Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1290/2024 Справа № 641/3599/24
УХВАЛА
11 червня 2024 року м. Харків
Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :
Враховуючи вищевикладене, скаржник зазначив, що був вимушений звернутися до суду із вищевказаною скаргою.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вимоги скарги підтримала та пояснила, що 05.05.2024 року їй зателефонував онук та запитав, чи перебуває у неї ОСОБА_6 , оскільки останній не повернувся до дому та на телефонні дзвінки не відповідає. Наступного дня вона звернулась до відділу поліції з заявою щодо зникнення ОСОБА_6 . 09.05.2024 року ОСОБА_6 знайшли мертвим по вул. Сенявіна, причина смерті серцева недостатність. Однак, на її думку, ОСОБА_6 не мав захворювань пов`язаних з серцем. Також, вказала, що її син не зловживав спиртними напоями та на обліку у лікаря нарколога не перебував.
ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав пояснення ОСОБА_4 , та просив задовольнити вимоги скарги.
В подальшому до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності та відсутності ОСОБА_4 , також уточнив вимоги скарги, та окрім іншого просив скасувати постанову слідчої слідчого відділу відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою.
До судового засідання представник ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності скаржника та її представника.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до положень ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Відповідно до ч.3 ст.55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Слідчим суддею встановлено, що скаржник ОСОБА_4 є матір`ю померлого ОСОБА_6 .
Частиною 3 статті 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, що б вони кореспондували нормам ч.5 ст.55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.
Слідчий суддя зауважує, що сам факт умисного вбивства людини передбачає обов`язкове визнання (за наявності) в якості потерпілого близьких родичів та інших осіб, у визначеному законом порядку, що надає вказаним особам відповідні права та обов`язки передбачені КПК України. Не залучення вказаних осіб тягне за собою наслідки порушення прав людини в розумінні рішень ЄСПЛ.
З моменту смерті ОСОБА_6 пройшов понад один місяць, та на теперішній час матір ОСОБА_6 - ОСОБА_4 не залучена в якості потерпілої, з зазначених вище підстав, а саме відсутності моральної, фізичної, майнової шкоди, які можуть бути предметом розгляду ЄСПЛ внаслідок порушення ст.13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що у постанові від 31.05.2024 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 слідчий не вказала обставини за яких вона дійшла висновку про відсутність таких підстав та не вказала чому вона не приймає до уваги доводи ОСОБА_4 , яка є рідною матір`ю померлого ОСОБА_6 , що викладені у заяві про визнання потерпілим, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого підлягає скасуванню, як така, що не відповідає нормам кримінального процесуального закону, а тому скарга в цій частині підлягає задоволенню.
Крім того, слідча суддя зазначає, що положення ст. 26 КПК України закріплює принцип диспозитивності, як загальної засади кримінального провадження, відповідно до змісту якого слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Пункт 4 ч.2 ст.36 КПК України надає прокурору повноваження доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій. При цьому прокурор самостійно визначає строки їх проведення з урахуванням обставин відповідного кримінального провадження та доцільності невідкладного проведення слідчих (розшукових) або інших процесуальних дій.
Згідно з ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
З огляду на зазначене, слідчий суддя має право лише скасувати оскаржене рішення слідчого або залишити скаргу без задоволення в залежності від того, чи допущене при винесенні такого рішення слідчого порушення прав, свобод та інтересів особи в кримінальному провадженні, чи ні. Також слідчий суддя має право зобов`язати слідчого розгляну, у встановленому ст.220 КПК Україні порядку та строки, подане клопотання.
При цьому, слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення чи яку саме слідчу дію має прийняти/вчини слідчий, дізнавач чи прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення в супереч своїй ролі в провадженні (ч.3 ст.22 КПК України).
Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК).
Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14.02.2023 по справі №405/680/22.
Згідно ст.303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право визначених осіб на таке оскарження. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Керуючись ст.2,9,40,93,94,107,284,303,304,306,307 КПК України, слідчий суддя,

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя- ОСОБА_1