ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/2507/21 Номер провадження 11-кп/814/489/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000251 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 грудня 2021 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 02.11.2021 вироком Харківського апеляційного суду за ч. 1 ст. 125 КК України на 1 рік 25 днів позбавлення волі,

визнано винуватим та засуджено:

-за ст. 126-1 КК України на 2 роки позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 357 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглиненням менш суворого покарання більш суворим, призначено 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Харківського апеляційного суду від 02.11.2021 у виді 6 місяців позбавлення волі, до покарання за цим вироком та остаточно визначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання ухвалено рахувати з 23.07.2021.

Зараховано у строк покарання ОСОБА_8 період попереднього ув?язнення з 31.03.2021 по 15.04.2021 із розрахунку, що один день попереднього ув?язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_8 з 25.11.2020 перебуває на обліку Лозівського РВП ГУНП Харківської області як особа, яка вчиняє домашнє насильство щодо матері, яка є особою похилого віку та разом з якою він проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше, а саме 24.01.2021, 27.01.2021, 30.01.2021 вчиняла домашнє насильство, за що 05.02.2021, 23.02.2021, 03.03.2021 відповідно притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, в період з 17.02.2021 по 26.02.2021, умисно, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство стосовно своєї матері ОСОБА_9 шляхом словесних образ у вигляді нецензурної лайки, що призвело до психологічних страждань останньої, яке виразилося у дестабілізації нормальної обстановки у родині, погіршення якості життя потерпілої, у втомі останньої, втраті повноцінного побуту і відпочинку, втраті позитивних емоцій, наявності негативних переживань та фізичних страждань від фізичного впливу на тіло потерплої шляхом штовхання, нанесення побоїв, заподіяння тілесних ушкоджень.

Так, 17.02.2021 близько 23 год. 15 хв., 19.02.2021 близько 17 год, 20.02.2021 близько 01 год. 30 хв, 20.02.2021 близько 10 год. 30 хв., 26.02.2021 близько 16 год, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , під час якої висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, погрожував фізичною розправою та наніс удари кулаками по голові та іншим частинам тіла, тобто вчинив стосовно неї домашнє насильство, а саме здійснив умисні дії психологічного та фізичного характеру, які виразилися у висловлюванні нецензурною лайкою та заподіянні тілесних ушкоджень.

Крім того, обвинувачений 15.05.2021, близько 12 год., перебуваючи за місцем свого проживання, з корисливим мотивом, таємно, викрав банківську картку «Raiffeisen Bank Aval» № НОМЕР_1 ОСОБА_9 .

Далі, 15.05.2021, ОСОБА_8 прийшов до супермаркету «Сільпо», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 з корисливим мотивом, повторно, та в період часу з 14 год. 08 хв. по 18 год. 37 хв. придбав продукти, розрахувавшись в супермаркеті «Сільпо» грошовими коштами, які знаходилися на рахунку вказаної вище карти, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 380 грн. 23 коп.

Крім того, ОСОБА_8 будучи особою, яка раніше, а саме 16.05.2021, 09.06.2021 вчиняла домашнє насильство, за що 20.05.2021, 16.06.2021 відповідно притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства в період з 27.06.2021 по 04.07.2021, умисно, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство стосовно своєї матері ОСОБА_9 , шляхом словесних образ у вигляді нецензурної лайки, що призвело до психологічних страждань останньої, яке виразилося у дестабілізації нормальної обстановки у родині, погіршення якості життя ОСОБА_9 , у втомі останньої, втраті повноцінного побуту і відпочинку, втраті позитивних емоцій, наявності негативних переживань та фізичних страждань, а саме від фізичного впливу на тіло потерплої шляхом штовхання, нанесення побоїв, заподіяння тілесних ушкоджень.

Так, 27.06.2021, близько 00 год. 50 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , під час якої висловлював на її адресу нецензурні вислови, погрози фізичною розправою та замахувався руками, імітуючи удари, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство.

Крім того, 30.06.2021 близько 11 год., обвинувачений, перебуваючи за місцем свого проживання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю матір`ю, під час якої висловлював на її адресу нецензурні вислови, погрози фізичною розправою та хапав за волосся на голові, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство.

