Справа № 699/177/21
Номер провадження № 1-кп/699/60/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.24 рокум. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високий Камінь Коростишівського району Житомирської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 30.11.2020 близько 18:00 год., перебуваючи в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , під час розпивання алкогольних напоїв спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_7 , повалив його на підлогу та шляхом ривка, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Тесnо pop 3» ринкова вартість якого станом на 30.11.2020, згідно висновку експерта № СЕ-19/124-20/15411-ТВ від 11.12.2020, могла становити 1383,33 гривень.

Після чого, місце вчинення злочину ОСОБА_4 покинув, завдавши ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 1383,33 гривень.

Будучи допитаним у суді обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.310 КК України, не визнав.

За клопотанням обвинуваченого, суд ухвалою суду від 17.06.2024 р. закрив провадження за ст. 309 .1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності ( том 2 а.с.199)

Щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України обвинувачений показав, що ОСОБА_7 раніше не знав. В той день останній зайшов на подвір`я ОСОБА_9 , де був і він. Разом вони розпивали спиртне. В ході спілкування вони пішли в магазин, де купили цигарки, спиртне та збиралися разом вжити алкоголь. Далі вони знову зайшли в магазин, де ОСОБА_7 став чіплятися до продавчинь. Присутні тут чоловіки стали розбиратися із ОСОБА_7 . Під час штовханини він впустив свій телефон. Сам він допомогав шукати телефон ОСОБА_7 . Знайшовши телефон він залишив його у себе, оскільки ОСОБА_7 кудись подівся. Через три дні ОСОБА_7 звернувся в правоохоронні органи. Розборки чоловіків із ОСОБА_7 відбувалися біля магазину «Гастроном» на привокзальній площі. Телефон він знайшов на клумбі у сквері перед залізничним вокзалом. Він не віддав телефон відразу, оскільки ОСОБА_7 кудись подівся, поки він шукав телефон. Пізніше він додзвонився дружині потерпілого і повідомив, що телефон залишить у касі залізничного вокзалу, що він і зробив.

Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі :

-Покази потерпілого ОСОБА_7 , про те, що з обвинуваченим познайомився випадково 3-4 роки назад, у зимовий час, після обіду з обвинуваченим розпивали спиртні напої біля залізничного вокзалу в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області. У нього був телефон чорного кольору, сенсорний, чохол чорний, у вигляді книжки. Під приводом піти в гості до знайомого, обвинувачений покликав його до під`їзду багатоквартирного будинку. Коли він разом з обвинуваченим йшли до під`їзду, він виявив, що у нього відсутній телефон. Коли знаходились у під`їзді, на його телефон подзвонили і він побачив, що його телефон знаходиться у обвинуваченого ( коли дзвонив телефон, обвинувачений його телефон витяг з карману свого одягу). Як до цього обвинувачений заволодів його телефоном - він не знає і не бачив, дозвіл на це обвинуваченого не давав. Він намагався забрати у обвинуваченого свій телефон, при цьому обвинувачений чинив опір та не віддавав йому телефон, вони падали на сходи, але ушкоджень потерпілому спричинено не було. Обвинувачений разом з його телефоном вибіг з під`їзду, він намагався його наздогнали, але нічого не вийшло, потім він звернувся до поліції. Працівники поліції повернули йому його телефон, він був у такому ж стані як і тоді, коли ОСОБА_4 його поцупив. Під час військових дій на Донеччині він загубив телефон, що у нього забрав обвинувачений та тому представити його для огляду у суді не може.

-Показання свідка ОСОБА_9 , якій допитувався іншим складом суду, якій повідомив судові, що з обвинуваченим був знайомий з 2020 р. Він, обвинувачений то потерпілий ОСОБА_7 приблизно восени 2020 р. розпивали спиртні напої в районі залізничного вокзалу м. Корсунь-Шевченківський. При цьому він бачив у ОСОБА_7 мобільний телефон чорного кольору. В його присутності ОСОБА_7 неодноразово дзвонила жінка, останній психував та після дзвінків кидався своїм мобільним телефоном ( тобто викидав його додолу, а потім підіймав). Через деяких час, приблизно о 9 годині вечора він залишив обвинуваченого та ОСОБА_7 , а сам пішов додому. В той день до нього прийшов ОСОБА_4 , у нього був телефон ОСОБА_7 , останній пояснив йому, що телефон він знайшов ( бо ОСОБА_7 його викидав), дізнавався у нього де можна знайти потерпілого. Він разом з ОСОБА_4 намагались розблокувати телефон, щоб дізнатись якісь контакти потерпілого, але в них це не вийшло. Пізніше, зі слів ОСОБА_4 йому стало відомо, що ОСОБА_4 залишив той телефон в касі залізничного вокзалу.

