Номер провадження: 11-кп/813/428/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2023 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, без реєстрації та фактичного місця проживання на території України, раніше неодноразово судимого, в останнє:

- 19.01.2018 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 19.10.2018 року, у зв`язку із відбуванням строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України у кримінальному провадженні №0000898,

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та йому призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відрахований з 20.08.2022 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 20.08.2022 року до 30.03.2023 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» залишений без змін до набрання вироком законної сили.

Також даним вироком вирішено питання заходів забезпечення кримінального провадження та речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що 20 серпня 2022 року приблизно о 14 год., він, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, прибув до місця проживання своєї знайомої ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 із метою помсти, та заподіяння їй тілесних ушкоджень через відмову від спільного проживання з ним.

З метою реалізації свого наміру направленого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 самовільно відкрив вхідні двері квартири №10 , зламав їх внаслідок застосування фізичної сили. Знаходячись у приміщенні кімнати, ОСОБА_7 , реалізуючи свій намір направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , яка в цей час знаходилась у кімнаті квартири, дістав, із кишені своїх штанів, кухонний ніж та, діючи умисно, протиправно, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання їх протиправних наслідків, озброївся указаним ножом, раптово наблизився до ОСОБА_10 та, утримуючи в лівій руці кухонний ніж, умисно наніс їй один удар лезом ножа в життєво важливу частину тіла, заподіявши: колото-різану рану передньої черевної стінки праворуч, що проникає у черевну порожнину з пошкодженням правої долі печінки, згідно п.п.2.1.3«к» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. З указаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_10 була доставлена до КНП «МЛ №1» ОМР, де потерпілій ОСОБА_10 була надана невідкладна медична допомога, а ОСОБА_7 втік із місця скоєння кримінального правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційних скаргах зі змінами та доповненнями, обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується з вироком місцевого суду, вважає його незаконним з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає:

-в матеріалах справи відсутні докази його вини;

-покази свідків не відповідають дійсності;

-потерпіла отримала тілесні ушкодження коли розбороняла обвинуваченого та її коханця ОСОБА_11 , який є шульгою та саме він наніс ОСОБА_10 тілесні ушкодження;

-слідчі експерименти проводились із порушеннями: а саме російською мовою, при цьому на понятих чинився психологічний тиск;

-досудове розслідування проводилось вкрай поверхнево, з порушеннями права на його захист;

-з матеріалів справи зникли медичні документи, з яких вбачається, що обвинувачений не міг нанести лівою рукою тілесні ушкодження потерпілій.

На підставі цього, обвинувачений ОСОБА_7 просить:

- звернути увагу на покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , звернутись до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» із запитом щодо перебування в його умовах потерпілої ОСОБА_10 для надання характеристики її особи; переглянути відеозаписи всіх слідчих дій; повторно дослідити медичну довідку від 21.09.2022 року

- вирок Приморського районного суду м. Одеси відносно скасувати та виправдати його за пред`явленим обвинуваченням.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

Апеляційний розгляд справи проведений за відсутності потерпілої ОСОБА_10 , повідомленої про місце та час апеляційного розгляду.

У разі неприбуття особи, яку викликає суд, суд має право вирішити матеріали за наявними доказами і неявка у судове засідання такої особи за умови, що таку особу належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків є правова та фактична складністьсправи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, апеляційний суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Окрім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" (заява N 18986/06; п.57) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, N 47636/99 ; Sukhorubchenko v. Russia, N 69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, N 326/03.)

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах "Олександр Шевченко проти України" (заява N 8371/02, п.27, та "Трух проти України" заява N 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, його захисників, які також наполягали на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до приписів ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Дослідивши докази у кримінальному провадженні з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за обставин, наведених у вироку.

