Справа № 939/1329/22
ВИРОК

Іменем України

03 травня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

членів колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянці Бучанського району Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001887 від 11 червня 2022 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шибене Бородянського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, який зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Військовослужбовець роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_6 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 20 години 25 хвилин 11 червня 2022 року, діючи умисно, з метою використання в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог ст. 41, 92 Конституції України, ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, ст. 6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року № 2471-ХІІ, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, придбав бойовий припас оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка складається із корпусу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ-2 з маркуванням 129-85 УЗРГМ-2-583, після чого носив її при собі до моменту застосування 11 червня 2022 року близько 20 години 25 хвилин, під час перебування в с. Шибене Бучанського району Київської області, між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив незаконне поводження з бойовими припасами, а саме придбав та носив бойовий припас без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 11 червня 2022 року, близько 20 години 25 хвилин, у АДРЕСА_1 , військовослужбовець роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфліктної ситуації з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , яка виникла на ґрунті неприязних відносин, тримаючи в руках осколкову ручну гранату Ф-1, проявляючи злочинну самовпевненість, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків від його дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не бажаючи спричинення кому-небудь смерті від вибуху ручної гранати, з метою залякування ОСОБА_8 і ОСОБА_9 від можливого застосування останніми щодо нього фізичного насильства, витягнув чеку з осколкової ручної гранати Ф-1, чим привів її у бойову готовність. У подальшому, перебуваючи між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , стоячи обличчям до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у ході штовханини між ним та ОСОБА_8 , через необережність і стискання ОСОБА_8 руки, у якій ОСОБА_6 тримав гранату, послабив важіль гранати, що призвело до спрацювання запалу. Після цього, розуміючи, що дію гранати зупинити неможливо, переконавшись, що позаду нього нікого немає, ОСОБА_6 відкинув гранату правою рукою через ліве плече собі за спину у протилежну сторону від усіх присутніх осіб, в результаті чого відбувся вибух вказаної ручної гранати. Внаслідок зазначеного вибуху ОСОБА_10 , який побіг у бік ОСОБА_6 , після того як останній викинув гранату собі за спину, отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

Тим самим, ОСОБА_6 вчинив вбивство ОСОБА_10 через необережність.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав частково. Вказав, що умислу на вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у нього не було. Суду, зокрема, пояснив, що з 2016 по 2018 рік проходив службу як доброволець в АТО, воював на Донбасі. Зранку 24 лютого 2022 року він приїхав у військкомат і мобілізувався до Збройних Сил України, отримав автомат АК-74 і 30 патронів. У період окупації приймав безпосередню участь у бойових діях на території селища Бородянки та інших прилеглих населених пунктів. 27 лютого 2022 року було здобуто першу трофейну зброю, з 28 лютого 2022 року з`явилися трофейні гранати, патрони, в декого були кулемети. Гранати підбирали на позиціях рашистів, будь-яких документів та обліку не було. Після звільнення Бородянщини військовослужбовці підрозділу роти охорони чергували на блок-постах, де до кінця травня періодично відловлювали заблукавших озброєних рашистів. Також була інформація про перебування рашистів в кількості 20 осіб у районі села Шибене, тому, крім автомата, на чергуванні він мав гранати Ф-1. Приблизно 10 червня 2022 року йому зателефонували та повідомили, що 05 чи 06 червня ОСОБА_9 побив батька його побратима ОСОБА_11 , який в цей час був на фронті. Дружина ОСОБА_12 повідомила, що на місці побиття був ОСОБА_8 . Про це він ( ОСОБА_6 ) розповів своєму побратиму ОСОБА_13 та іншим. Наступного дня, 11 червня 2022 року, йому зателефонував ОСОБА_13 і попросив привезти його військовий квиток, який він забув коли здавав зброю. Приблизно о 12-й годині він вирішив сходити до ОСОБА_14 , в якого на той час був ОСОБА_15 і поговорити із останнім, оскільки давно його не бачив. ОСОБА_13 пішов із ним. Він (обвинувачений) зайшов у двір і почав розмову з ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , у ході якої повідомив ОСОБА_12 , що знає про те, що він був на місці побиття ОСОБА_16 та спитав, чи приймав він участь у побитті, на що він йому нічого не відповів і вигнав їх з двору. ОСОБА_8 поводив себе агресивно, можливо через те, що він йому сказав, але конфлікту з цього приводу не було, погроз ніхто один одному не висловлював. Потім, оскільки ОСОБА_13 наступного дня мав від`їжджати в 72 бригаду, він разом із останнім і його родиною та іншими побратимами поїхали на ставок, взяли з собою їжу та спиртні напої. У подальшому ОСОБА_13 поїхав додому спати, бо був у стані алкогольного сп`яніння. Він ( ОСОБА_6 ) також перебував у стані алкогольного сп`яніння. Ближче до вечора до ОСОБА_17 зателефонував ОСОБА_18 , який повідомив, що хоче з ним ( ОСОБА_6 ) зустрітися, проте він від зустрічі з ОСОБА_12 відмовився, бо о 20-й годині мав заступати на чергування на блок-пост. ОСОБА_8 телефонував до ОСОБА_19 та намагався із ним поговорити, але він говорити з ОСОБА_12 відмовився. Потім, коли він їхав на блок-пост і дорогою підвозив ОСОБА_20 додому, при виїзді з ґрунтової дороги на вулицю Шевченка, він побачив, що перед його автомобілем зупинився автомобіль ОСОБА_8 , який перекрив йому проїзд. З автомобіля вийшли ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які так само перекрили йому дорогу. Він сказав ОСОБА_21 залишатися в автомобілі, а сам вийшов і, з метою самозахисту, взяв із собою гранату, оскільки ОСОБА_18 агресивно себе поводив та разом з ним був ОСОБА_9 . Взяв із собою гранату, а не автомат, який був у нього при собі, бо вважав, що, побачивши гранату вони злякаються, оскільки вона має більший психологічний ефект, ніж автомат, яким до того ж вони б могли заволодіти. Після того, як ОСОБА_9 спитав у нього про те, чи це він хоче з ним розібратися, він ( ОСОБА_6 ) витягнув з гранати чеку, оскільки розумів, що ОСОБА_9 має намір його побити. Вважав, що бити людину, яка тримає гранату та може її впустити, ніхто не буде, що й відбулося, оскільки на той час його ніхто не став чіпати. Гранату він тримав у правій руці, а чеку надів на великий палець лівої руки для того, щоб після минування для нього загрози вставити чеку назад у гранату. Щоб випадково ніхто не постраждав, він пішов у з`їзд до городів через вулицю Шевченка, де хотів вставити чеку в гранату. Від дороги він відходив сам і за собою нікого не кликав, але ОСОБА_8 , не зважаючи на гранату, пішов за ним, від дороги вони відійшли на відстань близько п`ятнадцяти метрів. Дорогою він намагався вставити чеку в гранату, але ОСОБА_18 підійшов до нього та почав трусити його за плечі, штовхати та хватав за руку, в якій була граната, в зв`язку з чим між ними виникла штовханина, бо він не розумів, що ОСОБА_8 хотів робити далі. Оскільки в нього проблеми з правим плечем і хребтом, а ОСОБА_12 тривалий час тиснув на праву руку, то вона оніміла. Від болю він не відчув і не помітив як спрацював запал гранати, а лише почув звук спрацювання запалу. Почувши цей звук, він, розуміючи, що дію гранати зупинити неможливо, глянув позаду себе та, переконавшись, що позаду нього нікого немає, кинув гранату собі за спину якнайдалі, настільки наскільки зміг, оскільки в нього боліла рука та його тримав ОСОБА_18 , а тому він не міг розмахнутися і далеко відкинути гранату. Граната відлетіла на відстань трьох-чотирьох метрів. Кидаючи гранату, він був упевнений, що поблизу нього є тільки ОСОБА_18 , якого він закрив від гранати своїм тілом, оскільки бачив, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 залишалися на вулиці Шевченка. Проте, коли він відкинув гранату та розвернувся, то побачив, що за ОСОБА_8 з`явився ОСОБА_9 , який тягнув до нього руку. Після вибуху гранати він відчув, що уламки влучили по всьому тілу. Прийшовши до тями, він відчув, що його душить ОСОБА_8 , а потім, коли ОСОБА_12 його відпустив і пішов, він встав і запитав, чи хтось постраждав, то йому повідомили, що постраждав ОСОБА_10 , який лежав серед дороги. Вказав, що не міг бачити ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , оскільки стояв навпроти ОСОБА_8 , трішки під кутом до дороги, та вся його увага була сконцентрована на ОСОБА_12 . Він надавав ОСОБА_22 медичну допомогу, але врятувати його не вдалося. Внаслідок поранення він ( ОСОБА_6 ) втратив свідомість, дуже погано себе почував і втратив багато крові. Після того, як приїхали працівники поліції, які постійно розпитували його та вимагали від нього, щоб він зізнався у навмисному підриві гранати з метою усіх убити, він, бажаючи це припинити, сказав те, що вони хотіли. Питання працівників поліції він сприймав як тиск, бо був у стані шоку в зв`язку з тим, що загинув його товариш. Вказав, що не хотів підривати гранату, вона спрацювала випадково. Він не визнає свою вину в навмисному вбивстві ОСОБА_10 і замаху на вбивство ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , бо він не бажав нічиєї смерті. В нього не було бажання і наміру когось вбити чи нанести тілесні ушкодження, оскільки ОСОБА_15 його друг з дитинства, з ОСОБА_23 він теж товаришував, з ОСОБА_8 разом служив у підрозділі, а ОСОБА_9 на той момент займалася поліція. Він лише хотів себе захистити. Додатково зазначив, що до цих подій мав досвід застосування гранат, зокрема, Ф-1, яка вважається такою, що приведена в бойову готовність тоді, коли в неї вкрутили запал, витягнули запобіжне кільце та втримують важіль. Граната приводиться у бойову готовність у бою для ураження противника при загрозі життю і здоров`ю військовослужбовця і при спробі заволодіння зброєю. Граната кидається у напрямку ворога, при цьому той, хто кидає, має намагатися використати яке-небудь укриття, щоб його не зачепило. З огляду на принцип застосування гранати, вважав відстань, на яку він відійшов від дороги, достатньою для того, щоб не постраждали люди, які стояли на вулиці, а щодо ОСОБА_8 , який стояв прямо перед ним, то він закрив його собою, а тому всі уламки мав би прийняти він (обвинувачений). На його думку, ОСОБА_15 загинув, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження через те, що тактико-технічні характеристики гранати не відповідали заданим параметрам. Граната розірвалася у нього за спиною на відстані п`яти метрів, хлопці знаходилися перед ним, тобто він стояв між ними та гранатою. Зауважив, що витягнув запобіжне кільце та привів гранату в бойову готовність з метою захистити своє життя і здоров`я, оскільки побачив, що з автомобіля ОСОБА_8 , від зустрічі з яким він відмовився, вийшло чотири чоловіки, ОСОБА_9 почав проявляти до нього агресію, а тому він думав, що такі його дії будуть мати психологічне враження і до нього не будуть застосовувати фізичну силу. Вказав, що якби він хотів убити ОСОБА_8 чи ОСОБА_9 , то для зручності скористався б автоматом, який лежав на задньому сидінні його автомобіля.