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383 (а.с.155 том 1);

-рапорт старшого інспектора ОСОБА_14 від 02.12.2020 про те, що із заявою звернувся ОСОБА_7 і повідомив, що 30.11.2020 о 18 год по АДРЕСА_2 невідома особа заволоділа його мобільним телефоном марки «Тесnо pop 3» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 (а.с.156 том 1);

-протокол огляду місця події від 02.12.2020 з ілюстративною таблицею за участю потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого оглянуто приміщення під`їздної площадки №1, розташованої в будинку АДРЕСА_2 , де за поясненнями потерпілого заволоділи його мобільним телефоном (а.с.157-161 том 1);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.12.2020, згідно якого ОСОБА_7 повідомив, що 30.11.2020 близько 18 год по АДРЕСА_2 невідома особа заволоділа його мобільним телефоном марки «Тесnо pop 3» (а.с.162 том 1);

- Фото коробки та гарантійного талона телефона, якій належав потерпілому ( а.с.164-166 том1 )

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.12.2020, згідно якого ОСОБА_7 впізнав особу №2, яким є ОСОБА_4 як особу, яка заволоділа його телефоном (а.с.167-168 том 1);

-протокол огляду місця події від 04.12.2020 з ілюстративною таблицею, в ході якого оглянуто приміщення прийомоздавальні вантажу станції «Корсунь» по вул.Я.Мудрого, 367А в м.Корсуні-Шевченківському , в якому знаходився стіл, на якому знаходився мобільний телефон марки «Тесnо pop 3», який вилучено, при цьому потерпілий впізнав вказаний телефон та пояснив, що у нього було викрадено вказаний телефон 30.11.2020 (а.с.169-172 том 1);

-постанова слідчого ОСОБА_15 Корсунь-Шевченківського ВП від 04.12.2020, згідно якої мобільний телефон марки «Тесnо pop 3» визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000383 (а.с.173 том 1);

-висновок експерта від 11.12.2020 № СЕ-19/124-20/15411-ТВ згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Тесnо pop 3», бувшого у використанні станом на 30.11.2020 могла становити 1383,33 грн (а.с.175-178 том 1 ).

-довідка про витрати на проведення експертизи на суму 653,8 ( а.с.179 том 1)

-постанова про визначення підслідності кримінального правопорушення ( а.с.180)

Крім того, у судовому засіданні були вивчені наступні докази:

Том 1

-документи щодо повноважень захисника ( а.с.50-52)

-досудова доповідь( а.с.73-75)

том 2

-відповідь начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що потерпілий ОСОБА_7 17.04.2022 р. був призваний на військову службу ( а.с.6)

-постанова про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні ( а.с.27)

-характеристика на обвинуваченого від 11.12.2020 р. про те, що обвинувачений проживає сам у домоволодінні свого брата за адресою АДРЕСА_1 , постійного місця роботи не має. ( а.с.45)

-паспорт обвинуваченого ( а.с.46,179)

-відомості щодо судимості обвинуваченого ( а.с.47-48,180-181)

-Відомості щодо обліку обвинуваченного у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога перебуває на обліку з діагнозом синдром залежності від опіоідів ( а.с. 182-184 )

-Відомості щодо смерті свідка ОСОБА_9 ( а.с.186).

У дебатах прокурор вважав обвинувачення за ст.186 ч.2 КК України доведеним, просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75,76 КК України. Захисник та обвинувачений просили винести виправдувальний вирок, так як обвинувачений вказаний злочин не вчиняв, а навпаки його дії були направлені на те, щоб повернути потерпілому його телефон.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, надані стороною обвинувачення у їхній сукупності, перевіряючи їх на належність та допустимість суд дійшов до наступного :

1.Щодо прийняття показів ОСОБА_9 суд звернув увагу на наступне :

В постанові ККС ВС від 19 листопада 2019 року у справі № 750/5745/15-к, суд зазначив : «суд при розгляді справи повинен забезпечити право сторін на допит особи, яка дає показання, важливі для вирішення справи, і не вправі використовувати позасудові свідчення такої особи. Однак якщо вести мову про судові свідчення особи під час минулого розгляду, то за умови наявності таких свідчень сторона має право вимагати допиту такої особи під час нового судового розгляду, і в такому випадку суд має вжити всіх необхідних заходів для забезпечення такого права. Разом з тим, якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку такої особи виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності такої особи під час нового розгляду не може бути підставою для визнання таких її показань недопустимим доказом.