В судовому засіданні суду 1-ої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що він 20.08.2022 року прийшов до потерпілої ОСОБА_10 , двері від цієї квартири він відкривав своїм ключем, та не ламав їх. Коли він зайшов до квартири, побачив потерпілу ОСОБА_10 , яка була в нетверезому стані, та одягнута в одну футболку, та із нею був свідок ОСОБА_11 , який був голий, та обмотаний банним рушником. Під час словесної суперечки ОСОБА_11 накинувся на нього, та він із ним почали битися. Потерпіла ОСОБА_10 сиділа на дивані, та в ході цієї бійки ОСОБА_11 взяв із кухні ніж, тримаючи його у лівій руці, кинувся на нього, та наніс йому декілька ударів рукояткою ножа по голові, після чого у нього вся голова була в крові. В цей час потерпіла ОСОБА_10 вскочила, та стала між ним, та ОСОБА_11 , стоячи спиною до нього, а до ОСОБА_11 лицем, та відштовхувала його від нього, після чого ця потерпіла похитнулась, та натрапила на ніж, який був в лівій руці ОСОБА_11 . Після чого він вихопив цей ніж, та викинув його на балкон, та підійшов до фіранки, та витер свою голову від крові із голови. Далі, коли потерпіла ОСОБА_10 підняла футболку, він побачив із правої сторони у неї поріз, та кров на самій футболці, потерпіла відразу попросила його обробити її рану, та викликати швидку допомогу. Після чого він сказав ОСОБА_11 , щоб той викликав швидку медичну допомогу, яка приїхала разом із працівниками поліції та, стоячи біля під`їзду, він і був затриманий працівниками поліції. Також у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що він участі у досудовому розслідуванні не приймав, так як у нього не було окулярів, без яких він нічого не бачить, тому він не розумів, що відносно нього складають, та що підписують, йому не зрозуміло чому працівники поліції не сфотографували вхідні двері до квартири, фіранку на якій була його кров, та не провели експертизи крові із неї, та кому вона належить, так само і експертизу футболки. Під час проведення слідчого експерименту були присутні донька потерпілої ОСОБА_14 , та її зять, які застосовували до ОСОБА_11 фізичний та психологічний вплив, який боявся надавати якісь пояснення. Крім того, ОСОБА_11 , надаючи покази в суді, тримав газету в лівій руці, та бив себе нею по правій, що говорить про інстинкт звички, яку не можливо обдурити. Також обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що із свідком ОСОБА_15 у нього неприязні стосунки, та у нього є мотив його оговорити. Свідка ОСОБА_12 він взагалі бачить вперше. Також у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що ніхто не бачив, як він вдарив потерпілу ножем, та він взагалі не міг нанести удар ножем зазначеній потерпілій лівою рукою, так як у нього колись на лівій руці була операція, та були перерізані нерви, знайдений ніж він також не знає кому належить, та бачив його вперше. Крім того, слідством не було проведено експертизу відтисків пальців на цьому ножі, та кому вони належать, проведена експертиза відносно потерпілої ОСОБА_10 у нього також викликає сумніви, так як зазначена потерпіла у лікарні не лежала, та відразу покинула лікарню. Також у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що в той день він алкогольних напоїв не вживав, та не перебував 20.08.2022 року о 14 годині на Фонтані, ніяку футболку він не стирав, та у матеріалах кримінального провадження немає жодного доказу його вини у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та зазначене обвинувачення повністю сфабриковане.

Так, встановивши вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, що їм інкримінується, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення дослідженими ним доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила про те, що ОСОБА_7 завжди називав себе, та представлявся як ОСОБА_16 , та вона лише у судовому засіданні дізналась про те, що його прізвище ОСОБА_7 . Також у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила про те, що ОСОБА_7 постійно переслідував її, періодично приходив та, виламував вхідні двері до її квартири, після чого завжди викликалась поліція, та обвинуваченого постійно попереджували її діти, та вона, щоб він більше цього не робив. 20 серпня 2022 року вона, та її знайомий ОСОБА_17 прийшли додому за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_17 почав голитись, стук у вхідні двері вони не чули, та тільки почули, як виламуються вхідні двері до квартири, після чого вона побачила, як ОСОБА_7 виламав вхідні двері, та зайшов до квартири. Також у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила про те, що вона побачила у обвинуваченого ОСОБА_7 в руці кухонний ніж із рукояткою білого кольору, почала кричати, та подумала, що обвинувачений захоче забігти на кухню для того, щоб вдарити, та зарізати ОСОБА_17 із-за ревнощів, але у них із ОСОБА_17 ніяких стосунків не було. Після чого вона підійшла поближче до обвинуваченого, а потім почала робити кроки назад, а обвинувачений ОСОБА_7 крок вперед до неї, та відразу вдарив її один раз ножем в область печінки із правого боку, викрикнувши: « ОСОБА_17 я її вбив, викликай швидку допомогу!!!», та після завданого удару ножем вона присіла на диван, а обвинувачений ОСОБА_7 втік, та у квартирі залишився тільки ОСОБА_17 , який викликав їй швидку медичну допомогу. Коли ОСОБА_7 наніс їй удар ножем це було в кімнаті, та інших осіб крім нього не було. Ці події відбувались 20.08.2022 року приблизно о 13-14 годині та вона чітко пам`ятає момент удару, та може підтвердити, що саме ОСОБА_7 наніс їй тілесне ушкодження ножем у праву область тулуба, а саме печінки, так як на той момент вона не перебувала у стані наркотичного сп`яніння, та вжила в той день не більше 100 грам коньяку. Якою рукою правою або лівою обвинувачений ОСОБА_7 наніс їй удар ножем вона не пам`ятає, та указаний ніж обвинувачений ОСОБА_7 витер об фіранку, та викинув в альфатер. Із обвинуваченим ОСОБА_7 вона протягом року проживала разом, але приблизно за 3 місяці до цих подій вони разом не мешкали, так як цей обвинувачений зловживав алкогольними напоями, та вона його вигнала із квартири, та попросила більше не приходити. Також у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила про те, що в той день їй була надана швидка медична допомога у лікарні, а саме їй поставили укол, та зашили рану, вона ночувала вдома, та наступного дня, так як в неї почалось ускладнення, її відвезли на вул. Малиновського в лікарню та прооперували. Після чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні приблизно7 днів, та ще приблизно 5 днів їй обробляли рану, та знімали шви. Обвинувачений ОСОБА_7 матеріальну шкоду їй не відшкодував, та вона витратила тільки на лікарські препарати приблизно 10 000 грн. Також у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила про те, що все, що вона бачила із документів у обвинуваченого ОСОБА_7 до вище указаних подій так це тільки посвідчення безхатька, яке було видане на ім`я ОСОБА_16 , та він всюди представлявся, як ОСОБА_16 навіть тоді коли вони звертались у паспортний стіл по АДРЕСА_3 , для того, щоб зробити йому паспорт. Також потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні стверджувала про те, що свідок ОСОБА_11 не наносив їй удар ножем;

