Справа № 932/3239/24
Провадження № 1-кс/932/1046/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду в провадження слідчого судді надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване тим, що СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000512 від 12.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.04.2024 близько о 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні супермаркету «Варус», розташованому за адресою: м. Дніпро, Європейська площа, 1 Д побачив потерпілу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якої на лівому плечі була одягнена сумка чорного кольору, в якій знаходився гаманець чорного кольору.

Далі, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що на всій території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжено Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», визначив предметом свого злочинного посягання зазначений гаманець чорного кольору, якій належить неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 .

Далі, перебуваючи у вказаному місці та вказаний час, ОСОБА_4 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, проходячи повз потерпілу ОСОБА_7 витягнув з відчиненої сумки потерпілої гаманець чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 800.00 грн., банківська картка банку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , банківська картка банку АТ «УніверсалБанк» НОМЕР_2 та паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадене майно, зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 отримав можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд та спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 800.00 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

12.04.2024 о 21 год 30 хв. в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний протокол.

13.04.2024 слідчим СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3

в порядку ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

Сторона обвинувачення вважає доцільним застосувати до ОСОБА_4 саме винятковий запобіжний захід, оскільки він вчинив тяжкий злочин, раніше судимий, підозра є обґрунтованою, встановлені ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор надав пояснення, клопотання підтримав.

Підозрюваний визнав підозру, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

Так, слідчим відділом Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 4. ст. 185 КК України, під № 0000512 від 12.04.2024.

Встановлено, що 12.04.2024 близько о 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні супермаркету «Варус», розташованому за адресою: м. Дніпро, Європейська площа, 1 Д, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для оточуючих, проходячи повз неповнолітню потерпілу ОСОБА_7 , здійснив крадіжку з відчиненої сумки потерпілої майна, що належить потерпілій, а саме гаманець чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 800.00 грн., банківська картка банку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , банківська картка банку АТ «УніверсалБанк» НОМЕР_2 та паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_7 .

Після скоєння даного злочину з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

12.04.2024 о 21 год 30 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

13.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраним матеріалами досудового розслідування, а саме протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.04.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту законного представника потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом затримання ОСОБА_4 ; протоколом допиту ОСОБА_4 , протоколом проведення слідчого експерименту, повідомленням про підозру, протоколом затримання та іншими матеріалами у сукупності.

Підозру визнає й сам підозрюваний, тому причетність ОСОБА_4 до скоєння інкримінованого злочину є доведеною.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами. Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Тримання під вартою може вважатися таким, що здійснюється відповідно до «процедури, встановленої законом», навіть якщо національні суди визнали, що мали місце певні процесуальні порушення у провадженні щодо винесення рішення про тримання під вартою, проте визнали тримання під вартою правомірним («Еркало проти Нідерландів» (Erkalo v. the Netherlands), §§ 55-56). Таким чином, навіть недоліки в рішенні про тримання під вартою не обов`язково тягнуть за собою незаконність відповідного періоду тримання під вартою за змістом частини 1 статті 5 («Єчус проти Литви» (Jeиius v. Lithuania), § 68; «Бенхем проти Сполученого Королівства» (Benham v. the United Kingdom), §§ 42-47).

Проголошуючи «право на свободу», стаття 5 стосується фізичної свободи людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена волі. ЇЇ положення не стосуються звичайних обмежень свободи пересування, які регулюються статтею 2 Протоколу № 4 («Де Томмазо проти Італії (De Tommaso v. Italy [GC]), § 80; «Крянге проти Румунії» (Creangг v. Romania [GC]), § 92; «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands), § 58).

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Про існування ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинення тяжкого злочину, тому може вдатись до переховування.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також існує, оскільки потерпіла є неповнолітньою, тому підозрюваний, якому відомі її анкетні дані, може вливати як на цю особу, так і на її законних представників. Тому цей ризик об`єктивно існує.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то підозрюваний не працює, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має судимість, у нього відсутнє офіційне джерело доходу. Тому існує ризик вчинення ним нового злочину.

Враховуючи особу підозрюваного, відсутність офіційного місця проживання, сім`ї та утриманців, наявність судимості, не бажання ставати на шлях виправлення та вчинення ним нового тяжкого корисливого злочину, в умовах воєнного стану, вчинення кримінального правопорушення у відношенні неповнолітньої особи, слідчий суддя приходить до висновку, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою є необхідним для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і лише винятковий запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Отже, прокурором в судовому засіданні доведено не достатність застосування інших більш м?яких запобіжний заходів до підозрюваного ОСОБА_4 , тому тримання під вартою в даному випадку є виправданим.

Водночас підозрюваному слід визначити заставу.

У справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), ЄСПЛ дійшов висновку, що Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього».

Отже, розмір застави доцільно визначати з урахуванням як обставин даного кримінального провадження, так і майнового стану підозрюваного.

Згідно фабули події, матеріальна шкода, спричинена потерпілій, становить 800, 00 грн. В той же час ОСОБА_4 не працює, не має заощаджень та джерела доходів, тобто його майновий стан є незадовільним.

Враховуючи таке, слідчий суддя вважає можливим визначити йому мінімальний розмір застави, навіть нижче розміру, встановленого для тяжкого злочину, а саме у сумі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб тобто 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень, 00 коп.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень, 00 коп.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із фактичного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення покладених на нього обов`язків, сума внесеної застави може бути звернута у дохід Держави.

Строк дії ухвали встановити до 09.06.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10