Крім того, 01.07.2021, близько 19 год., ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю матір`ю, під час якої виказував на її адресу нецензурні вислови, погрози фізичною розправою та наніс удари кулаками по голові, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство.

Крім того, 02.07.2021, близько 17 год. та близько 21 год., обвинувачений, перебуваючи за місцем свого проживання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю матір`ю, під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство.

Крім того, 04.07.2021 близько 16 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю матір`ю, під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та хапав за волосся на голові, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство.

Крім того, 04.07.2021, близько 21 год., ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю матір`ю, під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та наніс удари кулаками по голові, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують його винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Звертає увагу, що банківську картку потерпіла йому видала добровільно та повідомила пін-код карти.

Просить врахувати при призначенні покарання думку потерпілої, яка не має до нього претензій та його незадовільний стан здоров?я.

Також просить зарахувати строк попереднього ув?язнення у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі з 31.03.2021 по 15.04.2021 та з 23.07.2021 по дату набрання вироком законної сили.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Крім того у матеріалах справи постанова від 20.05.2021 про визнання лазерного диску з відеофайлами речовими доказами, винесена з порушенням вимог ст. 160, 163-165 КК України, тому є недопустимим доказом, оскільки у матеріалах справи відсутня ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів.

Крім того похідні докази, отримані на підставі постанови від 20.05.2021 є неналежними та недопустимими.

Також, матеріали справи не містять судово-медичної експертизи, яка може підтвердити спричинення обвинуваченим потерпілій тілесних ушкоджень та не враховані показання ОСОБА_8 .

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку поданих апеляційних скарг, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, за обставин, викладених у вироку, та кваліфікацію його дій є правильним і ґрунтується на належних та допустимих доказах, що були безпосередньо досліджені в суді першої інстанції та отримали належну оцінку.

Апеляційні доводи сторони захисту під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження.

Обвинувачений свою вину щодо інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав та зазначив, що мав сварки з матір?ю ОСОБА_9 , проте ніколи їй не погрожував та не наносив тілесних ушкоджень. Щодо обставин викрадення грошових коштів у ОСОБА_9 обвинувачений визнав факт придбання товару за кошти з банківської картки потерпілої, однак, вказав, що цю картку йому передала ОСОБА_9 добровільно.

Проте, ці показання спростовуються такими доказами.

Свідок ОСОБА_10 , який є працівником поліції, повідомив, що після звільнення ОСОБА_8 з місць позбавлення волі, від його матері ОСОБА_9 майже кожного дня надходили скарги про вчинення її сином відносно неї домашнього насильства. На обвинуваченого було складено більше 15 протоколів про адміністративне правопорушення за вчинення домашнього насильства. Крім того, у день його чергування ОСОБА_9 повідомила, що обвинувачений викрав її пенсійну банківську картку.

Крім того, вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень також підтверджується заявою ОСОБА_9 , відповідно до якої її син ОСОБА_8 викрав у неї банківську пенсійну картку, протоколом огляду місця події від 17.05.2021, протоколом огляду банківської картки від 19.05.2021 з фототаблицею, протоколом огляду історії по картковому рахунку, згідно з яким з картки потерпілої в період з 15.05.2021 по 16.05.2021 було знято грошові кошти, відеозаписом на DVD диску з камер внутрішнього відеоспостереження ТОВ «Сільпо-Фуд» №224, з якого вбачається, що ОСОБА_8 розраховується у магазині карткою жовтого кольору схожою на картку потерпілої.

Тобто факт здійснення ОСОБА_8 банківських операцій з приводу зняття готівки з банківської картки підтверджується відеозаписами з камер спостереження, випискою про рух грошових коштів на рахунку потерпілої.