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який пояснив про те, що він 20.08.2022 року попросився до потерпілої ОСОБА_10 прийти додому поголитись. Після чого, прийшовши додому за адресою: АДРЕСА_1 , він почав голитись у ванній кімнаті. Після чого до ванної кімнати із ножем зайшов обвинувачений ОСОБА_7 , яким чином він потрапив до квартири він не бачив. Він попросив обвинуваченого вийти із ванної кімнати, та почекати його в кімнаті, але почувши крики потерпілої ОСОБА_10 він, вийшовши із ванної кімнати та, пройшовши через кухню, взявши при цьому кухонний ніж, та зайшовши в кімнату, побачив, як на дивані лежала потерпіла ОСОБА_10 із ножовим пораненням, яка трималась за праву частину тіла, її футболка була в крові, та зазначена потерпіла стікала кров`ю, а у обвинуваченого ОСОБА_7 були руки в крові. Після чого обвинувачений ОСОБА_7 сказав: «Напевно я її вбив!!!», та попросив його викликати швидку медичну допомогу, та вийшов із квартири, а він приклав до її правої частини тіла рушник, та викликав швидку медичну допомогу, яка приїхавши надала медичну допомогу. Також свідок пояснив, що він із потерпілою ОСОБА_10 разом не проживав, та в них були дружні відносини, та в той день він випив максимум 100 грам коньяку. Також свідок ОСОБА_11 пояснив про те, що він раніше був знайомий із ОСОБА_7 , та йому відомо, що він обома руками користувався, та хвороб, або травм рук він у нього не бачив;

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який пояснив про те, що літом у серпні місяці 2022 року приблизно о 15 годині він зайшов до квартири своєї сусідки ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_1 . Зайшовши до зазначеної квартири він побачив працівників поліції, які складали протоколи, та повідомили йому, що колишній співмешканець потерпілої - ОСОБА_7 увірвався до її квартири, та наніс їй ножове поранення. Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив про те, що він був понятим, та підписував усі складені працівниками поліції протоколи, текст яких він прочитував, та ці протоколи відповідають дійсності. Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив про те, що працівники поліції запитали у нього чи відомо йому місце знаходження ОСОБА_7, та сказали йому, що цей чоловік є потенційним нападником на потерпілу, та він неодноразово вже вчиняв відносно неї фізичне насилля. У обвинуваченого ОСОБА_7 ніяких проблем із руками не було, обидві руки у нього достатньо добре працювали, та проблем із руками він в указаного обвинуваченого ніколи не бачив. Із літа 2021 року до початку літа 2022 року обвинувачений ОСОБА_7 проживав разом із потерпілою, та неодноразово на протязі 2,5 неділь приходив під вікна будинку та голосно кричав, та погрожував, вимагаючи, щоб потерпіла впустила його до квартири. Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив про те, що він неодноразово мінімум 2 рази був свідком того, як цей обвинувачений із ознаками алкогольного сп`яніння вчиняв відносно потерпілої ОСОБА_10 фізичне насильство, та душив її, та йому прийшлось втрутитись, а весною того ж року ОСОБА_7 схопивши кухонний ніж, вибивав йому також двері до вхідної квартири, коли він вкладав матір спати, але заяву до поліції він не написав;

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який пояснив про те, що 20 серпня 2022 року приблизно о 14 годині до чергової частини оператора «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_4 , номер будинку та квартири він не пам`ятає громадянці ОСОБА_10 нанесено тяжке тілесне ушкодження. Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив про те, що він знаходився неподалік від вище указаної адреси, а саме на площі Старосінній, та через 15 хвилин прибув за зазначеною адресою. Прибувши за адресою, а саме, зайшовши до квартири, він побачив громадянку ОСОБА_10 , яка була без верхнього одягу, та їй медичні працівники надавали медичну допомогу. У зазначеній квартирі також був чоловік вірменської зовнішності, прізвище якого він не пам`ятає. Після чого було здійснено розмову із потерпілою ОСОБА_10 , яка була при свідомості, та вони із цим свідком пояснили йому, що відбувся конфлікт, в ході якого колишній співмешканець наніс ОСОБА_10 ножове поранення в область грудей, та на місці було встановлено, що це був громадянин ОСОБА_16 , так як такі анкетні дані надали зазначена потерпіла та свідок. Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив про те, що у них, а саме у працівників кримінального блоку є телеграм - чат в телефоні, в якому було зазначено прізвище цього обвинуваченого та його фотографія із анкетними даними також ОСОБА_16 , так як цей обвинувачений раніше був потерпілим, та звертався на «102». Потерпілій ОСОБА_10 було показано зазначене фото, та вона впізнала його. Після чого було здійснено оперативно-розшукові заходи, в ході яких через деякий час у сквері О.С. Пушкіна було виявлено громадянина ОСОБА_16 - обвинуваченого, який на той момент знаходився у фонтані, а саме ноги у нього були у воді, та якісь його речі були у воді, та він прав у фонтані якісь речі. Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив про те, що він відразу впізнав цього обвинуваченого, який знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, після чого він одразу доповів керівництву, після чого приїхала слідчо-оперативна група, яка вилучила у цього обвинуваченого його особисті речі. Указаний обвинувачений був без верхнього одягу, а саме напівроздягнений, та в штанах, його він впізнав за допомогою фото із телеграм - чату, яке було ідентичне із цим обвинуваченим;

