Справа № 204/6507/23
Провадження № 1-кп/204/396/24
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2024 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні маючого малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 31.03.2023 приблизно щ 22 год. 50 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Суворова, 11, біля під`їзду разом зі своїм малознайомим товаришем ОСОБА_7 , з яким раніше спільно вживали алкогольні напої, реалізуючи раптово виниклий умисел на заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, попрохав у останнього мобільний телефон, попередньо домовившись, що після здійснення телефонної розмови він його поверне.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі в межах висунутого обвинувачення, щиро розкаявся. Суду надав показання про те, що 31.03.2023 приблизно щ 22 год. 50 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Суворова, 11, біля під`їзду разом зі своїм малознайомим товаришем ОСОБА_7 , з яким раніше спільно вживали алкогольні напої, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попрохав у останнього мобільний телефон. Потерпілий надав йому телефон і він відійшов від нього і почав вводити номер телефону. В цей час потерпілий його повідомив, що пішов до квартири та буде його там чекати. Коли він зайшов до квартири, він поклав телефон у карман і пішов за місцем проживання своєї співмешканки. Вранці він віддав телефон своїй співмешканці та поїхали до її родичів у село. Пробули там десь 2-3 дні. Коли повернулися з села додому він забрав телефон у неї і тримав його у себе, а потім він віддав телефон у поліції.
Від потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява з проханням розглянути кримінальне провадження без його участі. Цивільний позов заявляти не буде. Проти застосування судом ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечує. Просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (арк. кримінального провадження 55-62); постанову про визнання речовими доказами від 13.04.2023 року (арк. кримінального провадження 20): постанову про визнання речовими доказами від 13.04.2023 року (арк. кримінального провадження 26): висновком судово-товарознавчої експертизи № 1734 від 17 квітня 2023 року (арк. кримінального провадження 38-45).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КК України, оскільки свідчення ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та ніким не оспорюються.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), кваліфікуються за ч.1 ст.190 КК України.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, раніше не судимого, маючого на утриманні малолітнього сина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебуваючого на обліку лікарів нарколога та психіатра, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та позиції потерпілого, який просив призначити покарання на розсуд суду.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визначає вчинення кримінального правопорушення, особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі не вбачається, оскільки такий вид покарання з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення та його наслідків не будуть співмірними меті їх застосування.
Призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу та виправних робіт не є можливим, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований. Окрім цього, призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу не відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку та особі обвинуваченого.
У відповідності до ч. 1 ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.
Згідно ч. 2 ст. 56 КК України громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1ст.190 КК України у виді громадських робіт.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.
Підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість вчиненого кримінального проступку по даному кримінальному провадженню не встановлено.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь судового експерта ОСОБА_8 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1734 від 17 квітня 2023 року, згідно наданого звіту.
На підставі викладеного та керуючись статтями 100, 124, 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
- мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель A33 5G, який згідно розписки переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити потерпілому ОСОБА_7 ;
- коробку від мобільного телефону та чек, які згідно розписки передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1