Всупереч апеляційним доводам сторони захисту про відсутність у діях обвинуваченого ознак домашнього насильства щодо ОСОБА_9 , його вчинення, крім показань свідка, також підтверджується протоколами прийняття заяви від 06.07.2021, 27.06.2021, 30.06.2021, 01.07.2021, 02.07.2021, 04.07.2021, 20.07.2021 згідно з якими ОСОБА_9 просить притягнути до кримінальної відповідальності обвинуваченого, який протягом тривалого часу здійснює щодо неї домашнє насильство. копіями постанов Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.05.2021, 16.06.2021, 06.07.2021, 03.03.2021, 05.02.2021, 23.02.2021, 25.03.2021 та протоколів від 20.05.2021, 10.06.2021, 17.06.2021, 02.02.2021, 25.01.2021, 28.01.2021, 22.03.2021 про вчинення ОСОБА_8 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, заявами потерпілої від 17.02.2021, 19.02.2021, 20.02.2021, 26.02.2021 про необхідність притягнення її сина до відповідальності за вчинення домашнього насильства, висновком лікаря від 26.02.2021 про перебування ОСОБА_8 у стані алкогольного сп?яніння.

Потерпіла у судове засідання до суду першої інстанції не з?явилася, проте під час проведення слідчих експериментів за її участю від 12.03.2021, 20.07.2021, 26.07.2021 розповіла про обставини вчинення обвинуваченим щодо неї інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо визнання постави від 20.05.2021 про визнання лазерного диску з відеофайлами речовими доказами та усіх похідних від неї доказів недопустимими, у ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження.

Конституційний Суд України у рішенні від 20.10.2011 №12-рп/2011 зробив висновок про те, що фактичні дані про вчинення злочину чи підготовку до нього можуть бути одержані не тільки у результаті оперативно розшукової діяльності уповноважених на це осіб, а й випадково зафіксовані фізичними особами або відеокамерами спостереження, розташованими як у приміщеннях, так і ззовні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначений речовий доказ було отримано слідчим у відповідності до ст. 93 КПК України. Так, із заяви начальника відділу охорони ТОВ «Сільпо-Фуд» №244 ОСОБА_11 , вбачається, що він просить долучити до матеріалів справи відеозапис з камери внутрішнього відеоспостереження з приміщення ТОВ «Сільпо-Фуд» магазину №224 за період з 15.05.2021 по 16.05.2021 та DVD-R диск, який відповідно до вимог ст. 104, 105, 106, 107, 223, 237 КПК України було оглянуто слідчим СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 про що 20.05.2021 було складено протокол та постановою від 20.05.2021 визнано речовим доказом і приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Вказані відеозаписи отримані слідчим у передбачений законом спосіб, з дозволу власників відеокамер, тому правильно визнаний судом як допустимий доказ та врахований під час ухвалення судового рішення, оскільки отримання цього доказу оформлене належним чином органом досудового розслідування через процедуру, визначену КПК України.

Таким чином, всі докази, наявні у матеріалах кримінального провадження, є допустимими, оскільки вони складені та проведені уповноваженими особами відповідно до вимог діючого КПК України, узгоджуються між собою та із іншими матеріалами кримінального провадження, та є такими, що в своїй сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Таким чином, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 126-1, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченого, який раніше судимий, із середньою освітою, не працює, не одружений, перебуває на обліку у лікаря нарколога та не перебуває у лікаря психіатра; відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставини, що його обтяжують, а саме, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп?яніння, відносно особи похилого віку та рецидив кримінальних правопорушень.

Суд взяв до уваги досудову доповідь Лозівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, відповідно до якої ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є дуже високим.

Також колегія суддів врахувала думку потерпілої ОСОБА_9 , викладену у надісланих на адресу суду клопотаннях, відповідно до яких потерпіла просила ОСОБА_8 суворо не карати, призначити йому покарання не пов?язане із позбавленням волі та заначила, що потребує його допомоги по господарству.

Разом з тим, наведені обвинуваченим у апеляційній скарзі доводи та обставини, на думку колегії суддів у цьому випадку не впливають на суспільну небезпечність вчиненого діяння, відповідно, не знижують ступінь тяжкості інкримінованого їй кримінального правопорушення, тому підстави для пом`якшення покарання відсутні.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання, розмір якого визначено в межах санкцій інкримінованих кримінальних правопорушень, із застосуванням ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для застосування положень ст. 69 чи ст. 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

Оскільки кримінальні правопорушення за даним кримінальним провадженням були вчинені в період з 17.02.2021 по 04.07.2021, тобто після втрати чинності Законом України №838-VIII від 26.11.2015, строк попереднього ув`язнення в період з 31.03.2021 по 15.04.2021 необхідно зарахувати у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 , як про це ставиться питання в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 грудня 2021 року, щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4