- постановою про уточнення даних від 22.08.2022 року, згідно до якої у кримінальному провадженні №0000898 від 20.08.2022 року за ч.1 ст.121 КК України на першочерговому етапі досудового розслідування особу підозрюваного було встановлено, як ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів самого підозрюваного. Згідно до указаної постанови були визначенні анкетні дані підозрюваного, як ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вважати всі процесуальні документи складені в рамках указаного кримінального провадження, як складені із даними ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом огляду місця події від 20.08.2022 року, згідно до якого за адресою: м. Одеса, сквер імені О.С. Пушкіна, що розміщений навпроти головного входу до залізничного вокзалу м. Одеси було виявлено та вилучено чоловічу сорочку чорного кольору, та футболку сірого кольору, які було поміщено до конверту, опечатано та підписано слідчим, та понятими (т.№2, а.с.22-27);

- протоколом огляду місця події від 20.08.2022 року, згідно до якого на ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , а саме в зеленій зоні поруч від будинку під №19 , серед кущів, було виявлено та вилучено кухонний ніж біло-рожевого кольору довжиною ножа 12 см., та довжиною ножа леза приблизно 10 см., який було вилучено та поміщено в спеціальну коробку коричневого кольору, яку була опечатана та підписана слідчим, та понятими (т.№2, а.с.28-34);

- довідкою КНП МКЛ №1 ОМР за №13532 від 20.08.2022 року, згідно до якої пацієнт ОСОБА_10 зверталась до відділення екстреної допомоги 20.08.2022 року з 14 години 45 хвилин по 14 годину 55 хвилин, із діагнозом проникаюча колото-різане поранення черевної порожнини, внутриперервна кровотеча, та від оперативного лікування вона відмовилась. (т.2 с.35).

- висновком судово-медичної експертизи за №1176 від 21.09.2022 року, згідно якого: на підставі даних судово-медичної експертизи громадянки ОСОБА_10 , 1975 року народження, та даних медичної документації на неї ж, зроблено наступні підсумки:

1. У громадянки ОСОБА_10 виявлене наступне тілесне ушкодження: колото-різана рана передньої черевної стінки праворуч, що проникає у черевну порожнину з пошкодження правої долі печінки.

5,8,10. Зазначене ушкодження утворилося від дії колючо-ріжучого предмета

(предметів), яким міг бути клинок ножа, та свідчить про не менш ніж одну (в ділянку передньої черевної стінки справа) травмуючої дії колюче-ріжучого предмета (предметів).

3,4. Дане ушкодження утворилося незадовго до звернення громадянки ОСОБА_10 у спеціалізований лікувальний заклад (КИП «МКЛ № 11» ОМР), і таким чином, могло бути заподіяне у строк вказаний у постанові про призначення експертизи - 20.08.2022 року.

2,7. Колото-різана рана передньої черевної стінки, що проникає у черевну порожнину, згідно з п.2.1.3 «к» - Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

6. Локалізація ушкоджень доступна для дії як власної, так і сторонньої руки. Проте дані ушкодження нехарактерні для самоспричинення.

9. Утворення зазначеного тілесного ушкодження в результаті одноразового падіння на площину з вертикального або близького до такого положення виключається;

- висновком судово-медичної експертизи за №935 від 29.09.2022 року, згідно якого:

3.1 Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи О із ізогемаглютивними анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.

3.2 На ручці кухонного ножа, вилученого 20.08.2022 року за адресою: АДРЕСА_4 у зеленій зоні поблизу вищевказаного будинку, знайдені потові виділення, при встановлені групової належності яких виявлений антиген Н, властивий як основний, групі крові О з ізогемаглютивними анти-А і анти-В за системою АВО, що не виключає їх походження від підозрюваного ОСОБА_7 ;

- висновком судово-медичної експертизи за №368 від 30.09.2022 року, згідно якого:

1,2 На передній поверхні правої поли, на планці, розташоване пошкодження, яке представляє собою г-подібний розрив петлі 4го ґудзика, який утворився в результаті чрезмірного перерозтягнення.

На правій полі сорочки, в її середній третині, на передній і задній поверхнях обох рукавів, а також на спинці сорочки, в її середній та верхнійтретинах, розташовані нашарування коричнюватої речовини, яка в результаті кольороподілу має білувато-сіруватий відтінок, що представлені ділянка мипросочення матеріалу даною речовиною від зовнішні всередину та групами помарок, які утворились в результаті динамічного контактування поверхонь сорочки з даною речовиною. Встановити приналежність даної речовини можливо після судово-імунологічного дослідження. Інших пошкоджень та нашарувань на сорочці не виявлено. Пошкоджень та сторонніх нашарувань на поло не виявлено;

- висновком судово-медичної експертизи за №315 від 30.09.2022 року, згідно якого: 3.1 На клинку наданого на дослідження ножа в об`єктах №№1ц, 2ц кров не знайдена; 3.2 В тампонах - змивах з рукоятки вищевказаного ножа (об`єкти №№1,2) в об`єкті №1 знайдено дев`ять, а в об`єкті №2 - дванадцять ядровмісних клітин;

