Провадження № 1-кс/202/2734/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

представника заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, заяву захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження (справа № 202/17679/23, провадження № 1-кп/202/1137/2024), внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001003 від 20.09.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2024 року в провадження судді надійшла в порядку авто розподілу заява захисника ОСОБА_5 про відвід судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження в справі № 202/17679/23 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001003 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

Заява про відвід обґрунтована тим, що під час підготовчого судового засідання в справі 18.03.2024 року при розгляді угоди про визнання винуватості головуючим по справі ОСОБА_6 не були додержані вимоги ст.474 КПК України, а саме суд не переконався в добровільності укладення угоди обвинуваченим, не роз`яснив обвинуваченому права, передбачені ч..4 ст.474 КПК України, чим порушив права обвинуваченого ОСОБА_4 .. Також, за результатом розгляду угоди про визнання винуватості судом під головуванням ОСОБА_6 було відмовлено в затверджені зазначеної угоди. Відмовляючи в затвердженні угоди, суд послався на неврахування прокурором під час її укладення обставин,передбачених ст..470 КПК України та істотних умов угоди, передбачених ст..472 КПК України. При чому в ухвалі не зазначено які саме обставини та умови не враховані прокурором , а тому висновки суду є необґрунтованими та надуманими. Також в своєму рішенні суд зазначив, що умови угоди не відповідають інтересам суспільства а узгоджене сторонами покарання є поверхневим ,формальним та таким ,що не відповідає загальним засадам призначення покарання ,закріпленого ст..65 КК України, а саме не враховано характер та тяжкість діянь, що інкримінуються обвинуваченому. Захисник вважає, що суд в своїй ухвалі безпідставно вдався до оцінювання узгодженого сторонами покарання ,проігнорував усталену практику суду касаційної інстанції, при цьому не врахував надані стороною захисту докази , що характеризують особу обвинуваченого. В ухвалі суду допущена описка в даті угоди. Все це викликало у сторони захисту сумніви в неупередженості судді, що відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КК України є підставою для відводу судді.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали заяву про відвід та просили задовольнити із зазначених в заяві підстав, тому що є сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді справи.

Прокурор підтримав заяву про відвід та зазначив, що у сторони обвинувачення також виникли сумніви в неупередженості судді тому що в перший раз він безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору, а після апеляційного оскарження, коли справа повернулась в провадження суду ,суддею ОСОБА_6 , було безпідставно відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості. При цьому в обґрунтуванні ухвали суд не погодився з узгодженим сторонами покаранням, висловивши думку, що узгоджене покарання є недостатнім та не відповідає інтересам суспільства. Таким чином , суд в підготовчому судовому засіданні вже висловився по мірі покарання, що викликає сумніви в неупередженості судді. Під час розгляду угоди обвинуваченому не були роз`яснені його права, передбачені ст.. 474 КПК України.

Вирішуючи заяву про відвід судді ОСОБА_6 , суддя враховує, що підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 75, 76 КПК України.

Так, відповідно до частини першої статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Стороною захисту заявлено відвід на підставі п.4 ч. 1 ст.75 КК України - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, або його заінтересованість у результатах провадження.

А тому , суддя розглядає заяву в межах заявлених вимог.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали заяви та докази, суддя прийшла до наступних висновків.

Згідно з ч. 1ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Ознайомившись по клопотанню сторони захисту з матеріалами кримінального провадження та технічним записом судового засідання, встановлено, що 18.04.2024 року судом , під головуванням судді ОСОБА_6 проводилось підготовче судове засідання, в якому розглядалась угода про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

При відтворенні технічного запису встановлено, що угода розглядалась за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника. Після оголошення прокурором угоди про визнання винуватості, судом була вислухана думка захисника ОСОБА_5 , який підтвердив , що під час укладення угоди права обвинуваченого не були порушені та її затвердження відповідає інтересам обвинуваченого. Також судом була вислухана думка обвинуваченого ОСОБА_7 , щодо затвердження угоди, який підтвердив свою згоду на її затвердження.

Технічний запис не містить з боку судді ОСОБА_6 будь-яких порушень правил поведінки судді по відношенню до будь-кого з учасників процесу, які б викликали сумніви в його неупередженості чи безсторонності під час судового розгляду цього кримінального провадження.

Оцінюючи доводи осіб, що приймали участь в судовому розгляді ,дослідивши заяву про відвід та надані докази, суддя вважає, що заява про відвід ґрунтується лише на незгоді з процесуальними діями судді ОСОБА_6 , який є головуючим в справі, під час розгляду угоди про визнання винуватості та незгодою із постановленим судовим рішенням .

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

На підставі викладеного, незгода з процесуальними діями судді та судовим рішенням забезпечується правом на апеляційне оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, відповідно до ч. 1ст. 392 КПК України і не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для відводу судді.

На будь-які інші об`єктивні обставини, які б давали обґрунтовані підстави сумніватися в неупередженості судді ОСОБА_6 при розгляді зазначеної справи сторони не посилаються.

Таким чином, законні підстави для відводу судді ОСОБА_6 не встановлені, а тому в задоволенні заяви захисника про відвід судді необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 75-76, 80-81, 369-372 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження (справа № 202/17679/23, провадження № 1-кп/202/1137/2024), внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001003 від 20.09.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 19.04.2024 року о 15.30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1