Крім того, судом були досліджені такі докази.

Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні засвідчив, що ОСОБА_15 є його сином. ОСОБА_24 жив окремо, він спілкувався із сином за день-два до подій, які відбулися 11 червня 2022 року. З обвинуваченим ОСОБА_6 до вчинення злочину були нормальні відносини, знав його як товариша сина, вони з ОСОБА_24 дружили. 11 червня 2022 року, приблизно о 20-й годині йому зателефонували та повідомили про те, що щось трапилося із ОСОБА_24 . Коли він прийшов на місце події по АДРЕСА_1 , то син був вже вбитий. Коляді ОСОБА_25 надавали медичну допомогу, ОСОБА_9 сидів на лавці, а ОСОБА_8 лежав на вулиці на асфальті. Обвинувачений ОСОБА_6 , який був у стані сп`яніння, повідомив слідчому про те, що це він убив ОСОБА_24 . Чи був обвинувачений у стані шоку він не знає. Про відносини ОСОБА_6 з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 йому нічого не відомо. З приводу домовленості про зустріч учасників конфлікту також нічого не знає. Стосовно конфлікту з ОСОБА_26 знає лише те, що ОСОБА_12 вкусила собака ОСОБА_9 , ОСОБА_12 її відганяв, а ОСОБА_9 його побив. Після подій, що трапилися 11 червня 2022 року, до нього приходили родичі ОСОБА_6 та пропонували відшкодувати збитки, проте він відмовився.

Потерпілий ОСОБА_9 засвідчив суду, що з обвинуваченим ОСОБА_6 знайомий не був. 11 червня 2022 року він був вдома в АДРЕСА_4 . Близько 20-ї години до нього зателефонував ОСОБА_8 і попросив вийти на вулицю, щоб зустрітися і поговорити. Коли він вийшов на вулицю, то під`їхав автомобіль ОСОБА_14 , в якому було 3 особи, за кремом був ОСОБА_27 , а ОСОБА_18 та ОСОБА_15 пасажири. ОСОБА_18 попросив його підтвердити те, що він ( ОСОБА_12 ) не приймав участі в конфлікті, який виник 05 червня 2022 року між ним ( ОСОБА_9 ) і ОСОБА_28 . Коли він ( ОСОБА_9 ) запитав кому саме він має це підтвердити, то ОСОБА_8 назвав прізвища ОСОБА_13 та ОСОБА_6 . Спочатку він відмовився йти до них, але ОСОБА_8 сказав, що зателефонує їм, і він ( ОСОБА_9 ) погодився. Вони сіли в автомобіль і поїхали додому до ОСОБА_8 , на АДРЕСА_5 , де зупинилися навпроти його будинку. Він ( ОСОБА_9 ) разом із ОСОБА_29 і ОСОБА_30 палили цигарки та розмовляли, а ОСОБА_18 відходив від них метрів на 5-10 і телефонував, кому саме та про що розмовляв він не знає. Потім ОСОБА_8 повідомив, що ніхто не піднімає слухавку та не хоче спілкуватися. Перебували біля будинку ОСОБА_12 хвилин п`ятнадцять, після чого ОСОБА_8 сказав, що завезуть його ( ОСОБА_9 ) додому, а потім поїдуть по своїх справах. Коли вони від`їхали на один двір на АДРЕСА_3 , там є невелике перехрестя, поворот на поле та вул. Кооперативну, він і ОСОБА_15 помітили автомобіль ОСОБА_6 марки «Жигулі» темного кольору, який стояв метрів за десять від дороги вул. Шевченка. Водійські двері були трохи відкриті, ОСОБА_6 був в автомобілі, його права рука була на кермі, вже тоді він помітив, що в його (обвинуваченого) правій руці щось є. Вони попросили ОСОБА_31 зупинитися і він зупинив автомобіль відразу за провулком на відстані 7-10 метрів, відстань від місця зупинки до того місця, де стояв автомобіль ОСОБА_6 , була приблизно 20-25 метрів. Спочатку з автомобіля вийшли він, ОСОБА_18 та ОСОБА_15 , а ОСОБА_27 вийшов пізніше. Поки вони вийшли з автомобіля, їм назустріч вже біг ОСОБА_6 , який тримав у правій руці гранату, запобіжник-чека вже була зірвана і була в нього в лівій руці. ОСОБА_6 почав кричати нецензурні слова, він з ОСОБА_8 йшли на зустріч ОСОБА_6 , а потім ОСОБА_18 підбіг до ОСОБА_6 та запитав у чому причина його поведінки, на що ОСОБА_6 сказав: «Я вас завалю». Після чого ОСОБА_6 обернувся і звернувся до ОСОБА_31 з проханням відвести ОСОБА_20 , яка знаходилася в його (обвинуваченого) автомобілі, а ОСОБА_22 сказав, щоб він залишався на місці, бо він ( ОСОБА_6 ) хоче розібратися з ними. Відносно ОСОБА_32 у ОСОБА_6 агресивних намірів не було. Незважаючи на те, що ОСОБА_18 сказав, що сам піде поговорити з ОСОБА_6 , він ( ОСОБА_9 ) пішов за ними на другу сторону вулиці Шевченка в сторону поля, в провулок; хто саме запропонував відійти в провулок він не пам`ятає. ОСОБА_6 йшов разом із ОСОБА_8 , який тримав його за руку, в якій була граната. Вони між собою спілкувалися, ОСОБА_12 намагався заспокоїти ОСОБА_6 , бо він був в емоційному та агресивному стані. ОСОБА_8 вмовляв ОСОБА_6 віддати гранату, бо хотів її знешкодити, пропонував її забрати, привести в небойовий стан і поговорити; саму гранату ОСОБА_8 не чіпав, а тримав ОСОБА_6 за руку, в якій була граната, біля ліктя. Він ( ОСОБА_9 ) участі в спілкуванні не приймав, йшов від них на відстані пів метра чи метр, назад не оглядався і не бачив, чи йшов хтось за ними. До того як зупинитися, вони пройшли 25-30 метрів. ОСОБА_8 стояв спиною до дороги вулиці Шевченка, а ОСОБА_6 обличчям до дороги. ОСОБА_12 намагався забрати в ОСОБА_6 гранату, але він тримав її у руці та вони сперечалися. У цей момент ОСОБА_6 погрожував і кричав «вам усім капєц» та поглядав на дорогу. Оскільки ОСОБА_6 стояв обличчям до дороги, то бачив і тримав у полі свого зору його ( ОСОБА_9 ), ОСОБА_8 та тих, хто підходить. ОСОБА_6 якось смикнувся і в цей час почувся звук спрацювання запалу в гранаті. ОСОБА_6 це зрозумів і, оскільки було мало часу, він відкинув гранату правою рукою через ліве плече собі назад у сторону від них усіх. Коли ОСОБА_6 кидав гранату, за ним нікого не було, а через секунду після того, як він її кинув, з лівої сторони від нього підбіг ОСОБА_15 , а з правої ОСОБА_12 ; в цей момент стався вибух. Після вибуху в нього ( ОСОБА_9 ) паралізувало ліву сторону, ногу, руку, живіт, він попід парканом дістався до дороги та сів на лавку біля будинку АДРЕСА_3 . Підійшли люди та почали надавати допомогу, потім приїхали карети швидкої допомоги. Ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_6 він помітив уже в швидкій, оскільки їхав з ним в одній кареті швидкої допомоги. Тоді ОСОБА_6 зізнався працівникам поліції під відеозапис про те, що хотів вбити його ( ОСОБА_9 ) та ОСОБА_8 , і шкодував, що постраждав ОСОБА_15 . Чи був ОСОБА_6 в стані шоку він сказати не може. ОСОБА_6 не говорив йому ( ОСОБА_9 ), щоб він йшов за ним (обвинуваченим) і ОСОБА_33 , це була його ( ОСОБА_9 ) ініціатива йти разом із ними, оскільки він розумів те, що ОСОБА_8 хотіли звинуватити в участі в конфліктній ситуації із ОСОБА_16 , а він хотів довести, що такого не було. Фактично він був залучений до участі в спілкуванні як свідок подій, які відбувалися раніше, бо саме ОСОБА_18 попросив його підтвердити, що ОСОБА_12 участі в конфлікті, який стався між ним ( ОСОБА_9 ) і ОСОБА_16 , не приймав.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні засвідчив, що знає обвинуваченого ОСОБА_6 як односельця. До подій, які сталися 11 червня 2022 року, неприязних відносин не було. Він проходить військову службу з 24 лютого 2022 року. Також йому відомо про те, що ОСОБА_6 теж проходить службу, вони були в різних взводах і по службі перетиналися лише на стройовій. 11 червня 2022 року, приблизно з 14-ї години до 15-ї години 30 хвилин, точний час повідомити не може, до нього ( ОСОБА_8 ) завітали товариші по службі. Коли він знаходився у будинку, то почув галас і вийшов. До нього в двір зайшли ОСОБА_34 і ОСОБА_35 , у якого в руках був телефон і він можливо знімав відео, а ОСОБА_13 тримав у руках гранату, вони були в стані сп`яніння. Він вигнав їх на вулицю і вони пішли. При цьому вони почали доводити, що він разом із ОСОБА_9 побив ОСОБА_16 , проте він повідомив, що його там не було та щоб вони телефонували до ОСОБА_9 , який усе їм розповість. Гості поїхали на початку 20-ї години, а ОСОБА_15 попросив завезти його на дачу. Оскільки він ( ОСОБА_8 ) був у стані сп`яніння і не міг керувати автомобілем, вони зателефонували ОСОБА_23 . Він також зателефонував до ОСОБА_9 , оскільки мав намір заїхати до нього додому. Коли ОСОБА_9 підняв слухавку, то він сказав, що потрібна його співпраця, оскільки є розмови про те, що він ( ОСОБА_8 ) разом із ОСОБА_9 побив ОСОБА_16 . Зустрівшись із ОСОБА_9 , він ( ОСОБА_8 ) почав телефонувати ОСОБА_13 , але слухавку ніхто не піднімав і вони вирішили їхати на дачу та запропонували підвезти ОСОБА_9 додому. Коли вони тільки від`їхали, на перехресті ліворуч вони побачили автомобіль ОСОБА_6 та відразу зупинилися. Він ( ОСОБА_8 ) вийшов з автомобіля, а іншим сказав, щоб вони сиділи в автомобілі та не виходили, і побіг до ОСОБА_6 , який уже біг йому на зустріч із гранатою Ф-1 без чеки. Він схопив ОСОБА_6 за руку, щоб ОСОБА_6 не кинув гранату, та почав його вмовляти і заспокоювати. Вони перейшли в другий провулок через дорогу, він тримав міцно ОСОБА_6 за руку в районі ліктя своєю лівою рукою і просив, щоб він віддав гранату. З проїзної частини у провулок вони йшли вдвох. Коли він ( ОСОБА_8 ) побачив, що за ними йде ОСОБА_9 , то сказав, щоб ОСОБА_9 відійшов і що вони самі будуть розбиратися. Коли він вдруге повернувся обличчям до ОСОБА_9 , то в цей момент побачив як ОСОБА_10 оббігав їх з правої сторони, одночасно з чим він ( ОСОБА_8 ) почув «хлопок» і зрозумів, що спрацював запал гранати. Чому спрацював запал і де в цей момент була граната він не бачив. Також не бачив, в яку сторону ОСОБА_6 кинув гранату. Коли він обернувся, то в нього вже полетіли осколки, він побачив, що ОСОБА_9 стояв, а ОСОБА_10 лежав. У момент коли спрацював запал, він ОСОБА_6 за руку вже не тримав. Події з моменту, коли він разом із ОСОБА_6 звернули в провулок до вибуху, відбувалися протягом півтори дві хвилини. Він почав кричати на ОСОБА_6 , а потім зрозумів, що в нього біліє в очах і він пішов на дорогу та ліг на спину, щоб не втратити свідомість. Коли він виходив на дорогу, то бачив як ОСОБА_6 надавав медичну допомогу ОСОБА_10 . Також повідомив, що не пам`ятає чи погрожував йому ОСОБА_6 вбивством. Зазначив, що коли він разом із ОСОБА_6 йшов у провулок, то ОСОБА_6 не кликав йти з ними ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Вважає, що коли вони йшли з ОСОБА_6 назустріч один одному, то ОСОБА_6 мав можливість кинути гранату, якби захотів, але тоді й він би постраждав, бо була мала відстань. Крім того, повідомив, що йому відомі будова, спосіб застосування, радіус дії та інші тактико-технічні характеристики гранати Ф-1. Граната Ф-1 є гранатою захисної дії, яку кидають у сторону противника, однак той, хто її кидає у цей момент має перебувати в окопі.

