Справа638/8788/24
Провадження № 1-кп/638/1539/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження з обвинувальними актами відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не є особою з інвалідністю, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , наприкінці березня 2022 року (більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим), перебуваючи на території Ізюмського ліцею № 4 Ізюмської міської ради за адресою: АДРЕСА_2 , де в період тимчасової окупації м. Ізюм Харківської області дислокувалися військові рф, знайшов ящик з гранатами, після чого не маючи передбаченого та установленого чинним законодавством дозволу, всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 (зі змінами та доповненнями) та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин. зброї та вибухову матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, реалізуючи злочинний умисел на зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв, переніс його за місцем мешкання на територію приватного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав його до вересня 2022 року. Після чого, після деокупації м. Ізюм Харківської області віддав ящик з гранатами військовослужбовцям ЗСУ, проте одну гранату з запалом до неї залишив собі та почав її зберігати за місцем мешкання в житловому будинку за вищевказаною адресою до 02 січня 2024 року.

Співробітниками Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області 02 січня 2024 року в період часу з 07 години 57 хвилин по 10 годину 16 хвилин під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова, на території приватного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: корпус ручної осколкової гранати Ф-1 в окремому стані (без засобу підриву), який згідно висновку експерта № КСЕ-19/121-24/774 від 29.01.2024 року, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відноситься; підривач до ручних гранат «Ф-1» та «РГ 42» типу «УЗРГМ-2», який згідно висновку експерта № СЕ-19/121-24/771-ВТХ від 29.01.2024, є вибуховим пристроєм, до категорії боєприпасів не відноситься.

Крім того, ОСОБА_5 , повторно, 29 січня 2024 року в денний час (більш точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим), перебуваючи на березі річки Сіверський Донець в районі АДРЕСА_3 , знайшов патрони в кількості 119 шт., після чого не маючи передбаченого та установленого чинним законодавством дозволу, всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 (зі змінами та доповненнями) та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, реалізуючи злочинний умисел на зберігання бойових припасів, переніс їх за місцем мешкання на територію приватного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до 20 березня 2024 року.

Співробітниками Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області 20 березня 2024 року в період часу з 07 години 55 хвилин по 08 годину 36 хвилин під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова, на території приватного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено предмети ззовні схожі на патрони з різним маркуванням на денці в загальній кількості 119 шт., які згідно висновку експерта № СЕ-19/121-24/8853-БЛ від 29.03.2024, є 119 бойовими проміжними патронами калібру 5,45x39 АК, що призначені для стрільби зі зброї системи Калашникова, а також з іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети), відносяться до категорії боєприпасів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 263КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, повністю підтвердив фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї провини у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення та щире каяття, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності його позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважав за можливе розглянути вказану справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачене:

- ч. 1 ст. 263КК України, а саме придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, перебуває на ОСОБА_6 обліку у лікаря фтизіатра, офіційно не працевлаштованого, має місце реєстрації, раніше в силу ст. 89 КК України, не судимий.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.

Обставин, яка обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, те, що ОСОБА_5 раніше в силу ст. 89 КК України, не судимий, перебуває на обліку в тубдиспансері, суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів обвинуваченим.

На підставі статті 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 , у вигляді домашнього арешту у певний період доби до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на проведення у справі судово балістичної експертизи за № СЕ-19/121-24/8853-БЛ від 29.03.2024 в сумі 1514 гривен 56 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на проведення у справі судової вибухово технічної експертизи за № КСЕ-19/121-24/774 від 29.01.2024 в сумі 3029 гривен 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на проведення у справі судової вибухово технічної експертизи за № СЕ-19/121-24/771-ВТХ від 29.01.2024 в сумі 3029 гривен 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на проведення у справі судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за № СЕ-19/121-24/890-НЗПРАП від 17.01.2024 в сумі 2650 гривен 48 копійок.

Речові докази:

- 1 корпус гранати «Ф-1» з маркуванням на денці у вигляді «386/302-84/ Т», який поміщено до сейф-пакету № AB 1166200 та 1 підривач до ручних гранат «Ф-1», «РГ-42», «УЗН-2» з маркуванням на зовнішній стороні у вигляді «143-82, УЗРГМ-2, УЗЧП», з маркуванням на внутрішній стороні у вигляді «386-165-82», який поміщено до сейф-пакету № АВ1166199, які постановою про визнання речових доказів та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 02.01.2024 визнано речовим доказом та які передано на зберігання відповідно до квитанції до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області знищити;

- -металеві предмети ззовні схожі на набої калібру 5,45x39 АК, у кількості 119 штук, які було поміщено до прозорого полімерного сейф- пакету № Р8Р2032804 з підписами учасників процесуальної дії та опечатано, які постановою про визнання речових доказів від 20.03.2024, визнано у якості речового доказу та які передано на зберігання відповідно до квитанції до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області знищити.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається (направляється) обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1