- висновком судово-медичної експертизи №933 від 20.09.2022 року, згідно якого: 3.1 Кров підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, та анти-В за ізосерологічною системою АВО;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.09.2022 року, згідно до якого, потерпіла ОСОБА_10 в присутності 2 понятих впізнала особу зображену на фото №1 (зліва направо) як таку, що 20.08.2022 року приблизно о 14 годині за адресою: АДРЕСА_4 , нанесла їй проникаюче ножове поранення. (т.2 а.с.36-38);

- довідкою до протоколу впізнання особи за фотознімками, відповідно до якої, на фотознімку №1 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.39);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.09.2022 року із використанням відеокамери, у присутності потерпілої ОСОБА_10 , за участю понятих, згідно до якого ОСОБА_7 нічого не пояснюючи дістав ніж, та на відстані 0,5 метра від потерпілої наносить їй сильний удар в область тулуба, та відеозаписом у матеріалах кримінального провадження, з метою перевірки і уточнення відомостей, а саме події, яка мала місце 20.08.2022 року приблизно о 14 годині за адресою: АДРЕСА_1 (протокол т.№2 а.с.40-50);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.09.2022 року, згідно до якого свідок ОСОБА_11 в присутності понятих впізнав особу зображену на фото №3 (зліва направо) як таку, що 20.08.2022 року приблизно о 14 годині за адресою: АДРЕСА_4 , наніс проникаюче ножове поранення ОСОБА_10 , та згідно до довідки до протоколу впізнання особи за фотознімками особа, яка знаходилась на фотознімку №3 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.№2, а.с.51-54);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.09.2022 року у присутності потерпілої ОСОБА_10 , за участю свідка ОСОБА_11 , та у присутності понятих з метою перевірки і уточнення відомостей, а саме події, яка мала місце 20.08.2022 року приблизно о 14 годині за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, з метою помсти наніс ножове поранення ОСОБА_10 в область тулуба, та доданою фототаблицею (т.№2, а.с.55-61), та відеозаписом у матеріалах кримінального провадження;

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння КНП «ООМЦПР ООР» за №001015 від 21.08.2022 року, згідно до якого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовився від проходження огляду у повному обсязі у присутності двох свідків;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.09.2022 року, згідно до якого було встановлено наявність відеофайлів із записом із камер програми «Безпечне місто Одеса» за період часу 13:00 по 16:30 20.08.2022 року;

- описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 20.09.2022 року, згідно до якого було проведено тимчасовий доступ до документів КУ(«Центр-077») вході якого було вилучено документи та інформацію вказану в результативній частині ухвали суду;

- протоколом огляду від 21.09.2022 року, а саме флеш-носія об`ємом 128 ГБ в корпусі чорного кольору, згідно до якого на відеозаписі у зафіксований на відеозаписі час «20-08-2022 16:17:06» зафіксовано як із дальньої частини фонтану наблизилась особа чоловічої статі (в ході досудового розслідування дану особу встановлено як ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Дана особа наблизилась до фонтану сідає на частину фонтану та розпочинає прати одяг. Після чого в проміжок часу, а саме «20.08.2022 року, 16:21:07» до вище указаної особи, що на той час продовжує прати одяг підходить особа чоловічої статі (що в ході досудового розслідування встановлена як оперативний працівник ОСОБА_12 ), який в ході перемови просить ОСОБА_7 припинити прати одяг, який може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому оперативним працівником було викликано слідчо-оперативну групу для фіксації факту;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 12.09.2022 року, а саме медичної документації в КНП «МКЛ 1 ОМР» на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно до якого встановлено, що наявна довідка на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та копія журналу обліку прийому хворих у стаціонар, та відмову у госпіталізації від 20.08.2022 року на 2 арк.;

- описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 12.09.2022 року, а саме довідки від 06.09.2022 року №2661 на ім`я ОСОБА_10 , та копії журналу обліку прийому хворих у стаціонар та відмова у госпіталізації від 20.08.2022 року із відміткою про доставлення та відмову від госпіталізації на ім`я ОСОБА_10 на 3 арк.,

- медичною довідкою медичного директора КНП «Міська клінічна лікарня №1» ОМР за №2661 від 06.09.2022 року, та ксерокопією журналу форми №001/о на 3 арк. в 1 примірнику, згідно до якої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 доставлена ШМД в відділення екстреної медичної допомоги 20.08.2022 року в 14 годин 45 хвилин. Запис в журналі обліку прийому хворих у стаціонар та відмов у госпіталізації №13532. Оглянута черговим хірургом. Діагноз: проникаюче ножове поранення живота, від госпіталізації відмовилась;

- постановою про визнання речовим доказом від 22.09.2022 року копії медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в прошитому та пронумерованому стані на 20 арк.;

- медичною карткою №11390 від 21.08.2022 року амбулаторного хворого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в прошитому та пронумерованому стані на 20 арк.;

- протоколом огляду предмету від 22.09.2022 року, згідно до якого при огляді медичної документації, а саме копії медичної картки стаціонарного хворого №11390 від 21.08.2022 року на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в прошитому та пронумерованому стані на 20 арк. встановлено: дата госпіталізації 21.08.2022 року о 10 годині 30 хвилин. Прізвище ім`я по батькові хворого ОСОБА_10 , дата народження 20.11.1977 року. Ким направлений хворий: швидка медична допомога. Діагноз при госпіталізації: травма печінки або жовчного міхура. Дата виписки: 25.08.2022 року о 16 годині;