Свідок ОСОБА_36 суду засвідчив, що обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_8 і загиблого ОСОБА_10 знає як односельців, а потерпілого ОСОБА_9 не знав до того часу поки останній його не побив. Обставин події, яка сталася у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , він не знає. Щодо його (свідка) побиття повідомив, що 05 червня 2022 року він їхав на велосипеді та на нього напала собака, він відбивався і кликав на допомогу, але ніхто не вийшов. Потім, коли він відбився від собаки та почав від`їжджати, вискочив ОСОБА_9 і почав його бити. ОСОБА_9 заподіяв йому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Після того, як його побив ОСОБА_9 , він з ОСОБА_8 не спілкувався. Про те, що ОСОБА_8 теж був присутній на місці події 05 червня 2022 року, йому стало відомо вже потім, оскільки він після побиття був без свідомості. Про те, що ОСОБА_35 приходив до ОСОБА_14 з приводу його (свідка) побиття, йому нічого не відомо. Про конфлікт ОСОБА_6 з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , а також про те, що загинув ОСОБА_10 він дізнався від односельців. ОСОБА_9 може охарактеризувати тільки з негативної сторони, оскільки зі слів односельців знає, що в нього було багато конфліктів у селі. Про ОСОБА_8 сказати нічого не може, бо він з ним не перетинався, а загиблий ОСОБА_10 був дуже хорошим хлопцем. Про те, щоб у ОСОБА_6 до вказаних подій були якісь конфлікти в селі, він не чув.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_37 суду засвідчив, що є командиром взводу, в якому проходив військову службу обвинувачений ОСОБА_6 . З потерпілим ОСОБА_8 служив в одній роті. Загиблого ОСОБА_10 і потерпілого ОСОБА_9 не знав. У квітні травні 2022 року після деокупації селища Бородянки їхній взвод в основному виконував обов`язки по несенню служби на блок-постах, зачистці території і перевірці місцевості, роботі по населених пунктах стосовно мародерства та залишків ворожих сил РФ, які ще тривалий час залишалися у лісах та інших місцях. У червні 2022 року ОСОБА_6 ніс службу на блок-посту згідно графіку доба через добу. 11 червня 2022 року ОСОБА_6 виконував обов`язки військової служби та о 19 годині 45 хвилин мав з`явитися на інструктаж, а о 20-й годині він мав заступити для несення служби на блок-пост, проте на інструктаж не з`явився і не заступив на чергування. У другій половині того дня він попередньо телефонував до ОСОБА_6 , який повідомив, що їде на чергування, під час розмови встановити чи перебував ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння було не можливо, але випадків, коли ОСОБА_6 ніс службу в стані сп`яніння не було. Близько 20-ї години йому зателефонував військовослужбовець з їхньої роти, який ніс спільне чергування із поліцією, і повідомив про те, що в с. Шибене за участі ОСОБА_6 трапився нещасний випадок. Про дану подію ОСОБА_6 йому безпосередньо не доповідав, у якому стані він перебував перед тим, як його забрала швидка допомога, йому (свідку) не відомо, оскільки він особисто ОСОБА_6 не бачив, а коли приїхав на місце події, то ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_8 там вже не було. Звідки в ОСОБА_6 взялася граната йому не відомо. Вважає, що в ОСОБА_6 могла бути невикористана трофейна граната. 24 лютого 2022 року їм видали автомати АК-74 і 30 патронів, іншої зброї не видавали. За ОСОБА_6 був закріплений автомат АК-74, гранати за ним закріплені не були. Під час бойових дій, якщо була можливість і зброя окупантів була ціла та придатна до використання, то вони її використовували. При боях за селище Бородянка вони використовували трофейні кулемети та гранати, з якими було ефективніше воювати ніж з автоматами. Для того, щоб застосувати гранату по цілі та вразити її, то гранату потрібно кидати в напрямок цілі, а якщо потрібно вразити вибірково одну ціль серед інших, то краще використовувати, зокрема, стрілецьку зброю, оскільки граната має радіус масового ураження. Для того, щоб уникнути заподіяння самому собі тілесних ушкоджень, використовувати гранату потрібно з укриття. Також повідомив про те, що може охарактеризувати ОСОБА_6 виключно з позитивної сторони. За той період, коли вони разом служили, їм доводилося приймати участь у бойових діях безпосередньо в селищі Бородянці, де ОСОБА_6 проявив себе як професіонал, у складі групи ходив у розвідку, ніколи не відступав і належно виконував усі накази. За час несення служби зауважень і нарікань відносно ОСОБА_6 не було, єдиний випадок це його неявка на інструктаж і чергування 11 червня 2022 року.

