Провадження по справі № 1-кс/752/3554/24
У Х В А Л А

іменем України

"17" травня 2024 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання власника майна про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000953 від 15.12.2022 за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч.1 ст. 2055, ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 305, ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.4 ст. 28 я.3 ст. 307 КК України,

встановив:

29.04.2024 до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.01.2024 (справа № 752/23870/23) на мобільний телефон марки «PIXEL 6», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 (пароль НОМЕР_3 ).

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 зазначив, що він орендує квартиру АДРЕСА_1 . 19.12.2023 за вказаною адресою був проведений обшук. В ході обшуку у нього був вилучений мобільний телефон марки «PIXEL 6», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 (пароль НОМЕР_3 ). Під час проведення обшуку він пояснив працівникам поліції, що не має жодного відношення до кримінальних правопорушень і незнайомий з особами, які зазначені в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку. Його телефон не є знаряддям вчинення злочину і не містить жодних даних, які б могли бути використані під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження. Вважає, що арешт накладено необґрунтовано, без всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин по справі, а тому вказаний захід забезпечення порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження вищезазначеним телефоном.

В судовому засіданні власник майна, на яке накладено арешт ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 клопотання підтримали, надали відповідні пояснення та просили клопотання задовольнити.

Прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , за клопотанням якої був накладений арешт на майно, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього документи, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи власника майна та його представника, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000953, відомості про яке внесено 15.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

19 грудня 2023 на підставі ухвали слідчого Голосіївського районного суду м. Києва від 12.12.2023 був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого був відшуканий та вилучений мобільний телефон марки «PIXEL 6», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 (пароль НОМЕР_3).

Постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 19.12.2023 виявлені вищевказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000953 від 15.12.2022.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.01.2024 (справа № 752/23870/23, провадження № 1-кс/752/319/24) накладено арешт на майно, яке 19.12.2023 вилучено в ході обшуку, зокрема і на мобільний телефон марки «PIXEL 6», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 (пароль НОМЕР_3).

З копії гарантійного талону, квитанції про оплату від 30.10.2022 встановлено, що мобільний телефон марки «PIXEL 6», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, зокрема, за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Так, відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.01.2024 вбачається, що при вирішенні питання про накладання арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, зазначений у клопотанні мобільний телефон марки «PIXEL 6», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 - є речовим доказом у кримінальному провадженні№0000953 від 15.12.2022 у розумінні ст.98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом кримінальних правопорушень, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу та потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, доводи власника майна ОСОБА_3 і його представника ОСОБА_4 про те, що арешт накладено необґрунтовано, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, оскільки з наданих матеріалів вбачається, що арешт на майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, та наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу, та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Тобто, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Так, на час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, встановлено, що обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даний час не відпала, що доведено документально, оскільки застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні. За вказаних обставин, арешт є пропорційним втручанням.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.98, 170, 174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

відмовити ОСОБА_3 у задоволені клопотання про скасування арешту майна - мобільного телефону моделі PIXEL 6, який накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.01.2024 у справі №752/23870/23.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 21.05.2024 о 17 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1