- постановою при визнання речовим доказом від 30.09.2022 року однієї чоловічої футболки - поло сірого кольору у вологому стані, яку у присутності понятих та слідчого було вилучено та поміщено до жовтого паперового конверту із емблемою «Національна поліція України», який було запечатано;

- постановою про визнання речовим доказом від 30.09.2022 року, якою визнаний речовим доказом один предмет ззовні схожий на кухонний ніж із пластиковою рукояткою, що містить на собі візерунок та плями невідомої речовини темно-бурого кольору на лезі;

- протоколом отримання зразків для експертизи від 31.08.2022 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_7 відмовився від відібрання біологічних зразків, та відмовився від підписання протоколу за участю понятих та при відеофіксації на відеокамеру із подальшим збереженням відеозапису на диск формату CD;

- протоколом отримання зразків для експертизи від 09.09.2022 року, згідно якого у підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було відібрано зразок з пальця проколом пальця руки стерильним ланцетом у кількості 1 штука, та поміщено у стерильну пробірку, а також відібрано зразок слини в стерильну пробірку у кількості 2 мл.,

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 12.09.2022 року, згідно якого встановлено наявність карток виїзду швидкої медичної допомоги №506, 617, 874, 930 від 30.08.2022 року, та картки виїзду швидкої медичної допомоги № 286 , 407 від 21.08.2022 року на ім`я ОСОБА_10 на 6 арк. Картка виклику швидкої медичної допомоги №617, 407, 286, 930, 874, 506 від 20.08.2022 - 21.08.2022 року на ім`я ОСОБА_10 на 6 арк.

- описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 12.09.2022 року, а саме: картки виїзду швидкої медичної допомоги від 20.08.2022 року - 21.08.2022 року на ім`я ОСОБА_10 №506, 617, 874, 930 на 6 арк., картки виклику швидкої медичної допомоги від 20.08.2022 - 21.08.2022 року №617, 407, 286, 930, 874, 506 на ім`я ОСОБА_10 на 6 арк.;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.09.2022 року, згідно якого встановлено наявність в Головному управлінні ДМС України в Одеській області копії облікової картки на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 10 аркушах в 1 екземплярі;

- описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 20.09.2022 року, а саме копії облікової картки на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 10 аркушах в 1 екземплярі;

- медичною довідкою КНП «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я Одеської обласної ради» за №223 від 07.09.2022 року, згідно якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку із 28.07.2010 року з приводу ППР внаслідок вживання алкоголю із шкідливими наслідками;

- додатками до протоколів, а саме відеозаписами (т.№2 а.с.131-132).

Дослідивши докази у кримінальному провадженні з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства таоцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за обставин, наведених у вироку та правильно кваліфікував їх дії як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про те, щопокази свідків не відповідають дійсності та потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження коли розбороняла обвинуваченого та її коханця, який є шульгою та саме він наніс тілесні ушкодження, апеляційний суд вважає їх необгрунтованими, з огляду на наступне.

Так, апеляційний суд вважає правильною критичну оцінку доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не міг нанести удар ножем потерпілій ОСОБА_10 лівою рукою, так як у нього колись на лівій руці була операція, та були перерізані нерви, тому у нього не рухаються пальці на руці, та зазначена рука не працює, так як ці доводи обвинуваченого під час судового засідання були спростованні показаннями свідків ОСОБА_15 , та ОСОБА_11 , а також медичною довідкою за №290/ОММЧ-21-22-вн від 21.09.2022 року, згідно до якої ОСОБА_7 скарг на стан здоров`я не висловлював, та у цій медичній довідці не зафіксована хвороба лівої руки цього обвинуваченого.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що на протязі всього апеляційного розгляду обвинувачений в судових засіданнях вільно тримав документи в обох руках, тому вважає правильним висновок суду 1-ої інстанції про те, що зазначені доводи були надумані обвинуваченим ОСОБА_7 із метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Також, суд критично оцінив доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що потерпіла ОСОБА_10 сама наткнулась на ніж, так як ці доводи спростовуються висновком судово-медичної експертизи за №1176 від 29.09.2022 року, згідно до якої виявлені тілесні ушкодження не характерні для самоспричинення.

Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що мотив потерпілої ОСОБА_10 оговорити його у скоєні указаного кримінального правопорушення є помста за те, що він не пробачив їй зраду із ОСОБА_11 , так як зазначений обвинувачений систематично вчиняв насильство відносно указаної потерпілої, про побиття цієї потерпілої та знущання над нею обвинуваченим ОСОБА_7 також свідчать і показання свідка ОСОБА_15 , який є їх сусідом, та який мінімум 2 рази був свідком того, як цей обвинувачений із ознаками алкогольного сп`яніння вчиняв відносно потерпілої ОСОБА_10 фізичне насильство, та душив зазначену потерпілу, та йому приходилось втручатись, та заступатись за указану потерпілу.

Апеляційний суд, оцінюючи фактичні обставини справи, враховує, що про причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення злочину, свідчить його поведінка, який покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та почав позбуватись доказів його присутності в квартирі, та не повідомив правоохоронні органи про вчинене кримінальне правопорушення, та уникнути кримінальної відповідальності, що підтверджується показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 .

Апеляційний суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні дотримано вимог статей 10, 22 КПК, створено необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в поданні доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Всі клопотання учасників процесу розглянуті відповідно до вимог закону.