Свідок ОСОБА_38 суду засвідчив, що обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілих знає як односельців. 11 червня 2022 року він перебував на подвір`ї будинку, в якому проживає у с. Шибене. Коли сидів на подвір`ї, то чув розмову між чоловіками на підвищених тонах, але зміст розмови не чув. Потім на полі за будинками почув «хлопок», він вийшов із двору та пішов у тому напрямку, де він пролунав. Був на місці приблизно через хвилину. Коли прийшов, то перше, що побачив на місці те, що з провулку вийшли ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , вони були в крові. Він зайшов у провулок і за метрів десять побачив, що ОСОБА_15 лежить на спині, біля нього був ОСОБА_35 і намагався надати ОСОБА_22 допомогу. Він до них підійшов і побачив, що ОСОБА_10 хрипить і відразу почав викликати швидку допомогу. Коли він запитав про те, що сталося, то хтось сказав, що граната. ОСОБА_6 повідомив, що це зробив він, при цьому він висловлював жаль, що так сталося. Потім приїхала поліція і швидка допомога. З приводу чого сталася дана подія йому не відомо. Чув, що по селу говорили про те, що побили ОСОБА_11 , проте яке відношення до цього має ОСОБА_6 він не знає. Також повідомив, що з учасниками конфліктної ситуації не спілкувався так, щоб міг їх охарактеризувати, може лише сказати про те, що ОСОБА_6 не грубіян, фактів порушення ним громадського порядку він не бачив. ОСОБА_15 був спокійною людиною, неприязних відносин між ним і ОСОБА_6 точно не було. Між ОСОБА_33 і ОСОБА_39 явно вираженої злості один до одного не було, а ОСОБА_9 він мало знає і про їх відношення з ОСОБА_6 один до одного теж.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_40 суду засвідчила, що з обвинуваченим ОСОБА_6 у них дружні стосунки, товаришують давно. Із загиблим ОСОБА_10 вони товаришували, ОСОБА_8 її сусід, а з ОСОБА_9 вона не спілкувалася. 11 червня 2022 року вона спочатку була вдома, а потім разом із її чоловіком та дітьми пішли на ставок, з ними також був ОСОБА_6 . На ставку вони вживали алкогольні напої. Пізніше її чоловік пішов додому, а вони ще залишилися. Телефон чоловіка залишився у неї, почалися телефонні дзвінки. Спочатку вона слухавку не піднімала, а коли взяла слухавку, то виявилося, що телефонував ОСОБА_8 , який вимагав зустрічі з її чоловіком і ОСОБА_6 . У той день вона бачила ОСОБА_8 , він був у стані сп`яніння, бо вони відпочивали компанією з ОСОБА_10 і ОСОБА_9 . Чи телефонував ОСОБА_8 до ОСОБА_6 вона не знає. Через деякий час, їй зателефонував син і сказав, щоб вона йшла додому, бо щось відбувається і до нього чіпляється ОСОБА_8 , погрожував сину забрати автомобіль, коли той заїжджав у двір. Вона сказала ОСОБА_6 про те, що вдома щось сталося і попросила ОСОБА_6 її підвезти, крім них в автомобілі більше нікого не було. Вони зупинилися у провулку за метрів двадцять перед вулицею Шевченка, бо побачили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які стояли на перехресті, ніби перегородивши їм дорогу, та чекали їх. ОСОБА_6 сказав їй, щоб вона сиділа в машині, а він піде подивитися, що вони хочуть. ОСОБА_6 ніяких погроз в сторону ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не висловлював і взагалі в той день не збирався з`ясовувати стосунки з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Про конфлікт між ними та його причини вона нічого не знає. Стосовно того, що її чоловік разом із ОСОБА_6 приходив до ОСОБА_14 їй нічого не відомо. Зміст розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вона не чула, але було видно, що вони щось з`ясовують, при розмові вони штовхалися. ОСОБА_9 і ОСОБА_10 стояли поряд, ОСОБА_10 участі в розмові не приймав, а за ОСОБА_9 не пам`ятає. Під час розмови з ОСОБА_8 у ОСОБА_6 в руках нічого не було; гранати в руках у ОСОБА_6 вона не бачила, бачила лише автомат, який лежав у багажнику автомобіля. Потім вони разом пішли в провулок, хто пішов першим не пам`ятає. Після того, як вона почула вибух, то вибігла з автомобіля і побігла в провулок, дорогою до місця вибуху вона бачила ОСОБА_8 , який виходив із провулку, а ОСОБА_9 вже сидів на лавці. Коли вона прибігла в провулок, ОСОБА_15 лежав, а ОСОБА_6 намагався надати йому допомогу, кричав, щоб принесли аптечку, звертався до ОСОБА_24 і намагався привести його до тями. ОСОБА_6 та ОСОБА_15 були ліпшими друзями, сварок між ними не було. ОСОБА_35 не мав наміру заподіяти смерть ОСОБА_24 , так само як і ОСОБА_41 та ОСОБА_42 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду засвідчив, що обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілих знає як односельців, має з ними товариські відносини. 11 червня 2022 року він був вдома. Того дня до нього зателефонував ОСОБА_15 і попросив сісти його за кермо, бо він з ОСОБА_33 вживали алкогольні напої. Він прийшов додому до ОСОБА_14 , потім вони забрали ОСОБА_9 , щоб він поговорив із ОСОБА_6 з приводу ситуації, яка виникла з ОСОБА_26 і підтвердив, що ОСОБА_8 не приймав участі разом із ОСОБА_9 у побитті ОСОБА_16 . Коли стояли біля двору, ОСОБА_12 телефонував до ОСОБА_43 , щоб домовитися про зустріч, чи домовилися вони про зустріч він не знає. Після чого ОСОБА_18 попросив завезти його на базу на аеродром. Вони від`їхали та побачили, що в провулку метрів за два від асфальтного покриття стоїть автомобіль Коляди С.І. ОСОБА_25 сидів у машині разом із ОСОБА_44 . ОСОБА_45 попросили його зупинитися і він зупинив автомобіль на вулиці Шевченка, відразу на виїзді з провулка, навпроти автомобіля ОСОБА_6 . Коли вони вийшли з автомобіля, ОСОБА_25 вийшов також, в руці він тримав гранату. Як тільки він вийшов із автомобіля, то при них зірвав з гранати чеку. Вони сказали ОСОБА_25 , що не будуть його чіпати, тільки поговорять з приводу ситуації, що сталася із ОСОБА_26 . ОСОБА_15 сказав, що не допустить, щоб ОСОБА_25 били. Хтось із хлопців запропонував відійти, бо там було багато дітей, хто саме запропонував він не пам`ятає, і вони пішли в провулок. Спочатку пішов ОСОБА_6 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , потім за ними пішов ОСОБА_15 . Він (свідок) відігнав автомобіль і теж пішов до них у провулок. Йшов у провулок із цікавості, підстав вважати, що ОСОБА_6 когось уб`є у нього не було. Як тільки він звернув у провулок, побачив, що ОСОБА_6 стояв до нього обличчям, а хлопці спиною. І в цей час він побачив помах руки ОСОБА_43 , який відкинув гранату лівою рукою назад від себе на відстань приблизно п`яти метрів, і пролунав вибух, після якого всі попадали. Коли він до них підійшов, то ОСОБА_35 , який мав поранення від уламків гранати, надавав першу медичну допомогу ОСОБА_22 і просив аптечку. ОСОБА_8 пішов і ліг на асфальт, а ОСОБА_9 сидів на лавці, медичну допомогу ОСОБА_10 вони не надавали, бо теж були поранені. Також свідок повідомив, що погроз від ОСОБА_6 у бік ОСОБА_14 та ОСОБА_46 він не чув, а з ОСОБА_30 у ОСОБА_25 були дружні стосунки, конфлікту між ними не було, ОСОБА_15 захищав ОСОБА_25 .

Свідок ОСОБА_13 суду засвідчив, що знає обвинуваченого ОСОБА_6 як односельця більше десяти років. ОСОБА_8 і загиблий ОСОБА_10 його сусіди, а з ОСОБА_9 познайомився за обставин, коли він ( ОСОБА_9 ) після деокупації проник у чуже житлове приміщення. 11 червня 2022 року він (свідок) разом зі своєю сім`єю та ОСОБА_6 відпочивали на озері. Чи вживав ОСОБА_6 на озері алкогольні напої, він не бачив. Коли він (свідок) був на озері, то ніякої розмови в нього з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 не було. Чи говорив з кимось по телефону ОСОБА_6 , коли був на озері, він не бачив і не чув. Вони разом були приблизно 2-3 години, а потім він з молодшим сином пішов додому, а дружина зі старшими дітьми залишилася на озері, ОСОБА_25 залишився теж. Про те, що сталося він (свідок) дізнався приблизно о 00 годині 30 хвилин, коли його розбудив командир. Наступного ранку від сина він дізнався, що все почалося через те, що коли син заганяв автомобіль у двір, то до нього чіплявся ОСОБА_18 з приводу того, що син сів за кермо. Після того, як стало відомо про те, що ОСОБА_9 побив ОСОБА_11 , він робив ОСОБА_41 зауваження з приводу його спілкування із ОСОБА_9 , через що між ними виникли деякі непорозуміння. За декілька днів до 11 червня 2022 року він разом із ОСОБА_39 , який на той час був його напарником і вони вдвох чергували на посту, приїхали до нього додому та почули, що в сусідньому дворі є ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , вони зайшли у двір і він знову запитав у ОСОБА_14 , чому він спілкується із ОСОБА_9 , на що ОСОБА_12 сказав, щоб вони вийшли з двору, після чого вони з Колядою ОСОБА_25 спокійно вийшли. Коли вони заходили в двір до ОСОБА_8 , то гранати в нього (свідка) не було, в руці він тримав шматок каміння, який кинув під ноги ОСОБА_12 . Також повідомив про те, що з початком бойових дій у військкоматі їм кожному видавали по автомату, три рожка та 120 патронів. Через три дні в кожного було дуже багато захопленої у бою трофейної зброї, яку ніхто не обліковував. Граната, яка була в ОСОБА_6 11 червня 2022 року була трофейною.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_47 суду засвідчила, що вона обіймає посаду старости Шибенського старостинського округу, обвинуваченого та потерпілих знає як жителів с. Шибене. Знає ОСОБА_6 з дитинства, після закінчення навчання він здобув дві професії, працював у колективі, в якому його любили та поважали. За характером добросовісний, дисциплінований. З ОСОБА_30 обвинувачений товаришував з дитинства, вони були найкращими друзями, разом навчалися і працювали в лісництві. Зазначила, що ОСОБА_9 характеризується в основному з негативної сторони, бо були випадки коли він в`їхав на своєму автомобілі в магазин, побив вітрину, кавомашину, також був випадок, коли він вибив дівчині зуби. Факти з приводу конфліктів між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 і ОСОБА_9 їй не відомі. Зі слів односельців знає, що події 11 червня 2022 року відбулися через побиття ОСОБА_16 .

