24 квітня 2024 року, включно, вважаю за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; докласти зусиль до пошуку роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Дубенського районного ВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000063 ( ЄРДР від 25.02.2024), про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 ( шістдесят) днів, з утриманням в СІЗО м. Рівне.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 14 год 18 хв 25 лютого 2024 року.

Встановити строк дії ухвали до 24 квітня 2024 року, включно.

Одночасно визначити розмір застави у межах 20 /двадцяти / розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60560 /шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят/ гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок : отримувач коштів - ТУ ДСА України в Рівненській області; код за ЄДРПОУ - 26259988; рахунок отримувача - UA0010559; до 24 квітня 2024 року, включно.

Покласти на ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки : прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; докласти зусиль до пошуку роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 24 квітня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити для виконання до Відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП України у Рівненській області.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка утримується під вартою в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя