Житомирський апеляційний суд
Справа № 296/4447/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/646/24
Категорія ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001929 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 16 травня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно на будівництві, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27.06.2023 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч.1 ст.309, ст.75, 76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині призначення покарання, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Вважає вирок суду в цій частині таким, що підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його суворість. Зазначає, що при призначенні покарання судом першої інстанції недостатньо враховані дані про стан здоров`я ОСОБА_8 , а також обставини, які пом`якшують покарання : визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину. Вказує, що ОСОБА_8 мав намір влаштуватися на роботу та відшкодовувати шкоду потерпілим. Крім того, даний злочин вчинено обвинуваченим до його попереднього засудження у 2023 році, тобто не в період іспитового строку.

В запереченні прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 на апеляційну скаргу захисника йдеться про безпідставність доводів апеляційної скарги та залишення її без задоволення, а вироку суду без зміни.

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 16 травня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року обмеження волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання встановлено рахувати з моменту затримання - з 22.03.2024р.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення з 07.10.2021р. по 08.10.2021р., з 22.03.2024р. по день набрання вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишено попередній у вигляді тримання під вартою, продовживши строк його дії на 60 діб, тобто до 14.07.2024 року.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_8 :

- на користь ОСОБА_10 28817 (двадцять вісім тисяч вісімсот сімнадцять) гривень 88 копійок матеріальної шкоди;

- на користь ОСОБА_11 6499 (шість тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 02 копійки матеріальної шкоди;

- на користь ОСОБА_12 5731 (п`ять тисяч сімсот тридцять одну) гривень 67 копійок матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в загальному розмірі 12 152 (дванадцять тисяч сто п`ятдесят дві) гривень 34 копійок.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 27.06.2023 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.309, ст.ст.75, 76 КК України до одного року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, встановлено виконувати самостійно.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 25.04.2020 року близько 22 год 00 хв ОСОБА_8 перебував неподалік будинку АДРЕСА_3 . Проходячи повз один із під`їздів вказаного будинку, у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, зайшов до приміщення під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , де у тамбурі на другому поверсі поряд з квартирою №7 побачив пластмасовий контейнер білого кольору з написом «Makita», в середині якого знаходився перфоратор марки «Makita» моделі «HR 2470» у корпусі зеленого кольору, що належить ОСОБА_13 , вартістю 2416 грн 67 коп.

ОСОБА_8 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, керуючись корисливим мотивом, взяв до рук вказаний пластмасовий контейнер, в середині якого знаходився перфоратор марки «Makita» моделі «HR 2470» у корпусі зеленого кольору з серійним номером № 1819 та, утримуючи викрадене майно, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_13 майнової шкоди на загальну суму 2416 грн 67 коп.

Крім того, в період часу з 10 год 00 хв 19.07.2021 року по 15 год 30 хв 25.07.2021 року у ОСОБА_8 , який знаходився поблизу гаражного приміщення № НОМЕР_2 на території гаражного кооперативу «Восход», по пров. 3 Транзитний, 69 в м. Житомирі, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням у вищевказане гаражне приміщення № НОМЕР_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 у цей же день, час, місці та за вказаних обставин, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, використовуючи невстановлений слідством предмет, шляхом підбору ключа відчинив врізний замок та проник до вказаного приміщення у такий спосіб.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи у вказаному гаражному приміщенні НОМЕР_6, ОСОБА_8 оглянув вказане приміщення, де виявив та викрав чуже майно, що належить ОСОБА_10 , а саме перфоратор торгівельної марки «Makita» моделі «HR 2450» вартістю 1290 гривень, компресор (фарбувальна станція) торгівельної марки «Rigo» з турбіною «TMR80» вартістю 19 081 грн. 23 коп., кутову шліфувальну машину (болгарка) торгівельної марки «Makita» моделі «9558 HNG» вартістю 1784 грн 15 коп., п`ять пневматичних шин торгівельної марки «Toyo» моделі « Observe GSi6» 195/65 R15 91H вартістю 6 662 грн 50 коп.

Після чого ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 28 817 гривень 88 копійок.

Крім того, в період часу з 22 год 00 хв 05.09.2021 року по 09 год 30 хв 06.09.2021 року у ОСОБА_8 , який знаходився поблизу гаражного приміщення № НОМЕР_3 , що знаходиться на території гаражного кооперативу «Потієць», що по вул. Заводська, 8А в м. Житомирі , виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням у вище вказане гаражне приміщення НОМЕР_3. Реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 у цей же день, час, місці та за вказаних обставин, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, повторно, використовуючи невстановлений слідством предмет, шляхом підбору ключа, відчинив врізний замок та проник до вказаного приміщення у такий спосіб.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи у вказаному гаражному приміщенні НОМЕР_3, ОСОБА_8 оглянув вказане приміщення, де виявив та викрав чуже майно, що належить ОСОБА_11 , а саме електролічильник марки «Nik 2100» вартістю 1400 гривень, кутову шліфувальну машину торгівельної марки «Riber-Profi» моделі «WS10-125» вартістю 635 грн 09 коп., ручну електричну кутову шліфувальну машину торговельної марки «Sparky» моделі «MBA 200P HD» вартістю 1 826 грн 67 коп., ручну електричну ударну дриль торговельної марки «Riber-Profi» модель «ДУ16/1350М» вартістю 677 грн 73 коп, перфоратор торговельної марки «DWT» моделі «BH10-26 B BMC» вартістю 1959 грн 53 коп.

Після чого ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 6499 гривень 02 копійки.

Крім того, в період часу з 20 год 00 хв 24.09.2021 року по 11 год 00 хв 26.09.2021 року у ОСОБА_8 , який знаходився поблизу гаражного приміщення № НОМЕР_4 , що знаходиться на території гаражного кооперативу «Восход», що по пров. 3 Транзитний, 69 в м. Житомирі , виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням у вищевказане гаражне приміщення. Реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 у цей же день, час, місці та за вказаних обставин, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, використовуючи невстановлений слідством предмет, шляхом підбору ключа, відчинив врізний замок та проник до вказаного приміщення у такий спосіб.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи у вказаному гаражному приміщенні НОМЕР_4, ОСОБА_8 оглянув вказане приміщення, де виявив та викрав чуже майно, що належить ОСОБА_12 , а саме перфоратор торговельної марки «Bosch» моделі «GBN 2-26 DFR» вартістю 3700 гривень, ручну електричну кутову шліфувальну машину торговельної марки «Makita» моделі «GA 5040C» вартістю 2031 грн 67 коп.

Після чого ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 5731 гривень 67 копійок.

Крім того, 07.10.2021 року приблизно о 15 год 40 хв у ОСОБА_8 , який знаходився поблизу гаражного приміщення № НОМЕР_5 , що знаходиться на території гаражного кооперативу «Восход», по пров. 3 Транзитний, 69 в м. Житомирі , виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням у вищевказане гаражне приміщення № НОМЕР_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 у цей же день, час, місці та за вказаних обставин, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, використовуючи невстановлений слідством предмет, шляхом підбору ключа, відчинив врізний замок та проник до вказаного приміщення у такий спосіб.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи у вказаному гаражному приміщенні НОМЕР_5, ОСОБА_8 оглянув вказане приміщення, де виявив та викрав чуже майно, що належить ОСОБА_14 , а саме фрезер по дереву марки «Phiolent» моделі «R2-620E» в корпусі зеленого кольору вартістю 1190 гривень.

Після чого ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 1190 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), та в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненому повторно, ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду в судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Клопотань про відкладення розгляду не подавали.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У вироку суду зазначено, що на підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом першої інстанції було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким із учасників процесу не оспорювалися. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, зокрема, обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції не було, їм роз`яснено, що у даному випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), та в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненому повторно, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України кваліфіковані правильно.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінального проступку та тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно ст.66 КК України, суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.

Також судом враховано особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який під час судового розгляду в 2023р. притягувався до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинене 03.12.2022р., ухилявся від суду в даному кримінальному провадженні, оголошувався судом в розшук, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем попереднього проживання в АДРЕСА_7 характеризувався позитивно, неодружений та має на утриманні неповнолітню дитину.

Крім того, судом враховано кількість епізодів крадіжок, відсутність за тривалий час жодного відшкодування з боку обвинуваченого потерпілим завданих збитків, висновок органу пробації в досудовій доповіді про середній рівень ризику вчинення повторного правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства (а.п.85-86 т.2).

З урахуванням зазначених обставин та даних про особу обвинуваченого, суд першої інстанції прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства не можливе та призначив останньому покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі в наближеному до мінімального розміру, в межах санкцій ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, застосувавши при цьому в порядку ч.1 ст.70 КК України принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та дійшов висновку, що призначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень.

З наведеними висновками місцевого суду погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що судом не враховано належним чином дані про особу обвинуваченого, зокрема стан його здоров`я, а також обставини, які пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття, сприяння розкриття злочину, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки дані про особу обвинуваченого, а також його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання. Крім того, згідно довідки КНП «Обласний медичний центр психічного здоров`я» Житомирської обласної ради від 18.05.2020 ОСОБА_8 на обліку не перебуває (а.п.100 т.2), жодних інших медичних документів щодо стану здоров`я обвинуваченого стороною захисту не надано.

Доводи сторони захисту про те, що судом призначено занадто суворе покарання, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки згідно ст. 414 КПК України не відповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно постанови Верховного Суду від 01 листопада 2018 року у справі № 524/5999/17 під терміном «явно несправедливе покарання» розуміють не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покаранням і тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що розмір призначеного ОСОБА_8 покарання в межах санкцій ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, який наближений до мінімального розміру, у даному випадку, не можна вважати явно несправедливим через суворість.

Крім того, враховуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який під час судового розгляду в даній справі притягувався до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинене 03.12.2022р., ухилявся від суду в даному кримінальному провадженні у зв`язку з чим оголошувався судом в розшук, а також кількість злочинних епізодів, колегія суддів не вбачає підстав для призначення останньому покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком не буде сприяти меті покарання, передбаченої ч.2 ст.50 КК України.

Вказання апелянта на те, що ОСОБА_8 мав намір влаштуватися на роботу та відшкодовувати шкоду потерпілим, а також те, що він вчинив злочини до його попереднього засудження у 2023 році, тобто не в період іспитового строку, на думку колегії суддів жодним чином не спростовує правильність висновків суду стосовно розміру призначеного обвинуваченому покарання.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що майнова шкода ОСОБА_8 в ході досудового розслідування та під час судового розгляду потерпілим відшкодована не була.

Таким чином, переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченій покарання в апеляційній скарзі не наведено.

Також, колегія суддів звертає увагу, що виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Норми кримінального закону України наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з призначеним судом першої інстанції покаранням обвинуваченому ОСОБА_8 та вважає, що воно буде достатнім для перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів. Призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання не можна визнати таким, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок суворості. Судом першої інстанції також правильно застосовано положення ч.1 ст.70 КК України при призначенні остаточного покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 16 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: