ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1056/24 Справа № 202/6034/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2024 року у кримінальному провадженні №0000531 від 07.05.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2024 року клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, без визначення застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності. Також зазначено, що ОСОБА_7 розуміючи тяжкість покарання, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності.

Крім того, визнано доведеним ризик незаконного впливу на потерпілу, оскільки остання є особою похилого віку, а підозрюваному відомо її анкетні дані та місце проживання, у зв`язку з чим ризик незаконного впливу на неї з метою примушування до надання тих чи інших показань є вагомим. Також, підозрюваний перебуваючи на свободі може знищити, сховати викрадені у потерпілої речі, так як на даний час органом досудового розслідування місцезнаходження їх не встановлено. Слідчим суддею зазначено також про вагомість ризику продовження злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, в останнє звільнився 27.12.2023 та на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховано дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків та утриманців не має.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обгрунтування апеляційних вимог захисник зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків.

Зазначає, що органом досудового розслідування не надано належних доказів існування заявлених ризиків, а саме незаконного впливу на потерпілу та здійснення спроб переховування, вважає, що вказані ризики нівельовані, так як ОСОБА_7 вину у скоєному визнає, активно сприяє розкриттю злочину. Зауважує, що підозрюваний розуміє невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а на даний час йому потрібно підготуватись до його відбуття та владнати свої справи.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції. Крім того, захисником в апеляційній скарзі не наведено доводів щодо необґрунтованості пред`явленої підозри, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 404 КПК не входить в її детальне обговорення.

В даному випадку, на думку колегії суддів вважає, що пред`явлена підозра не є вочевидь безпідставною, а причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину є достатньо вірогідною для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді щодо наявності відносно ОСОБА_7 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК є особливо тяжким злочином, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваного від слідства і суду, колегія суддів бере до уваги, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному провадженні, оскільки останньому відомі їх анкетні дані та місця проживання. Крім того потерпіла є особою похилого віку, яка надає викривальні показання стосовно нього, тому з урахування характеру вчиненого злочину, ризик незаконного впливу на останню з метою примушування до надання тих чи інших показань існує і є вагомим.Також, про вагомість заявлених ризиків свідчить тяжкість та характер скоєного злочину, який вчинено з погрозою застосування насильства до потерпілої, шляхом демонстрації і погрози застосування пістолету.

Ризики продовження злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає доведеними, оскільки підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів проти власності, крім того за відбуттям останнього вироку ОСОБА_7 звільнився 27.12.2023 та на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, що свідчить про сталу протиправну поведінку останнього.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновокм слідчого судді щодо доведеності ризику спотворення, знищення речових доказів, оскільки викрадене у потерпілої майно, органом досудового розслідування в ході проведення слідчих розшукових дій не знайдено, тому існує велика вірогідність того, що підозрюваний перебуваючи на свободі, може здійснити будь-які дії щодо предмета злочинного посягання.

Крім того колегією суддів враховується, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, легального джерела доходу, а також міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, тобто відсутні стримуючі соціальні фактори, які могли б запобігти реалізації встановлених ризиків.

Доводи захисника не містять нових відомостей, що мають істотне значення для прийнятого рішення, та полягають у переоцінці тих обставин, що були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання та дістали належну оцінку.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 цього Кодексу, слідчий суддя, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з застосуванням насильства проти життя та здоров`я особи, слідчий суддя не визначаючи заставу діяв відповідно до зазначених вимог закону, через що апеляційні доводи сторони захисту в цій частині є безпідставними.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_7 під вартою, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді та вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК є виключно вагомими. У подальшому доцільність тримання цього підозрюваного під вартою може бути предметом перегляду, втім та на даному етапі кримінального провадження вказані ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є достатньо обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись статтями 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2024 року у кримінальному провадженні №0000531 від 07.05.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4