Дослідивши ці показання, суд повинен дати їм оцінку з погляду допустимості, належності та

достовірності, враховуючи й те, наскільки були забезпечені права сторони під час допиту особи на минулому розгляді. Факт неможливості допиту цієї особи під час нового судового розгляду має враховуватися судом при оцінці достовірності цього доказу в сукупності з іншими доказами у справі і які у суду не викликають сумніву.

При розгляді вказаної справи в судовому засіданні сторона обвинувачення заявила клопотання про огляд відеозапису допиту свідка ОСОБА_9 , якій був допитаний 06.04.2023 р. іншим складом суду під час розгляду вказаного кримінального провадження, так як маються достовірні відомості про те, що вказаний свідок помер унаслідок того, що попав під потяг. Сторона захисту та обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора не заперечувала. Суд, вивчивши документи, надані стороною обвинувачення на місці ухвалив клопотання сторони захисту задовольнити та переглянути відеозапис допиту свідка ОСОБА_9 у судовому засіданні 06.04.2023 р. Під час перегляду відеозапису, було встановлено, що свідок допитувався в судовому засіданні в присутності прокурора, захисника та обвинуваченого, був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384,385 КК України та приведений до присяги.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вказані покази мають враховуватись судом при оцінки достовірності цього доказу в сукупності з іншими доказами по справі.

2.Щодо показів обвинуваченого та не визнання його провини за епізодом ч.2 ст. 186 КК України, суд дійшов висновку про те, що вивчені докази повністю доводять провину обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину. Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 , попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384,383 КК України пояснив судові, що обвинувачений непомітно від нього заволодів належним йому телефоном, а після того як потерпілий намагався забрати в обвинуваченого свій телефон, останній чинив опір та згодом втік з місця події разом з телефоном. Факт заволодіння вказаним телефоном також підтверджується заявою потерпілого про кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події з участю потерпілого і те, що телефон потерпілого знаходився у обвинуваченого, коли він прийшов до дому свідка ОСОБА_9 . При цьому покази свідка ОСОБА_9 про те, що обвинувачений пояснив йому, що потерпілий втратив свій телефон не викликають у суду сумнівів, але, за думкою суду, вказані пояснення обвинуваченого були направлені на уникнення можливої відповідальності за свої дії. Вказане підтверджує і той факт, що обвинувачений залишив телефон в касі вокзалу ( так як він разом зі свідком ОСОБА_9 намагались розблокувати телефон та вставляли в нього іншу сім-карту, але він не запрацював), тобто обвинувачений дійшов до висновку не можливості користуватись або продати зазначений телефон і повернув його в касу також з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Щодо не огляду телефону у судовому засіданні, то суд зазначає, що протоколом огляду телефона в приміщенні вокзалу ( після того, як він був повернутий обвинуваченим), постановою про визнання його речовим доказом, фотокарткою коробки телефона ( які були вивчені у судовому засіданні) суду було беззаперечно доведено наявність у потерпілого вказаного телефону і те, що телефон знаходився у власності потерпілого. Обставина участі потерпілого у військових діях підтверджується довідкою РТЦК та СП про його призов по мобілізації, а тому пояснення потерпілого про те, що телефон був втрачений під час військових дій не викликають у суду сумнівів.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за:

-ч.2 ст.186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого;

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується як тяжкий злочин, особу обвинуваченого, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику обвинуваченого, досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

По місцю проживання обвинувачений характеризується позитивно (а.с.45 т.2).

На обліку у психіатра не перебуває, що вбачається з довідки № 58 від 17.06.2020, виданої КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» Корсунь-Шевченківської районної ради (а.с.43 т.2).Згідно довідки, виданої КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» Корсунь-Шевченківської районної ради №148 від 17.07.2020 ОСОБА_4 звертався за медичною допомогою в наркологічний кабінет (а.с.42 т.2).

Відповідно до висновку досудової доповіді сектору з питань пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. На думку органу пробації останній може виправитись без ізоляції від суспільства, за умовою встановлення судом обов`язків, передбачених п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 та його характеристики, характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення за ст. 186 ч.2 КК України, форму вини й мотиви, відносно невелику вартість майна, яким заволодів обвинувачений, те, що за період 2020 р. по теперішній час обвинувачений ніяких злочинів не вчиняв, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства, шляхом призначення покарання у вигляді позбавлення волі та звільнення від відбування покарання в порядку ст.75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Доля речових доказів у кримінальному провадженні не вирішується, так як у судовому засіданні потерпілий пояснив, що втратив телефон під час військових дій. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави. Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за ст. 186 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на один рік, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високий Камінь Коростишівського району Житомирської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі, в дохід держави процесуальні витрати в сумі 653,80 грн. за проведення експертизи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення вручити негайно прокурору та обвинуваченому, захиснику.

СуддяОСОБА_1