Дата документу 20.03.2024 Справа № 335/6118/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/6118/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/532/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 172 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

потерпілого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2021 року, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004935 від 30 жовтня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, закрито на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,-

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор звернулася до суду із клопотанням, у якому вказувала, що до Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області (після реорганізації - відділ поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області) надійшла заява ОСОБА_7 про те, що міським головою ОСОБА_8 було порушено трудове законодавство при його звільненні з посади директора Департаменту з управління житлово-комунального господарства Запорізької міської ради.

У ході досудового розслідування було призначено позапланову перевірку, щодо дотримання трудового законодавства при звільненні ОСОБА_7 , проведення якої доручено Головному управлінню Держпраці у Запорізькій області.

В ході перевірки було встановлено, що згідно розпорядження міського голови №45 к/тр ОСОБА_7 16.01.2016 року був звільнений з посади директора департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці.

Відповідно до наданого Департаментом табелю обліку робочого часу за січень 2016 р., ОСОБА_7 був відсутній на роботі з 4 січня по 16 січня 2016 року включно.

Виходячи з письмових пояснень головного бухгалтера ОСОБА_9 листок непрацездатності за період своєї відсутності у січні 2016 року ОСОБА_7 до Департемнту не надавав. Як вбачається із наданих Департаментом та Виконкомом ЗМР не документів останній листок непрацездатності АГЦ 664417 був наданий 04.01.2016 р. представником ОСОБА_7 за період його хвороби з 22.12.2015 р. по 31.12.2015. Сам ОСОБА_7 до роботи 04.01.2016 року не приступав, у зв`язку з чим міським головою, на адреси, зазначені в особовій справі ОСОБА_7 були направлені телеграми з вимогою про надання письмових пояснень та підтверджуючих документів поважності причин відсутності на робочому місці.

Крім того, ОСОБА_7 28.12.2015 року міському голові були подані заяви про надання частини щорічної відпустки на 3 календарних дні з 04.01.2016 по 06.01.2016 та продовження терміну відпустки у зв`язку з хворобою на 5 календарних днів з 11.01.2016 по 15.01.2016. За зазначеними заявами відпустки йому надані не були, оскільки станом на 28.12.2015 рік він перебував на лікарняному та не надав належним чином закритий листок непрацездатності. Таким чином, за поясненнями начальника юридичного відділу виконкому міської ради ОСОБА_10 . міський голова за період з 04 січня по 16 січня 2016 року не був обізнаний про знаходження ОСОБА_7 на лікарняному, телефонний зв`язок з ним у цей період був відсутній.

Також, у день звільнення, начальником юридичного відділу виконкому міської ради ОСОБА_10 . міському голові була надана доповідна записка про можливість звільнення ОСОБА_7 16.01.2016 року за ч.1 ст.40 КЗпП України, враховуючи те, що він був попереджений про майбутнє звільнення відповідно до вимог КЗпП України та ненадання ним інформації про причини відсутності на робочому місці. Доповідна записка містить затвердження про те, що у разі подальшого надання ОСОБА_7 документів на підтвердження поважності причин відсутності, у розпорядження про його звільнення необхідно буде внести відповідні зміни.

В ході досудового розслідування було витребувано інформацію з відповідних установ, долучено судові рішення, допитано свідків, щодо обставин звільнення ОСОБА_7 з займаної посад.

17.10.2019 року набрав чинності Закон України від 04.10.2019 № 187-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», яким частину першу статті 284 КПК України доповнено пунктом 3-1, згідно якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 172 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Згідно з ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене Кримінальним Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172 КК України, щодо якого здійснюється кримінальне провадження, є кримінальним проступком.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, з моменту вчинення кримінального правопорушення (проступку) до теперішнього часу минуло більше, ніж три роки, у зв`язку з чим закінчився відповідний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що у ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, а також той факт, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше, ніж три роки і, таким чином, закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, на теперішній час є достатні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор просив закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2021 року задоволено клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004935 від 30.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Закрито кримінальне провадження № 0004935 від 30.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закриваючи кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що станом на час розгляду клопотання винну особу у вчиненні вказаного злочину не встановлено, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за нетяжкий злочин сплинули, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі потерпілий, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважають її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що прокурор, слідчий зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого. Однак, незважаючи на тривалий час проведення досудового розслідування, ці вимоги закону в повній мірі не були виконані. Зокрема, органом досудового розслідування не виконані ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.07.202 року та 15.03.2021 року, не було проведено одночасний допит потерпілого ОСОБА_7 та особи, яка обґрунтовано підозрювалася у вчиненні кримінального правопорушення. Тобто, грубо порушуючи норми діючого законодавства, не виконуючи ухвали суду, які набрали законної сили, не досліджуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, на які вказував потерпілий по справі та зазначав слідчий суддя, який здійснював судовий контроль за дотриманням законності при проведенні досудового розслідування кримінального провадження, прокурор звернулася з клопотанням до суду про закриття кримінального провадження.

Крім того, судове засідання було проведено без виклику потерпілого, ухвала суду не була направлена сторонам по справі, твердження, що учасники судового процесу були належним чином повідомлені, не відповідає дійсності і в матеріалах справи відсутні належним чином підтверджені виклики потерпілого ОСОБА_7 .

Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

За п. 1-1 ч. 2 вказаної статті, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Відповідно до абз. 4 ч. 4 вказаної статті, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

З огляду на п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України здійснюється судом у підготовчому судовому засіданні за правилами, встановленими ч. 2 ст. 314 КПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, приймаючи рішення за результатами отриманого клопотання прокурора вимог ч. 2 ст. 314 КПК України не дотримався, потерпілого ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не викликав, розгляд клопотання за правилами, передбаченими цією статтею не здійснив.

Так, судом було розглянуто клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності потерпілого ОСОБА_7 , без належного його повідомлення про час та місце розгляду клопотання, оскільки матеріали провадження не містять будь-яких даних про направлення чи отримання такого повідомлення потерпілим.

Оскільки обов`язковість виклику в підготовче судове засідання потерпілого передбачена вимогами ч. 2 ст. 314 КПК України, а в матеріалах даного провадження відсутні дані про належне повідомлення потерпілого ОСОБА_7 про день, час та місце розгляду клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги кримінального процесуального законодавства, розглянувши клопотання по суті без участі потерпілого та без з`ясування його думки з приводу вказаного клопотання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала, як постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, не може бути визнана законною та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що відповідає вимогам ст.ст. 409, 412, 415 КПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 314, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.

Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2021 року, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004935 від 30 жовтня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, закрито на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в тому ж суді в іншому складі суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4