Судом провадження розглянуто повно та дотримано змагальності його розгляду. Доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи відсутні докази вини обвинуваченого ОСОБА_7 спростовуються сукупністю викладених вище доказів, яким у вироку надана належна оцінка.

Встановлюючи суб`єктивні ознаки складу злочину умисного тяжкого тілесного ушкодження, (ч. 1 ст. 121 КК України), необхідно виходити з того, що ознаками суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, є умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження в прямій і непрямій формі.

Разом з тим, колегія суддів оцінює версію обвинуваченого ОСОБА_7 щодо подій, які передували події правопорушення, їх оцінку діям органу досудового розслідування, співставлення на основі показів потерпілої, свідків та обвинуваченого проміжків часу між певними подіями виключно як власні умовиводи, які не тільки не підтверджені жодними належними та допустимими доказами але й повністю протирічать дослідженим в судовому засіданні доказам. Апеляційний суд розцінює вказані доводи виключно, як намагання уникнути кримінальної відповідальності обвинуваченим.

Необґрунтованими є й твердження ОСОБА_7 про неможливість використання в якості доказу даних протоколів слідчих експериментів, проведеного під час досудового розслідування, через те, що вони проводились російською мовою, при цьому на понятих чинився психологічний тиск.

За правилами ст. 240 КПК з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Відповідно до частини другої цієї норми під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 03.09.2022 року із використанням відеокамери, у присутності потерпілої ОСОБА_10 , за участю понятих з метою перевірки і уточнення відомостей, а саме події, яка мала місце 20.08.2022 року приблизно о 14 годині за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_7 нічого не пояснюючи дістав ніж, та на відстані 0,5 метра від потерпілої наносить їй сильний удар в область тулуба (протокол т.№2 а.с.40-50).

Зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту від від 03.09.2022 року у присутності потерпілої ОСОБА_10 , за участю свідка ОСОБА_11 та у присутності понятих з метою перевірки і уточнення відомостей, а саме події, яка мала місце 20.08.2022 року приблизно о 14 годині за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, з метою помсти наніс ножове поранення ОСОБА_10 в область тулуба (т.№2, а.с.55-61),

Згідно матеріалів кримінального провадження, хід слідчого експерименту було зафіксовано на відеокамеру та записано на диск, який долучений до протоколу. Вказані слідчі дії були проведені за участю понятих, тобто з додержанням вимог закону.

При цьому жодних зауважень щодо правильності фіксації слідчим проведення цієї слідчої дії у протоколі від учасників не надходило, що підтверджується відповідним записом та підписами учасників у ньому. Проведення слідчої дії російською мовою може вказувати про порушення проведення цієї слідчої дії. Проте, воно не є істотним, адже обвинувачений розуміє російську мову. Так, в суді апеляційної інстанції він вільно надавав пояснення як українською так і російською мовами, а тому міг надавати свої пояснення, зауваження тощо, під час проведення слідчих дій.

Таким чином, судом першої інстанції правильно визнані протоколи слідчих експериментів допустимими доказами та покладено дані, що містяться в них, в основу обвинувального вироку.

Оскільки апеляційний суд не надає цим протоколам іншу оцінку, ніж надана у вироку, тому необхідності в їх повторному дослідженні не має.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що досудове розслідування проводилось вкрай поверхнево, з порушеннями права на його захист, вирок проголошений за відсутності захисника та прокурора, апеляційний суд визнає їх голослівними, з огляду на наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 був затриманий 20.08.2022 року та в той же день йому призначений захисник ОСОБА_9 .

Також, на всіх стадіях досудового розслідування, а також під час судового розгляду приймав участь адвокат - ОСОБА_9 , та в апеляційному суді - захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Згідно журналу судового засідання від 30.03.2023 року під час судового розгляду були присутні прокурор ОСОБА_20 , обвинувачений ОСОБА_7 , захисник адвокат - ОСОБА_9 .

Апеляційний суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, та передбачав суспільно небезпечні наслідки у вигляді умисного тяжкого тілесного ушкодження іншій людині у разі нанесення удару ножем. Про спрямованість такого наміру обвинуваченого ОСОБА_7 свідчить також і його поведінка після нанесення удару ножем потерпілій ОСОБА_10 , він просто покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а першу необхідну медичну допомогу потерпілій надавав свідок ОСОБА_11 , та цей свідок викликав швидку допомогу указаній потерпілій.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суду необхідно звернути увагу на покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , та потерпілої ОСОБА_10 , які, на його думку, є суперечливими, на підставі чого він просить повторно дослідити певні докази та проглянути відеозаписи слідчих дій, колегія суддів зауважує, що сама лише незгода учасника судового провадження з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їх обов`язкового повторного дослідження, а тому доводи апеляційної скарги про те, що апеляційний суд повинен надати іншу оцінку показанням свідків та оцінити їх критично, суперечить матеріалами провадження та встановленим фактичним обставинам.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові ККС ВС від 07.12.2020 року в справі № 728/578/19, згідно ст. 85 КПК України, належними також є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При цьому, чинний КПК України, не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Також, відомості, отримані під час допиту вказаних свідків об`єктивно узгоджуються з іншими матеріалами провадження, зокрема, висновками експертиз та протоколами слідчих експериментів, та у сукупності підтверджують вчинення саме ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення.