Допитана свідок ОСОБА_48 суду засвідчила, що обвинувачений ОСОБА_6 її син. ОСОБА_8 і родину Боровиків знає, ОСОБА_9 до подій, які відбулися 11 червня 2022 року, не знала. Син добре навчався, після закінчення навчання спочатку працював у колгоспі, потім у лісництві. В 2016 році пішов служити добровольцем в АТО, за час служби отримав орден, демобілізувався у 2018 році, а в 2022 році пішов добровольцем у військкомат. З ОСОБА_30 син дружив, були друзями «не розлий вода». Таких фактів, що ОСОБА_25 комусь погрожував, їй не відомо, він би такого ніколи не зробив, бо дуже добрий.

Свідок ОСОБА_49 суду засвідчив, що обвинуваченого ОСОБА_6 знає з дитинства, років з десять тому він працював у нього агрономом на сезонних роботах. Може охарактеризувати ОСОБА_25 лише з позитивної сторони, він ініціативний, розумний, слухняний. Також знає потерпілого ОСОБА_10 і його сина ОСОБА_24 , знає що ОСОБА_6 працював разом із ОСОБА_24 . З потерпілими ОСОБА_8 і ОСОБА_9 він взагалі не знайомий.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_50 суду засвідчила, що обвинувачений ОСОБА_6 її рідний брат. З ОСОБА_8 особисто не була знайома до подій, які є предметом розгляду даної справи. З ОСОБА_9 також не знайома. З ОСОБА_30 були знайомі з раннього дитинства. Може охарактеризувати свого брата ОСОБА_25 лише з позитивної сторони. З 2016 року протягом двох років ОСОБА_25 був учасником бойових дій на сході, а 24 лютого 2022 року, не чекаючи запрошення, пішов до військкомату та був мобілізований, приймав безпосередню участь у бойових діях на території селища Бородянки. Бачила в ОСОБА_25 гранату та коли вона поцікавилася в нього про те, чи є в них якесь озброєння, крім автоматів, то ОСОБА_25 відповів, що в них є те, що було здобуто ними в бою. З покійним ОСОБА_51 був у близьких стосунках, вони товаришували з дитинства, ОСОБА_24 був ОСОБА_25 як брат, в молодості вони були в одній компанії, разом працювали в лісництві, постійно спілкувалися, підтримували зв`язок і дружні стосунки. Після інциденту, який стався 11 червня 2022 року, під час її спілкування в лікарні з братом, ОСОБА_25 постійно повторював про те, що ОСОБА_24 там не повинно було бути.

Відповідно до рапорту поліцейського ГРПП № 2 відділення поліції № 2 Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_52 від 12 червня 2022 року, 11 червня 2022 року о 20 годині 30 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11 червня 2022 року о 20 годині 28 хвилин в АДРЕСА_6 двоє потерпілих підірвалися на гранаті чи міні в провулку на город біля приватного будинку; заявник ОСОБА_53 (т. 2, а.с. 4, 182, 183).

Згідно з протоколом огляду місця події, проведеного 11 червня 2022 року в період часу з 21 години 26 хвилин до 22 години 10 хвилин у АДРЕСА_1 , між будинками 17 і 19, та ілюстративної таблиці до протоколу огляду місця події, на землі виявлено труп чоловіка близько 43 років з ознаками насильницької смерті. На тілі наявні ушкодження грудної клітини, три рани. Одягнутий у сірі штани, зелену футболку, одяг у крові. Руки та обличчя в речовині бурого кольору, схожої на кров. Біля тіла виявлено мобільний телефон, смартфон Samsung, темно-синього кольору. Близько 1,5 метра від голови, під парканом, виявлено чеку від гранати (запобіжне кільце). Між ногами трупа виявлено важіль з маркуванням 129-85 УЗРГМ-2-583. Праворуч від трупа на паркані виявлено плями бурого кольору. Близько 5 метрів від ніг трупа виявлено вирву від можливого вибуху. Праворуч від вирви у металевому паркані з профілю виявлені пошкодження в результаті вибуху. По закінченню огляду було вилучено: чеку, важіль, ґрунт з вирви в місці вибуху, змив речовини бурого кольору з фундаменту паркану, мобільний телефон Samsung, металеві предмети зі слідами кіптяви з вирви (т. 2, а.с. 5-7, 8-23).

Відповідно до протоколу огляду місця події, проведеного 11 червня 2022 року в період з 23 години 50 хвилин до 00 години 10 хвилин, та відтвореним у судовому засіданні відеозаписом слідчої дії, у АДРЕСА_1 знаходиться легковий автомобіль ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , бордового кольору. Автомобіль відчинений, у замку запалювання наявні ключі. Під переднім сидінням автомобіля виявлено пляшку горілки «Хортиця» об`ємом 0,5 літра. На задньому сидінні автомобіля виявлено: автомат АК-47 (маркування НОМЕР_2 ) з магазином; розпакована пляшка горілки «Хортиця» об`ємом 0,5 літра, заповнена на половину; пляшка вина «Ореанда» об`ємом 1,5 літра; порожня пляшка з-під «Джин-Тонік»; жіноча сумка чорного кольору, в якій наявний телефон Samsung; водійське посвідчення НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_54 ; магазин до автомата з набоями в кількості 30 штук. У багажнику автомобіля виявлено: формений військовий одяг; дві розгрузки, в одній з яких наявні два магазини до автомату, один порожній, другий повний набоїв; ніж складний; дві каски. По закінченню огляду вилучено: дві пляшки горілки «Хортиця»; пляшку з-під напою « ОСОБА_55 »; два магазини з розгрузки (1 - порожній, 2 - з набоями 30 штук); магазин з набоями; предмет, зовні схожий на ніж; пляшку вина; автомат з маркуванням НОМЕР_2 ; автомобіль ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 (т. 2, а.с. 57-60).

Відповідно до протоколу огляду, проведеного 13 червня 2022 року в період з 10 години 00 хвилин до 11 години 00 хвилин за участі судово-медичного експерта ОСОБА_56 , в АДРЕСА_7 , у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 було оглянуто труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На трупі виявлено наступний одяг: футболка зеленого кольору (поло), штани сірого кольору. Одяг ношений, надірваний, зі слідами речовини бурого кольору. Труп чоловічої статі правильної будови тіла. Трупне заклякання добре виражене в м`язах. Трупні плями червоно-синюшного забарвлення, розташовані на задній поверхні тіла. Гнилісні зміни відсутні. На волосистій частині голови наявні садна. Грудна клітка симетрична, наявні отвори у верхній частині, один слід від осколків близько 1-1,5 см. На руках наявні садна. По тілу наявні плями крові. З отворів у грудній клітині було виявлено та вилучено судово-медичним експертом ОСОБА_57 два осколки (металеві предмети зі слідами кіптяви), які по закінченню огляду були вилучені (т. 2 а.с. 106-108, 97).

Згідно з висновком експерта № 139 від 20 липня 2022 року, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 , 1979 року народження, виявлені наступні тілесні ушкодження: дві відкриті рани передньої поверхні грудної клітки справа з раньовими каналами, що проникають через м`які тканини, м`язи грудної клітки, пристінкову плевру в праву плевральну порожнину з ушкодженням правої легені, серцевої сорочки, лівого передсердя серця з наявністю у правій плевральній порожнині 3420 мл крові та наявністю двох чужорідних металевих уламків в раньовому каналі та серці, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, а також множинні садна грудної клітки та живота зліва. Дані поранення грудної клітки утворилися прижиттєво, незадовго до смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок відкритих ран грудної клітки, що проникали в грудну порожнину з ушкодженням легені, серця і супроводжувалися значною внутрішньою крововтратою (явища гемоторакса). Ушкодження грудної клітки та живота є наслідком вибухової травми від дії уламків снаряду, що розірвався. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа ОСОБА_10 виявлено 2,48%о етилового спирту, що за життя може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння (т. 2, а.с. 31-35).

