Код суду 233 Справа № 233/3622/24
Вирок
Іменем України
22 липня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Комінтерново Одеської області, українця, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, за сімейним станом - розлученого, який має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей: ОСОБА_7 - 2007 р.н. ОСОБА_8 - 2009 р.н. та ОСОБА_9 - 2018 р.н., є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, гранатометником 2 штурмового відділення 3 штурмового взводу 9 штурмової роти 3 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - солдат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1)26.09.2023 року вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ч.1 ст.309КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 14.06.2024 року замінено несплачену суми штрафу за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 року на покарання у виді 240 годин громадських робіт. Покарання не відбуте повністю.
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289КК України,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Кам`янка, Дворічанського району Харківської області, українця, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, за сімейним станом - розлучений, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 - 2018 р.н., є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старший стрілець-оператор 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 9 штурмової роти 3 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - солдат, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресом: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289КК України,
Відповідно до обвинувального акту від 21 червня 2024 року затвердженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 вбачається, що:
Негайно реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, 15 травня 2024 року приблизно о 01 годині 05 хвилин, солдат ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб із солдатом ОСОБА_6 , прийшли за адресою: АДРЕСА_4 , та перелізли через металеві ворота тим самим проникли на територію вищевказаного домоволодіння де їх дії були викриті ОСОБА_11 ..
Такі умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.289КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя потерпілого, вчинене з проникненням у приміщення.
Крім того, відповідно до обвинувального акту від 21 червня 2024 року затвердженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 вбачається, що:
Негайно реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, 15 травня 2024 року приблизно о 01 годині 05 хвилин, солдат ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою групою осіб із солдатом ОСОБА_5 , прийшли за адресою: АДРЕСА_4 , та перелізли через металеві ворота тим самим проникли на територію вищевказаного домоволодіння де їх дії були викриті ОСОБА_11 .
Такі умисні дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.289КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя потерпілого, вчинене з проникненням у приміщення.
За згодою потерпілого ОСОБА_11 19 липня 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 з іншого боку, в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,470,472КПК України, укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289КК України; щиро каятися; у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання; не вчиняти до закінчення проходження військової служби інших військових злочинів.
Крім того, вказаною угодою, за погодженням з потерпілим, узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 ч.2 ст.289КК України, із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 11 місяців
На підставі ст.ст.71,72КК України, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 року та заміненого ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.06.2024 року на 240 годин громадських робіт, до покарання за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 30 (тридцять) днів.
На підставі ст.58КК України, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , замість позбавлення волі на покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців строком на 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 30 (тридцять) днів з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави.
За згодою потерпілого ОСОБА_11 02 липня 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_4 з іншого боку, в порядку, передбаченому ст.ст.468-470,472КПК України, укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язується: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289КК України; щиро каятися; у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання; не вчиняти до закінчення проходження військової служби інших військових злочинів.
Крім того, вказаною угодою, за погодженням з потерпілим, сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.2 ст.289КК України із застосуванням ст.ст.58,69КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20% із суми грошового забезпечення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визнали себе винуватими, відповідно до ст.12КК України є тяжким злочином.
Судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476КПК України та інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також те, що потерпілий ОСОБА_11 , відповідно до ч.4 ст.469КПК України надав письмову згоду на укладання даної угоди про визнання винуватості.
З огляду на викладене, суд вважає, що укладені угоди між прокурором та обвинуваченими, в присутності їх захисника та за згодою потерпілого, відповідають вимогам закону, не порушують законних прав чи інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинувачених.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він вважається особою раніше судимою, покарання не відбуте та не погашене, має адресу реєстрації та місце мешкання; за сімейним станом розлучений; має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, осіб похилого віку на утриманні немає; працездатний, є військовослужбовцем, за місцем проживання характеризується позитивно; на медичних обліках в закладах охорони здоров`я за місцем реєстрації - не перебуває; за місцем несення служби характеризується негативно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289КК України із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 11 місяців, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Окрім того, за правилами ст.ст.71,72КК України, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 року та заміненого ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.06.2024 року на 240 годин громадських робіт, до покарання за цим вироком, сторонами узгоджено остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 30 (тридцять) днів, а на підставі ст.58КК України, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 , замість позбавлення волі на покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців строком на 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 30 (тридцять) днів з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 19 липня 2024 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 та за згодою потерпілого ОСОБА_11 , і призначення узгодженої сторонами міри покарання.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він є особою раніше не судимою, має адресу реєстрації та місце мешкання, за сімейним станом - розлучений, має на утриманні малолітню дитину, осіб похилого віку на утриманні немає; на медичних обліках в закладах охорони здоров`я за місцем реєстрації - не перебуває, працездатний; є військовослужбовцем; за місцем несення служби характеризується негативно; є нагальна необхідність ЗСУ у такому військовослужбовці, про що свідчить лист командира військової частини.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289КК України із застосуванням ст.ст.58,69КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20% із суми грошового забезпечення, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 02 липня 2024 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_4 , та за згодою потерпілого ОСОБА_11 , і призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні - відсутній.
Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ч.2 ст.124КПК України за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №285 від 05.06.2024 року у розмірі 9844,64 грн. слід стягнути в рівних частках з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по 4922 гривні 32 копійки з кожного.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
На підставі ч.4 ст.174КПК України, підлягає скасуванню арешт, накладений на речові докази, ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2024 року.
Враховуючи присуджене покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яке не пов`язане з позбавленням волі, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти, слід скасувати із дати ухвалення вироку.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475КПК України, суд
За згодою потерпілого ОСОБА_11 - угоду про визнання винуватості укладену 19 липня 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 задовольнити.
ОСОБА_5 - визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289КК України та призначити, узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців без конфіскації майна.
Згідно ст.ст.71,72КК України, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 року та заміненого ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.06.2024 року у виді 240(двохсот сорока) годин громадських робіт, до покарання за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 30 (тридцять) днів без конфіскації майна.
Відповідно до ст.58КК України, замість призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, призначити узгоджене сторонами покарання ОСОБА_5 у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 30 (тридцять) днів з відрахуванням в дохід держави 20% (двадцяти відсотків) із суми грошового забезпечення.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
За вимогами ч.5 ст.72КК України зарахувати ОСОБА_5 попереднє ув`язнення в умовах гауптвахти починаючи з 15 травня 2024 року до 22 липня 2024 року включно у строк відбутого покарання з розрахунку один день тримання під вартою в умовах гауптвахти дорівнює трьом дням службового обмеження.
До набрання вироком законної сили, застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти скасувати та звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно після проголошення вироку.
За згодою потерпілого ОСОБА_11 - угоду про визнання винуватості укладену 02 липня 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_4 задовольнити.
ОСОБА_6 - визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289КК України та призначити, узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст.ст.58,69КК України, у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20% (двадцяти відсотків) із суми грошового забезпечення.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
За вимогами ч.5 ст.72КК України зарахувати ОСОБА_6 попереднє ув`язнення в умовах гауптвахти починаючи з 15 травня 2024 року до 22 липня 2024 року включно у строк відбутого покарання з розрахунку один день тримання під вартою в умовах гауптвахти дорівнює трьом дням службового обмеження.
До набрання вироком законної сили, застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти скасувати та звільнити ОСОБА_6 з-під варти негайно після проголошення вироку.
Стягнути в рівних частках на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №285 від 05.06.2024 року:
з ОСОБА_6 - 4922 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять дві) гривні, 32 копійки,
з ОСОБА_5 - 4922 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять дві) гривні, 32 копійки.
АРЕШТ - накладений відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2024 року на: автомобіль марки «ВАЗ 2114, 2006 р/в, він-код НОМЕР_3 » та ключі до нього, належний ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 та який перебував у користуванні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вилучений 15 травня 2024 року у період часу з 17 годин 53 хвилин до 18 годин 31 хвилин під час огляду на ділянці місцевості розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , після набрання вироком законної сили СКАСУВАТИ.
- транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 2114, 2006 р/в, він-код НОМЕР_3 » та ключі до нього, належний ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 та який перебував у користуванні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідно до зберігальної розписки переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_11 залишити останньому за приналежністю;
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити та/або направити: прокурору, обвинуваченим, захиснику та потерпілому, а також до установи, в якій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 утримуються в умовах ізоляції.

Суддя ОСОБА_1