Справа № 629/1932/24
Провадження № 1-кс/629/430/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000345 від 29.03.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, проживаючого в цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

29.12.2015 Дергачівським районним судом Харківської області за ст.187 ч.1,2,190 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 21.05.2018 за відбуттям строку покарання;

15.04.2019 Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ст.186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 17.08.2023 за відбуттям строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України, -

встановив:

Слідчий Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України.

Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 . слідчий вказує, що 28.03.2024 о 21-56 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_2 , біля магазину «Рулька», підійшов до раніше не знайомого ОСОБА_8 та в ході розмови несподівано для останнього наніс один удар кулаком правої руки в область голови потерпілого, від якого останній впав на землю, після чого ОСОБА_4 почав наносити йому удари ногами та руками в область тулуба та голови, в результаті яких у потерпілого ОСОБА_8 випав з рук мобільний телефон.

Далі ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан на всій території України, застосувавши насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого в момент спричинення, і яке виразилося в нанесенні вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , подолавши таким чином волю потерпілого до супротиву, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, вираженого у відкритому заволодінні чужим майном, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому, і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливого мотиву, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «PОСО» моделі Х5 Pro 5G, який випав з рук потерпілого ОСОБА_8 на землю.

З місця злочину зник, викраденим розпорядився, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 13999 грн.

28.03.2024 в 23-30 год. ОСОБА_4 було затримано, в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України (протокол №22/86 затримання особи від 29.03.2024).

29.03.2024 дане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000345 за ст.186 ч.4 КК України.

29.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.4 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, приходжу до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя вважає, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно якої тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Вивчивши матеріали справи, допитавши підозрюваного ОСОБА_4 , який свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначив, що буде з`являтися за кожною вимогою слідчого чи суду, його захисника ОСОБА_5 , яка заперечувала проти застосування до її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила обрати інший, більш м`який - у вигляді цілодобового домашнього арешту з засобом електронного контролю, прокурора ОСОБА_3 , який наполягав на задоволенні клопотання слідчого та обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення аналогічних злочинів, звільнився з місць позбавлення волі у серпні 2023 року, на шлях виправлення не став, маючи не зняті та не погашені в установленому порядку судимості, повторно вчинив нове умисне тяжке кримінальне правопорушення, в умовах воєнного стану, із застосуванням насильства, яке не є небезпечними для життя і здоров`я потерпілого, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, встановлення існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України: вірогідність переховування від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення; та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, підвищену суспільну небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, пов`язаного з відкритим викраденням чужого майна, вважаю, що застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 не визначає.

При цьому, слідчим суддею враховано, що підозрюваний не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України.

Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи і доводи, які наводяться підозрюваним та його захисником, в тому числі щодо наявності тісних соціальних зв`язків та роботи, проте на думку слідчого судді ці доводи не свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, оскільки зазначені обставини документально не підтверджені, існували на час вчинення злочину, який йому інкримінуються, та не стали для нього стримуючим фактором і не можуть бути достатніми для спростування наявності ризиків переховування його від правосуддя, впливу на потерпілого та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а тому в даному конкретному випадку слідчий суддя приходить до переконання, що ці аргументи не переважають вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини в справі, недопущенню перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконанні процесуальних рішень у справі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.177,182,183,194,369-372,395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000345, задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000345 від 29.03.2024, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою визначити до 26.05.2024.

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відмовити.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному та його захиснику.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», для виконання, слідчому та прокурору, для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_9