Відповідно до висновку експерта № 5/139 від 23 вересня 2022 року, смерть ОСОБА_10 , 1979 року народження, наступила внаслідок відкритих ран грудної клітки, що проникали в грудну порожнину з ушкодженням легені, серця і супроводжувалися значною внутрішньою крововтратою (явища гемоторакса). Ушкодження грудної клітки та живота є наслідком вибухової травми від дії уламків снаряду, що розірвався. Тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_10 могли утворитися за обставин, які зазначені підозрюваним ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_9 у ході проведення їх допитів і слідчих експериментів, а також за обставин, які зазначені в ході допиту свідка ОСОБА_23 (т. 2, а.с. 36-38).

При проведенні слідчого експерименту 13 червня 2022 року в період часу з 18 години 40 хвилин до 18 години 53 хвилин поблизу будинків 17 і 19 у АДРЕСА_1 , підозрюваний ОСОБА_6 в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 на місці розповів і показав, що 11 червня 2022 року він разом із ОСОБА_44 їхав на автомобілі ВАЗ 2106 по ґрунтовій дорозі до вул. Шевченка. Доїжджаючи до вулиці він побачив, що на дорозі стояли ОСОБА_58 , ОСОБА_59 і ОСОБА_60 , які не відходили з дороги. Повідомив, що до цього у нього ( ОСОБА_6 ) був усний конфлікт з ОСОБА_61 з приводу побиття ОСОБА_16 . Він зупинив автомобіль і, зрозумівши, що може бути конфлікт, дістав із розгрузки гранату та поклав до кишені. Вказану гранату він ( ОСОБА_6 ) здобув під час бойових дій, яку в подальшому залишив собі та зберігав для відбиття російських окупантів. Підійшовши до ОСОБА_62 , ОСОБА_63 та ОСОБА_64 , у них виник словесний конфлікт, в ході якого він ( ОСОБА_6 ) розмовляв із ОСОБА_61 , а ОСОБА_59 сказав йому ( ОСОБА_6 ): «Що ти хочеш зі мною розібратися?». Зрозумівши, що може відбутися конфлікт, так як вони були більші за нього, він ( ОСОБА_6 ) дістав гранату та відокремив чеку для самозахисту. Стояв із гранатою і чекою у руках, попередивши їх, що якщо вони його тронуть, то буде застосована зброя. ОСОБА_60 до останнього не проявляв ніякої агресії. Потім він ( ОСОБА_6 ) відійшов із ОСОБА_61 у провулок, на момент коли вони відходили ОСОБА_59 і ОСОБА_60 залишались на місці там де стояли. Він ( ОСОБА_6 ), тримаючи гранату біля себе, розмовляв з ОСОБА_61 , в ході розмови один одному не погрожували. Зазначив, що тримаючи гранату в нього ослабла рука, він почув звук та, повернувши голову назад і побачивши, що там нікого немає, кинув гранату в бік, куди саме вона впала він не бачив. ОСОБА_62 та ОСОБА_64 він не бачив, оскільки стояв із ОСОБА_61 один біля одного. Після вибуху гранати, хтось сказав, що зачепило ОСОБА_64 . Він побачив, що ОСОБА_60 лежить на землі з тілесними ушкодженнями та почав надавати йому медичну допомогу до приїзду швидкої допомоги. В подальшому лікарі повідомили, що ОСОБА_60 помер. Зазначив, що він стояв найближче до епіцентру вибуху. Крім того, повідомив, що щиро кається, умислу на вбивство та спричинення кому-небудь тілесних ушкоджень у нього не було, що підтверджується відповідним протоколом і відтвореним у судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту (т. 2, а.с. 218-223).

Згідно з протоколом огляду, проведеного 12 червня 2022 року в період часу з 10 години 35 хвилин до 10 години 45 хвилин за участю ОСОБА_8 у приймальному відділенні « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у селищі Бородянка по АДРЕСА_8 , безпосереднім об`єктом огляду є одяг ОСОБА_8 , який він добровільно видав, а саме спортивні штани чорного кольору та футболка чорного кольору, на яких наявні сліди речовини бурого кольору. В ході проведення огляду ОСОБА_8 пояснив, що в даному одязі він був одягнений, коли отримав поранення. По закінченню огляду даний одяг було вилучено (т. 2, а.с. 85-87).

Відповідно до висновку експерта № 170/Е від 19 вересня 2022 року, згідно наданої медичної документації у ОСОБА_8 мали місце ушкодження у вигляді множинних осколкових сліпих поранень м`яких тканин правого стегна, лівої гомілки та правого плеча, поранення лівої підколінної ділянки та передньої черевної стінки, осколкове поранення в ділянці 8 ребра. Зазначені ушкодження утворилися від дії мінно-вибухової травми (вибух гранати), по давності можуть відповідати строку і обставинам вказаним у постанові, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я на термін більше 6-ти але менше 21-го дня (т. 2, а.с. 48-51).

Відповідно до висновку експерта № 6/І від 27 вересня 2022 року тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_8 могли утворитися за обставин, зазначених підозрюваним ОСОБА_6 в ході проведення допиту та слідчого експерименту, а також за обставин зазначених ОСОБА_9 і свідком ОСОБА_23 в ході проведення допиту та слідчого експерименту (т. 2, а.с. 55-56).

При проведенні слідчого експерименту 14 вересня 2022 року в період з 11 години 39 хвилин до 12 години 13 хвилин, потерпілий ОСОБА_8 у АДРЕСА_1 розповів і показав обставини події, яка мала місце 11 червня 2022 року за його участі та участі ОСОБА_6 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , що відповідає показанням, наданим потерпілим ОСОБА_8 у ході судового розгляду та підтверджується відтвореним у судовому засіданні відеозаписом проведення даної слідчої дії (т. 2, а.с. 135-138, 138).

Згідно з протоколом огляду, проведеного 12 червня 2022 року в період часу з 10 години 47 хвилин до 10 години 51 хвилини за участю ОСОБА_9 в приймальному відділенні « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у селищі Бородянка по вул. Семашка, 3, безпосереднім об`єктом огляду є одяг ОСОБА_9 , який він добровільно видав, а саме шорти зеленого кольору та футболка зеленого кольору, на яких наявні сліди речовини бурого кольору. В ході проведення огляду ОСОБА_9 пояснив, що в даному одязі він був одягнений коли отримав поранення. По закінченню огляду даний одяг було вилучено (т. 2, а.с. 75-77).

Згідно з висновком експерта № 169/Е від 19 вересня 2022 року, згідно наданої медичної документації у ОСОБА_9 мали місце ушкодження у вигляді рваних ран ділянки лівого передпліччя, лівого стегна, передньої черевної стінки, як наслідок осколкових поранень. Зазначені ушкодження утворилися від мінно-вибухової травми (вибух гранати), по давності можуть відповідати строку та обставинам вказаним у постанові, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що тягнуть за собою короткочасний розлад здоров`я на термін більше 6-ти але менше 21-го дня (т. 2, а.с. 39-42).

Відповідно до висновку експерта № 5/І від 21 вересня 2022 року, утворені тілесні ушкодження у ОСОБА_9 найбільш вірогідно могли утворитися за обставин, які він повідомляє та відтворює під час проведення слідчого експерименту від 14 вересня 2022 року (т. 2, а.с. 43-45).

Згідно з висновком експерта № 7/І від 27 вересня 2022 року, тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_9 могли утворитися за обставин, зазначених підозрюваним ОСОБА_6 в ході проведення допиту та слідчого експерименту, а також за обставин зазначених у ході проведення допиту свідка ОСОБА_23 (т. 2, а.с. 46-47).

При проведенні слідчого експерименту 14 вересня 2022 року в період з 12 години 15 хвилин до 12 години 32 хвилин, потерпілий ОСОБА_9 у АДРЕСА_1 розповів і показав обставини події, яка мала місце 11 червня 2022 року за його участі та участі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , що відповідає показанням, наданим потерпілим ОСОБА_9 у ході судового розгляду та підтверджується відтвореним у судовому засіданні відеозаписом проведення даної слідчої дії (т. 2, а.с. 118-120, 121).

З довідки № 579 вбачається, що 11 червня 2022 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_6 було надано медичну допомогу в зв`язку з мінно-вибуховою травмою, вогнепальним пораненням правого стегна та правої гомілки, отриманих внаслідок вибуху гранати; ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, вміст алкоголю в його організмі становив 0,8%о (т. 2, а.с. 194).

Згідно з протоколом огляду, проведеного 12 червня 2022 року в період часу з 14 години 32 хвилин до 14 години 40 хвилин в приймальному відділенні « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у селищі Бородянка по вул. Семашка, 3, безпосереднім об`єктом огляду є металевий уламок, довжиною близько 0,5 сантиметрів, який було вилучено з тіла ОСОБА_6 . По закінченню огляду даний уламок було вилучено (т. 2, а.с. 94-96).

Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/111-22/21457 від 27 липня 2022 року, надані на дослідження металеві предмети неправильної форми із слідами кіптяви є залишками бойового припасу промислового виготовлення осколками корпусу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1. Надані на дослідження кільце з чекою та металевий важіль з маркуванням 129-85 УЗРГМ-2-583 є деталями уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ-2 конструктивного елементу бойового припасу промислового виготовлення оборонної осколкової ручної гранати Ф-1. На наданому на дослідження зразку ґрунту виявлено тротил, який є вибуховою речовиною (т. 2, а.с. 155-169).

Згідно з дослідженою в судовому засіданні інформацією, наданою оператором мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», 11 червня 2022 року в період часу з 19 години 59 хвилин 17 секунд по 21 годину 51 хвилину 07 секунд мобільні номери, належні обвинуваченому ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_8 і ОСОБА_9 перебували в межах розташування базової станції за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2, а.с. 184-186, 187).

