ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , та обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сватове Луганської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, утриманців не маючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Сватове Луганської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, утриманців не маючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2024 року було задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_5 , за ч. 4 ст. 187 КК України.

Продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 12 травня 2024 року включно.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 наразі не зменшились та продовжують існувати.

Зазначає, що на даному етапі судового провадження лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених та зможе запобігти зазначеним вище, встановленим судом ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не дозволить здійснювати дієвий контроль за поведінкою обвинувачених, забезпечити виконання покладених на них обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня існуючі ризики кримінального провадження, відтак немає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні на цілодобовий домашній арешт. При цьому враховано, що на даний час суду не надано доказів того, що існуючі ризики у кримінальному провадженні зменшились або відсутні.

Вказує, що з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченим діяння, відсутність постійного місця мешкання, інформації про працевлаштування, належна процесуальна поведінка обвинувачених може бути забезпечена лише шляхом застосування до них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, відтак клопотання сторони захисту про визначення обвинуваченому ОСОБА_5 розміру застави, задоволенню не підлягає.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, або розглянути питання про призначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

В обґрунтування своїх вимог захисник обвинуваченого посилається на те, що саме посилання в описовій частині ухвали, що захисником не наведено доводів щодо визначення розміру застави не можна вважати вирішенням цього клопотання.

Зазначає, що ОСОБА_5 раніше не судимий, процесуальні обовязки не порушував, застава раніше до нього не обиралась та така застава не порушувалась.

Вказує, що на цей час допитані усі свідки по справі та ризики впливу на них невільовані. Суд зробив помилкові висновки, що ОСОБА_5 не має утриманців.

Обвинувачений ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та змінити йому запобіжний захід на домашній арешт або особисте зобовязання.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що жодним чином не доведено та необґрунтовано що застосування більш мяких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, тим більш в клопотанні прокурор матеріали дані про такі обставини відсутні. Прокурором не доведено обґрунтованість підозри та наявність ризиків.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційній скарги, просили їх задовольнити.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається із матеріалів справи, в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000661 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , мотивуючи свою позицію тим, що ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінились, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилось.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом першої інстанції правильно встановлено, що воно є доцільним, зважаючи на те, що останній раніше судимий, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкий та особливо тяжкий злочин, повязані із злочинами проти життя та здоровя особи і проти власності, а санкція вказаних норм закону передбачає покарання від 7 до 10 років позбавлення волі (ч. 2 ст. 121 КК України) та від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна (ч. 4 ст. 187 КК України).

Тож, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за його вчинення, усвідомлюючи невідворотність покарання, є ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду та буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_5 не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, враховуючи ризики впливу на потерпілу та свідків, оскільки станом на даний час судовий розгляд по суті даного кримінального провадження триває, потерпіла та свідки не допитані, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість продовженого судом першої інстанції запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування обвинуваченого на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого та обрання більш мякого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційних скарг сторони захисту про недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_5 , встановлена наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не наведено.

Отже, приймаючи рішення про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , та обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, та ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3