Справа № 541/2397/24
№ провадження 1-кп/541/257/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2024 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000507 від 08.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трудолюб, Миргородського району, Полтавської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, непрацюючий, холостого, утриманців не маючого, на підставі ст. 89 КК України не судимогой, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 336 КК України,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, у подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 травня 2022 року №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента від 07 листопад 2022 року № 757/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента від 06 лютого 2023 року № 58/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента від 01 травня 2023 року №254/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, Указом президента від 26 липня 2023 року № 451/2023, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 липня 2023 року строком на 90 діб. Указом президента від 06 листопада 2023 року № 734/2023, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Указом президента від 05 лютого 2024 року № №50/2024, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, яку відповідно до Указу Президента України №342/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 25 травня 2022 року на 90 діб, відповідно до Указу Президента України №574/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 23 серпня 2022 року на 90 діб, відповідно до Указу Президента України № 758/2022 від 07 листопада 2022 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 16 листопада 2022 року на 90 діб, відповідно до Указу Президента України № 59/2023 від 06 лютого 2023 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 07 лютого 2023 року на 90 діб, відповідно до Указу Президента України №255/2023 від 01 травня 2023 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 20 травня 2023 року на 90 діб, відповідно до Указу Президента України №452/2023 від 26 липня 2023 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 20 липня 2023 року на 90 діб, відповідно до Указу Президента України №735/2023 від 26 липня 2023 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 16 листопада 2023 року на 90 діб, відповідно до Указу Президента України №50/2024 від 05 лютого 2024 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 14 лютого 2024 року на 90 діб.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовозобов`язаним на особливий період, у встановленому законом порядку 30 квітня 2024 року, пройшов медичний огляд та згідно довідки військово- лікарської комісії від 30.04.2024, визнаний придатним до військової служби на підставі Наказу Міністерства оборони №402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».

30 квітня 2024 року, на виконання Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , військовозобов`язаному ОСОБА_4 вручено під розписку повістку з визначеним терміном прибуття, а саме на 07 травня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки до військової частини для проходження військової служби за мобілізацією. При цьому, ОСОБА_4 повістку отримав, проте діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх караність, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в зазначений час 07 травня 2024 року без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

05 липня 2024 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 75,76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 буде звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України визнав повністю, підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 також підтвердив добровільність укладення угоди та просив її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали, які надійшли з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити ОСОБА_6 узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до нетяжких злочинів, від якого потерпілих немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст. 336 КК України.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 : раніше не судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, свою вину визнав, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується нейтрально, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, суд переконаний, що таке покарання буде достатньою мірою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст. 476 КПК України.

При цьому суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 05 липня 2024 року, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи ;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1