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 216 від 07 вересня 2022 року, ОСОБА_6 у період вчинення інкримінованих йому дій на психічні захворювання не страждав і в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував; міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у нього не виявлено і ОСОБА_6 на даний час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує. ОСОБА_6 не притаманні будь-які індивідуально-психологічні особливості, які могли б здійснити суттєвий вплив на його поведінку в досліджуваній ситуації (т. 2, а.с. 149-153).

Відповідно до витягу з наказу № 39 від 24 лютого 2022 року солдата ОСОБА_6 зараховано в списки особового складу та призначено на посаду старшого стрільця першого відділення першого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2, а.с. 197).

Згідно з листа ІНФОРМАЦІЯ_6 від 12 червня 2022 року, військовослужбовець роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 11 червня 2022 року обов`язків військової служби не виконував, але був запланований до чергування на одному з блокпостів з 20-ї години 11 червня 2022 року, але на чергування не заступив. За ОСОБА_6 була закріплена зброя АК-74 № НОМЕР_2 та 120 набоїв до неї, закріплена зброя та 60 набоїв були при ньому. Ручні гранати і запали до них, в тому числі гранати Ф-1 та запал типу УЗРГМ-2 за ОСОБА_6 не закріплені та не видавалися. Дозвіл на залишення території військової частини та місця служби, із стрілецькою зброєю і боєприпасами до неї ОСОБА_6 не надавався (т. 2, а.с. 196, 207-208).

В судовому засіданні також були досліджені речові докази, зокрема, мобільний телефон «Самсунг»; чека та важіль від гранати; пакет з ґрунтом і металеві предмети зі слідами кіптяви, що були виявлені у вирві; автомат АК-74 з маркуванням НОМЕР_2 ; дві пляшки горілки «Хортиця»; пляшка з під напою «Джин-Тонік»; магазин до автомата з набоями в кількості 30 штук; дві розгрузки в одній з яких знаходяться два магазини, один з яких повний; магазин з набоями; предмет, ззовні схожий на ніж; одяг потерпілого ОСОБА_9 , а саме шорти та футболка зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору; одяг потерпілого ОСОБА_8 , а саме штани та футболка чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору; металеві предмети зі слідами кіптяви; одяг обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме штани зі слідами речовини бурого кольору.

Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості і достовірності та з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчинені викладених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 119 КК України знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України у тому, що він: 11 червня 2022 року близько 20 години 25 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у порушення ст. 3, 27, 68 Конституції України, ст. 6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 способом, небезпечним для життя багатьох осіб, умисно кинув приведену в бойову готовність оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 на землю поблизу останніх, внаслідок чого стався її вибух, у результаті якого ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

Він же, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 11 червня 2022 року, близько 20 години 25 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у порушення ст. 3, 27, 68 Конституції України, ст. 6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , способом небезпечним для життя багатьох осіб, умисно кинув приведену в бойову готовність оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 на землю поблизу останніх, внаслідок чого стався її вибух, у результаті якого ОСОБА_8 і ОСОБА_9 отримали легкі тілесні ушкодження, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я.

Він же, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 20 години 25 хвилин 11 червня 2022 року, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою використання в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог ст. 41, 92 Конституції України, ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, ст. 6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року № 2471-ХІІ, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, придбав бойовий припас оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка складається із корпусу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ-2 з маркуванням 129-85 УЗРГМ-2-583, після чого носив її при собі до моменту застосування 11 червня 2022 року близько 20 години 25 хвилин, під час перебування за адресою: АДРЕСА_9 .

Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції при здійснені правосуддя» визнання особи винуватою у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

Згідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови, доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України знайшла своє підтвердження у судовому засіданні. Проте дійшов висновку про необхідність виключити з обвинувачення посилання на корисний мотив кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, як такий, що не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.

В частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, суд дійшов висновку про недоведеність наявності у ОСОБА_6 умислу на вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад передбаченого КК України злочину, тобто наступні елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона злочину.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи » суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Так, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 115 КК України, характеризується наявністю прямого або непрямого умислу. Відповідно до ст. 24, 115 КК України для обвинувачення в умисному вбивстві необхідно встановити, що винна особа, вчиняючи протиправні дії, передбачала настання смерті потерпілого і внаслідок цих дій бажала чи свідомо припускала настання такого наслідку.

Про відсутність умислу ОСОБА_6 на вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 свідчать показання потерпілих та свідків, допитаних у судовому засіданні, які узгоджуються з показаннями обвинуваченого та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, як вбачається з показань потерпілого ОСОБА_10 , відносини між його загиблим сином ( ОСОБА_10 ) і ОСОБА_6 були дружні.

Свідки ОСОБА_40 , ОСОБА_23 ОСОБА_47 ОСОБА_48 ОСОБА_50 також вказали, що загиблий ОСОБА_10 і ОСОБА_6 були друзями з дитинства.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підтвердили, що під час події, яка сталася 11 червня 2022 року, у ОСОБА_6 по відношенню до загиблого ОСОБА_10 не було жодної агресивної поведінки та конфліктів. ОСОБА_6 після вибуху гранати надавав загиблому ОСОБА_10 першу медичну допомогу.

Свідки ОСОБА_38 ОСОБА_40 , ОСОБА_23 також підтвердили, що ОСОБА_6 після вибуху гранати надавав загиблому ОСОБА_10 першу медичну допомогу та висловлював жаль, що так сталося. Свідок ОСОБА_23 додатково повідомив, що загиблий ОСОБА_10 під час подій 11 червня 2022 року захищав ОСОБА_6 .

З наданих у судовому засіданні показань потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які узгоджуються з проведеними 14 вересня 2022 року слідчими експериментами за їх участі, вбачається, що ОСОБА_8 11 червня 2022 року близько 20-ї години під`їхав до дому ОСОБА_9 разом із ОСОБА_23 та ОСОБА_10 та попросив, щоб ОСОБА_9 підтвердив ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , що він ( ОСОБА_8 ) не приймав участі у конфлікті, який виник 05 червня 2022 року між ОСОБА_9 і ОСОБА_65 . ОСОБА_9 погодився і вони усі разом поїхали на автомобілі до ОСОБА_8 . У подальшому ОСОБА_8 після телефонних дзвінків повідомив ОСОБА_9 , що ніхто не піднімає слухавку та не хоче спілкуватись і запропонував підвезти останнього додому. Коли вони від`їхали на один двір, на АДРЕСА_3 , на перехресті, побачили автомобіль ОСОБА_6 і попросили ОСОБА_23 , який був за кермом автомобіля, зупинитись. З автомобіля вийшли ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_23 . ОСОБА_6 вийшов зі свого автомобіля їм назустріч, тримаючи у правій руці гранату без чеки, а у лівій чеку від гранати. ОСОБА_8 сказав, що сам піде розмовляти з ОСОБА_6 Підійшовши до ОСОБА_6 , ОСОБА_8 міцно взяв ОСОБА_6 за руку біля ліктя, у якій останній тримав гранату без чеки, і вони вдвох відійшли від дороги у провулок. Коли ОСОБА_8 побачив, що ОСОБА_9 йде за ним з ОСОБА_6 , то сказав, щоб він ( ОСОБА_9 ) відійшов від них, вони самі розберуться. Ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_8 не кликали із собою ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , проте останні пішли за ними.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні повідомив, що коли він був з ОСОБА_6 у провулку, він ( ОСОБА_8 ) вдруге повернувся обличчям до ОСОБА_9 , та у цей момент побачив як ОСОБА_10 оббігав їх з правої сторони та одночасно почув, що спрацював запал гранати. Чому спрацював запал гранати і де в цей момент була граната він не бачив. Коли він знов обернувся обличчям до ОСОБА_6 , то в нього вже полетіли осколки від вибуху гранати.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні повідомив, що коли ОСОБА_6 з ОСОБА_8 були у провулку, ОСОБА_8 намагався забрати у ОСОБА_6 гранату, але він тримав її у руці та вони сперечалися. ОСОБА_6 смикнувся і в цей час почувся звук спрацювання запалу в гранаті. ОСОБА_6 це зрозумів і, оскільки було мало часу, він відкинув гранату правою рукою через ліве плече собі назад у сторону від них усіх. У час, коли ОСОБА_6 кидав гранату, за ним нікого не було, а через секунду після того, як він її кинув з лівої сторони від нього підбіг ОСОБА_10 , а з правої ОСОБА_8 і в цей момент стався вибух.

Як стверджував у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , умислу на вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у нього не було; із ОСОБА_10 у нього були дружні стосунки; взяв ручну гранату та привів її у бойову готовність з метою залякування ОСОБА_8 і ОСОБА_9 від можливих агресивних дій щодо нього, оскільки у нього із останніми склалася конфліктна ситуація; у ході штовханини між ним та ОСОБА_8 та стисканням останнім його руки, внаслідок чого рука, у якій він тримав гранату, оніміла, відбулося спрацювання запалу; розуміючи, що дію гранати зупинити неможливо, переконавшись, що позаду нього нікого немає, він кинув гранату якнайдалі собі за спину у протилежну сторону від ОСОБА_8 , в результаті чого відбувся вибух гранати; кидаючи гранату він був упевнений, що поблизу нього є тільки ОСОБА_8 , якого він закрив від гранати своїм тілом, оскільки бачив, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 залишились на вулиці Шевченка; він також отримав осколкові поранення від вибуху гранати.