Також колегією суддів враховується, що стороною захисту не надано суду переконливих та об`єктивних доказів, які б спростовували сукупність досліджених доказів, та які переконливо вказують на те, що саме обвинувачений ОСОБА_7 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення.

Навпаки, ст. 94 КПК України визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

При цьому, суд навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також навів оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймав ці докази.

Версія та доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про незгоду з висунутим обвинуваченням, а також щодо суперечливості та відсутності достовірних доказів на підтвердження його вини у вчиненні інкримінованого діяння мають суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відхилення судом його версії подій.

Натомість, у вироку суду в повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 , які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень статті 94 КПК.

Всі сумніви щодо доказів та їх змісту були перевірені під час судового розгляду та з приводу цього наведено відповідні мотиви у рішенні.

В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності. Наведені захисниками обставини не відносяться до тих, які б підлягали до безумовного скасування судового рішення, а тому колегією суддів визнаються необґрунтованими. Суперечностей у доказах колегією суддів не встановлено, а тому додаткових досліджень не потребувалося.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що заявляючи клопотання про повторне дослідження доказів та допит свідків, ОСОБА_7 не зазначив, на якій підставі необхідно надати їм іншу оцінку або визнати їх недопустимими, у зв`язку з чим у задоволенні такого клопотання було відмовлено та апеляційний суд проведений в межах доводів поданої ним апеляційної скарги.

Натомість, у вироку суду в повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 , які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень статті 94 КПК.

Всі сумніви щодо доказів та їх змісту були перевірені під час судового розгляду та з приводу цього наведено відповідні мотиви у рішенні.

В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності. Наведені захисниками обставини не відносяться до тих, які б підлягали до безумовного скасування судового рішення, а тому колегією суддів визнаються необґрунтованими. Суперечностей у доказах колегією суддів не встановлено, а тому додаткових досліджень не потребувалося.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що заявляючи клопотання про повторне дослідження доказів та допит свідків, ОСОБА_7 не зазначив, на якій підставі необхідно надати їм іншу оцінку або визнати їх недопустимими, у зв`язку з чим у задоволенні такого клопотання було відмовлено та апеляційний суд проведений в межах доводів поданої ним апеляційної скарги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції належним чином перевірив всі доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 , які є аналогічними тим, що зазначені ним у раніше поданих клопотаннях про визнання доказів недопустимими та змінах до апеляційної скарги, дослідив та проаналізував матеріали кримінального провадження та сукупність зібраних доказів - на предмет достатності для підтвердження обвинувачення, та погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК за обставин, вказаних у вироку.

При цьому апеляційний суд не надавав іншої, ніж суд першої інстанції, оцінки дослідженим письмовим доказам та показанням свідків, а лише оцінив ці докази кожен окремо та в сукупності і дійшов обґрунтованого висновку, що доказів, які є належними та допустимими і обґрунтовано покладені місцевим судом в основу вироку, достатньо для визнання ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні та ці докази у своїй сукупності беззаперечно «поза розумним сумнівом» доводять його винуватість.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції послався у вироку на те, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні.

Як обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд врахував вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, та рецидив злочинів.

Апеляційний суд враховує, що злочин ОСОБА_7 вчинив навмисне з прямим умислом, тобто усвідомлював небезпечний характер вчиненого, наслідки вчиненого і своєї поведінки. Суд врахову поведінку обвинуваченого до і після вчинення вказаного злочину, обвинувачений ОСОБА_7 намагався знищити докази своєї причетності до скоєного злочину, яке кваліфікується за ч.1 ст.121 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції вірно не врахував доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , що він отримав тілесні ушкодження, а саме множинні садна на голові, ліктях, колінах, згідно до медичної довідки за №290/ОММЧ-21-22-вн від 21.09.2022, які він вважає були отриманні від ОСОБА_11 , так як ці доводи не мають значення для кримінального провадження, щодо спричинення цим обвинуваченим тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Апеляційний суд, враховуючи положення ч. 1 ст. 3, ч.1 ст. 27 Конституції Україні, ст. 2 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і зазначив, вважає, що у даному провадженні всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного.

Зокрема, ст. 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Щоб бути справедливим, покарання не повинно перевищувати міру суворості, яка є достатньою для утримання людей від злочинів. Мета покарання полягає не в катуванні і муках людини і не в тому, щоб зробити неіснуючим вже скоєний злочин. Покарання не може бути марною жорстокістю і знаряддям злоби. Однією з головних складових мети покарання є прагнення перешкодити винному знову завдати шкоду суспільству й утримати інших від вчинення тих самих дій. Тому на думку суду слід застосовувати тільки такі покарання, які при збереженні пропорційності зі злочинами залишали б найбільш сильне і найбільш тривале враження на душу людей і були б найменш болісними для тіла злочинця.

Призначення вказаного покарання у виді позбавлення волі, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєних злочинів, їх обставинам, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Підстав для застосування ст. ст. 69 КК України апеляційним судом не встановлено, оскільки суд вважає, що особа обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення, свідчать про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

Відповідно до приписів п. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Таким чином, ретельно перевіривши всі доводи апеляційної скарги сторони захисту, апеляційний суд вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки 1-ої інстанції дослідив обставини справи в повному обсязі, обґрунтування у вироку основані на досліджених матеріалах кримінального провадження, тому підстави для зміни або скасування вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 376, 404, 405, 407, 409, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2023 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4