Справа № 362/4033/24
Провадження № 1-кс/362/484/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання слідчого СВ відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час у кримінальному провадженні №0000336 від 17.05.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, українця, громадянина України, зі слів неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

в с т а н о в и в:

10.06.2024 р. до суду звернувся слідчий СВ відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000336 від 17.05.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, 25.03.2024 р. близько 22 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану. Розуміючи, що на території вказаного будинку розташоване нежитлове приміщення - сарай, у якому власники зберігають особисті речі, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення майна із вказаного приміщення (сараю).

Одразу після цього, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, користуючись відсутністю сторонніх осіб, не маючи згоди власника чи іншого законного користувача, скориставшись відсутністю паркану розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та тим, що двері до нежитлового приміщення незамкнені, проник до нежитлового приміщення, яке розташовується на території домоволодіння ОСОБА_7 , де остання зберігала своє майно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись відсутністю сторонніх осіб, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, не маючи згоди власника чи іншого законного користувача на проникнення до вказаного приміщення та ігноруючи вказану обставину, використовуючи вільний доступ відчинив двері до вказаного приміщення та проникнувши в його середину таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_7 майно, а саме: дитячий велосипед жовтого кольору марки «MARS», вартістю 463 грн. 33 коп., дитячий велосипед червоного кольору марки «PROFI BICYCLE», вартістю 375 грн. 00 коп. та дитячу коляску чорного кольору 2 в 1 марки «SPORT ANEX», вартістю 1500 грн. 00 коп.

У подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 2338 грн. 33 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Васильків, громадянин України, українець, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст. 276 - 278 КПК України, 06.06.2024 вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю обґрунтована і підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 17.05.2024;

- показаннями свідка ОСОБА_8 від 17.05.2024;

- показаннями свідка ОСОБА_9 від 17.05.2024;

- показаннями свідка ОСОБА_10 від 17.05.2024;

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 від 22.05.2024;

- протоколом впізнання речей за участі потерпілої ОСОБА_7 від 22.05.2024;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_4 від 06.06.2024;

- протоколом слідчого експерименту від 07.06.2024;

- іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1)підозрюваний ОСОБА_4 може ухилитися від явки до органу досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), для уникнення кримінальної відповідальності, оскільки у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, крім того останній не має постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків.

2)підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити ризик, передбачений (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 хоча на разі в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, зловживає алкогольними напоями, заробляє на життя підробітками.

Таким чином, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 є згідно, ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Також, звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведення вини останнього, а саме позбавлення волі на строк до восьми років, міцність соціальних зв`язків останнього, а саме те, що підозрюваний офіційно не працює, неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Чеботарь проти Молдови» (заява № 35615/06) від 13.11.2007, яке набуло статусу остаточного 13.02.2008, слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Хартлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, визначених п. 1-9 ч. 5 ст. 195 КПК України, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З метою запобігання ризикам, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваним ОСОБА_4 потрібно зобов`язати останнього вчинити дії, передбачені п. 1, 2, 3, ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора за першим викликом, не відлучатися за межі Київської області та м. Київ без дозволу слідчого, прокурора, повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як домашній арешт.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію підозрюваного.

Заслухавши прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207-213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, що були вручені підозрюваному та його захиснику 10.06.2024 р. р об 11 год. 00 хв. приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділом поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000336 від 17.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с.6).

Слідчим СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 06.06.2024 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с.88-91).

Підозра ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 17.05.2024; показаннями свідка ОСОБА_8 від 17.05.2024; показаннями свідка ОСОБА_9 від 17.05.2024; показаннями свідка ОСОБА_10 від 17.05.2024; показаннями потерпілої ОСОБА_7 від 22.05.2024; протоколом впізнання речей за участі потерпілої ОСОБА_7 від 22.05.2024; показаннями підозрюваного ОСОБА_4 від 06.06.2024; протоколом слідчого експерименту від 07.06.2024; іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження.

Вирішуючи вищезазначене клопотання прокурора, слідчого, слідчий суддя виходить з положень ст. 2 КПК України, відповідно до якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Згідно з ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою і підставою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК. Слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідного клопотання, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

- перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Єдиною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та за наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

Його застосування без встановлення наявності підстав та ненадання матеріалів, що підтверджують ризики, передбачені ст. 177 КПК України є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд має з`ясувати місце проживання підозрюваного.

Слідчому судді, суду при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід звертати увагу, що вжите законодавцем у ч. 5 ст. 181 КПК словосполучення "житло цієї особи" охоплює випадки, коли підозрюваний: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо.

Правильною слід вважати практику тих слідчих суддів, які застосовують цей запобіжний захід у згаданих випадках, з`ясувавши при цьому думку власника житла та оцінивши усі обставини в сукупності, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання; наявність у нього родини й утриманців (місце їх фактичного проживання); достатність застосування такого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК, зокрема спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду тощо.

Вказана судова практика закріплена листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України».

Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Так, з матеріалів клопотання, вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується зібраними доказами.

Проте будь-яких належних, прямих, беззаперечних, фактичних даних та/або доказів, які б свідчили про те що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, клопотання не містить та в судовому засіданні прокурором не надано.

Зокрема, відсутні відомості про те, що з часу виявлення його протиправних дій до дня розгляду цього клопотання підозрюваний вчинив спроби переховуватися.

Також, немає відповідних заяв потерпілого і осіб, які були допитані у даному кримінальному провадженні в якості свідків, про здійснення з боку ОСОБА_4 тиску на них.

Крім того, в судовому засіданні прокурор не надав доказів на підтвердження можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Оскільки, судом не встановлено достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, то і відсутні підстави для вирішення питання про достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, у зв`язку з тим, що прокурор довів обставини, передбачені пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, але не довів обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої статті 194 КПК України, приходжу до висновку про відмову у клопотанні та необхідність зобов`язання підозрюваного прибувати за кожною вимогою до місцевого відділу прокуратури.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176 178, 181, 184, 193, 194, 369 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1