Вказані покази обвинуваченого ОСОБА_6 узгоджуються із наданими у судовому засіданні показами потерпілих та свідків, а також проведеними слідчими експериментами за участі обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілих.

Отже, наявність між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 дружніх відносин, відсутність між ними конфліктів, а також те, що ОСОБА_6 після того, як у нього в руках, внаслідок необережності при штовханині із ОСОБА_8 , спрацював запал гранати, зрозумівши, що дію гранати зупинити не можливо, відкинув гранату собі за спину у протилежну сторону від усіх присутніх осіб, свідчить про відсутність умислу ОСОБА_6 на вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Про відсутність умислу ОСОБА_6 на вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 також свідчить взаємне розташування та безпосередня близькість обвинуваченого до місця підриву гранати, який знаходився найближче до місця вибуху. При цьому, ОСОБА_6 мав можливість кинути гранату у бік ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , ще до того як ОСОБА_8 схопив ОСОБА_6 за руку, у якій останній тримав гранату, а саме тоді коли він вийшов з автомобіля та почав направлятися у бік потерпілих.

З встановлених судом обставин вбачається, що дії ОСОБА_6 були направлені на знешкодження гранати, у якої внаслідок необережності останнього спрацював запал. Про вказане свідчить те, що ОСОБА_6 після того як почув звук спрацювання запалу гранати кинув гранату не у бік кривдників, хоча мав таку можливість, а у протилежний бік, а саме собі за спину, будучи переконаним, що позаду нього нікого немає, тим самим закривши своїм тілом осіб, що стояли попереду нього.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_6 було спричинено шкоду життю і здоров`ю потерпілих внаслідок необережності.

При цьому слід зазначити, що суд не може взяти до уваги відтворений в судовому засіданні відеозапис з нагрудного відеореєстратора екіпажу Акцент 411, як доказ на підтвердження умислу ОСОБА_6 на вбивство ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , оскільки чинне кримінально-процесуальне законодавство містить застереження, що суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Верховний Суд у постанові від 29 жовтня 2019 року у справі № 515/2020/16-к зауважив, що правило недопустимості позасудових свідчень передбачене законодавцем для забезпечення низки фундаментальних прав особи в контексті права на справедливий судовий розгляд, передбачений, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До того ж судом встановлено, що покази обвинуваченого ОСОБА_6 , надані у судовому засіданні, узгоджуються із наданими у судовому засіданні показами потерпілих та свідків, а також проведеними слідчими експериментами за участі обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілих. Тоді як вбачається із відеозапису з нагрудного відеореєстратора екіпажу Акцент 411, ОСОБА_6 під час спілкування із поліцейським був поранений, дезорієнтований і перебував у збудженому стані, внаслідок підриву гранати. Вказаний відеозапис, який не є безперервним і складається з двох окремих фрагментів, не відтворює обставин, які відбулися у проміжок часу з 20 години 55 хвилин по 21 годину 04 хвилини, що не виключає доводів обвинуваченого про те, що на нього чинився тиск з вимогою зізнатися у навмисному підриві гранати з метою усіх вбити.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість) або ж не передбачала можливість настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід кваліфікувати за ст.119 КК України.

Отже, допитавши обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, на підставі ч. 3 ст. 337 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність виходу за межі висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації інкримінованого йому злочину за п. 5 ч. 2 ст. 115, яке кваліфікується як умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, на ч. 1 ст. 119 КК України, яке кваліфікується як вбивство через необережність.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до беззаперечного переконання, що своїми діями за обставин, викладених у вироку, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 119 КК України, та його дії слід кваліфікувати як вбивство через необережність.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).

Якщо такий умисел не встановлено або особа діяла з неконкретизованим умислом, то такі дії належить кваліфікувати за наслідками, які фактично настали.

Розділом ІІ Особливої частини КК України встановлений перелік кримінально караних діянь проти життя та здоров`я особи, з-поміж яких законодавцем передбачена кримінальна відповідальність за необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження або ж за умисне легке тілесне ушкодження.

Оскільки в судовому засіданні не було підтверджено наявності у обвинуваченого прямого умислу на вбивство ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , останнім, внаслідок необережного поводження обвинуваченого з бойовим припасом, спричинено легкі тілесні ушкодження, що потягнули короткочасний розлад здоров`я, то, з огляду на те, що відповідальність за необережне заподіяння легких тілесних ушкоджень не передбачена нормами КК України, ОСОБА_6 має бути виправданий за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Отже, кримінально протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та носіння бойового припасу без передбаченого законом дозволу, та за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство через необережність.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд враховує надання медичної допомоги потерпілому ОСОБА_10 безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини суд не може врахувати в даному випадку як обставину, що пом`якшує покарання.

Як обставину, що обтяжує покарання, суд враховує вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 необхідно обчислювати з моменту затримання з 11 червня 2022 року, зарахувавши попереднє ув`язнення.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно стягнути на користь держави на відшкодування процесуальних витрат вартість проведення комплексної судово-вибухотехнічної експертизи та експертизи матеріалів, речовин та виробів у сумі 4 530 гривень 72 копійки.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: - мобільний телефон «Самсунг», що упакований до спец пакету № SUD1128686, автомат АК-74 з маркуванням НОМЕР_2 , що упакований до поліетиленового пакету, магазин до автомата з набоями в кількості 30 штук, дві розгрузки, в одній з яких знаходяться два магазини, один з яких повний, що упаковані до спец пакету № SUD3028158, магазин з набоями, що упакований до спец пакету № KIV4103996, предмет, ззовні схожий на ніж, що упакований до спец пакету № SUD3028257, які зберігаються у відділенні поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, необхідно повернути власнику або уповноваженій особі; - чеку від гранати, що упакована до спец пакету № PSP1195217, важіль від гранати, що упаковано до спец пакету № PSP1195216, ґрунт, що виявлений у вирві, який упаковано до спец пакету № PSP1195215, металеві предмети зі слідами кіптяви, що виявлені у вирві, які упаковано до спец пакету № АВ1166832, пляшку горілки «Хортиця», що упакована до спец пакету № KIV4103702, пляшку горілки «Хортиця», що упакована до спец пакету № KIV4103703, пляшку з під напою «Джин-Тонік», що упакована до спец пакету № KIV4103994, металеві предмети зі слідами кіптяви, що упаковані до спец пакету № PSP1195198, зрізи нігтів та змиви з правої і лівої руки обвинуваченого ОСОБА_6 , що запаковані до паперових конвертів, які зберігаються у відділенні поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, необхідно знищити; - одяг потерпілого ОСОБА_9 , а саме шорти та футболку зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які зберігаються у відділенні поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, необхідно повернути потерпілому ОСОБА_9 або його близьким родичам, а при відмові в одержанні знищити; - одяг потерпілого ОСОБА_8 , а саме штани та футболку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, які зберігаються у відділенні поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, необхідно повернути потерпілому ОСОБА_8 ; - одяг обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме штани зі слідами речовини бурого кольору, які зберігаються у відділенні поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, необхідно повернути близьким родичам обвинуваченого ОСОБА_6 , а в разі відмови - знищити.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 і ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, за ч. 1 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_6 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Визнати ОСОБА_6 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, і виправдати його у зв`язку з недоведеністю складу кримінального правопорушення в його діянні.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з 11 червня 2022 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній - у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_8 по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат вартість проведення комплексної судово-вибухотехнічної експертизи та експертизи матеріалів, речовин та виробів у сумі 4 530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) гривень 72 копійки.

Речові докази:

- мобільний телефон «Самсунг», що упакований до спец пакету № SUD1128686, автомат АК-74 з маркуванням НОМЕР_2 , що упакований до поліетиленового пакету, магазин до автомата з набоями в кількості 30 штук, дві розгрузки, в одній з яких знаходяться два магазини, один з яких повний, що упаковані до спец пакету № SUD3028158, магазин з набоями, що упакований до спец пакету № KIV4103996, предмет, ззовні схожий на ніж, що упакований до спец пакету № SUD3028257, які зберігаються у відділенні поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, повернути власнику або уповноваженій особі;

- чеку від гранати, що упакована до спец пакету № PSP1195217, важіль від гранати, що упаковано до спец пакету № PSP1195216, ґрунт, що виявлений у вирві, який упаковано до спец пакету № PSP1195215, металеві предмети зі слідами кіптяви, що виявлені у вирві, які упаковано до спец пакету № АВ1166832, пляшку горілки «Хортиця», що упакована до спец пакету № KIV4103702, пляшку горілки «Хортиця», що упакована до спец пакету № KIV4103703, пляшку з під напою «Джин-Тонік», що упакована до спец пакету № KIV4103994, металеві предмети зі слідами кіптяви, що упаковані до спец пакету № PSP1195198, зрізи нігтів та змиви з правої і лівої руки обвинуваченого ОСОБА_6 , що запаковані до паперових конвертів, які зберігаються у відділенні поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, знищити;

- одяг потерпілого ОСОБА_9 , а саме шорти та футболку зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які зберігаються у відділенні поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, повернути потерпілому ОСОБА_9 або його близьким родичам, а при відмові в одержанні знищити;

- одяг потерпілого ОСОБА_8 , а саме штани та футболку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, які зберігаються у відділенні поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, повернути потерпілому ОСОБА_8 ;

- одяг обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме штани зі слідами речовини бурого кольору, які зберігаються у відділенні поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, повернути близьким родичам обвинуваченого ОСОБА_6 , а в разі відмови - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча-суддяОСОБА_66

Члени колегії судді

ОСОБА_67