Справа № 951/101/24
Провадження №1-кп/951/26/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Козова Тернопільської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає та зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною середньою освітою, одруженої, тимчасово не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України

у с т а н о в и в:

в лютому 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, з метою отримання рішення Козівської селищної ради на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), що знаходяться на території села Конюхи Тернопільського району Тернопільської області, для безоплатної приватизації земельних ділянок її чоловіком ОСОБА_6 .

Так, знаючи, що органом місцевого самоврядування будь-які земельні ділянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю с. Конюхи Тернопільського району Тернопільської області, у користування не надавалися, 03.02.2022, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в адміністративному приміщенні Конюхівського старостинського округу за адресою: вул. Центральна, 102, с. Конюхи Тернопільського району Тернопільської області, особисто отримала від старости Конюхівського старостинського округу ОСОБА_7 завідомо підроблений офіційний документ, а саме: довідку № 62 з інформацією про те, що станом на 01.01.2004 в користуванні ОСОБА_6 перебували земельні ділянки на масивах «Над Горбаниками» площею 0,31 га та «За церквою» площею 0,39 га.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 10.02.2022, в першій половині дня, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про факт відсутності у Козівській селищній раді будь-яких правовстановлюючих документів про передачу у користування ОСОБА_6 вказаних вище земельних ділянок, особисто використала (подала на реєстрацію) працівникам Козівської селищної ради клопотання про дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою від імені її чоловіка ОСОБА_6 із зазначенням неправдивої інформації разом із додатками у вигляді копій та завідомо підробленого офіційного документа довідки № 62, що видана старостою ОСОБА_7 , за виготовлення якого останню, згідно з вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 06.10.2023 - визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), тобто у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

За результатами розгляду клопотання, поданого ОСОБА_4 , рішенням вісімнадцятої сесії восьмого скликання Козівської селищної ради № 1794 від 21.02.2022 надано дозвіл ОСОБА_6 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для безоплатної приватизаціїземельних ділянок на масивах «Над Горбаниками» площею 0,31 га та «За церквою» площею 0,39 га.

Отож, ОСОБА_4 своїми діями, що виразились у використанні завідомо підробленого документа, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

На підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, між сторонами кримінального провадження в присутності захисника 30.01.2024 укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

За змістом угоди обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Крім того, обвинувачена погодився понести покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення у виді штрафу в розмірі 40 /сорока/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 /шістсот вісімдесят/ гривень.

Прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання просила затвердити угоду про визнання винуватості від 30 січня 2024 року й призначити узгоджене сторонами покарання і пояснила, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Долучено письмову промову.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою повністю, відмовилася від здійснення прав, передбачених абз. 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, просила затвердити угоду про визнання винуватості, пояснила, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України й дала згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 30 січня 2024 року.

На підставі повного визнання вини обвинуваченою, матеріалів досудового розслідування, об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає доведеним факт вчинення кримінального правопорушення й винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочинних дій.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як вбачається з матеріалів справи 30.01.2024 між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_4 у відповідності до ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості в присутності захисника.

Згідно з умовами угоди обвинувачена ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України й зобов`язалася беззастережно визнати вину в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 /сорока/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 /шістсот вісімдесят/ гривень.

Також, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, що на підставі ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнала беззастережно.

Обтяжуючих вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, судом не встановлено.

Пом`якшуючими вину обвинуваченої ОСОБА_4 обставинами, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди, в порядку передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При укладенні угоди прокурором враховано обставини, передбачені ст. 470 КПК України.

Тож, вивчивши обвинувальний акт й угоду про визнання винуватості, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе зобов`язання обвинуваченою можуть бути реально виконані, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України й ч. 1 ст. 369 КК України та іншим положенням закону України про кримінальну відповідальність, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, роз`яснивши прокурору та обвинуваченій наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, заслухавши думку учасників кримінального провадження, які підтримали угоду, роз`яснивши обвинуваченій наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, суд затверджує угоду про визнання винуватості, укладену сторонами кримінального провадження 30.01.2024, ухвалює обвинувальний вирок.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази відсутні.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 371, 374, 468, 469, 475 КПК України

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 січня 2024 року між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000019 від 10 січня 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 40 /сорока/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 /шістсот вісімдесят/ гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1