ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1306/24 Справа № 202/7722/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою професійною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 11.04.2022 Шевченківським районним судом міста Запоріжжя за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України (далі-КК) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК,-

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Днпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_10 , та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто по 14 серпня 2024 року включно.

Одночасно підозрюваному ОСОБА_8 встановлено заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240,00 грн. Також слідчим суддею визначено, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_8 застави, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, на нього будуть покладені наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_8 строком на два місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, але до 10.06.2024, у нього разом із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з хуліганських мотивів, з метою отримання незаконного прибутку від завдання, отриманого у мережі «Telegram» від невстановленої під час досудового розслідування особи під ніком «FM», який налаштований проти мобілізації в Україні, виник злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, а саме військового автомобілю марки «Volkswagen Transporter T 4», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, для проведення дестабілізації в Україні, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий умисел, направлений на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , 10 червня 2024 року, о 00 годині 50 хвилин, взявши із собою заздалегідь підготовлену горючу рідину у вигляді зміненого дизельного палива, яку налили у скляні пляшки із змоченою горючою рідиною ганчіркою на малярному скотчі, прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходився військовий автомобіль марки «Volkswagen Transporter T 4», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, спрямованого на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, з метою отримання незаконного прибутку від завдання, отриманого у мережі «Telegram» від невстановленої під час досудового розслідування особи під ніком «FM», який налаштований проти мобілізації в Україні, ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , підійшли до військового автомобіля марки «Volkswagen Transporter T 4», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та, використовуючи підготовлену горючу рідину у вигляді зміненого дизельного палива, яку налили у скляні пляшки із змоченою горючою рідиною ганчіркою на малярного скотчі, облили капот автомобіля та за допомогою запальнички підпалили його, що спричинило пожежу передньої частини автомобілю «Volkswagen Transporter T 4», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме моторного відсіку на площі 5 м.кв.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , переконавшись в тому, що пожежа автомобіля відбулась, здійснили фотографування підпаленого автомобіля з метою подальшого пересилання невстановленій під час досудового розслідування особі під ніком «FM», який налаштований проти мобілізації в Україні, з метою отримання незаконного прибутку від виконаного завдання, з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, тим самим спричинили майнову шкоду.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється в умисному пошкодженні чужого майна, вчинене шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК.

10.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК.

16.06.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.194 КК.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку незаконністю та необґрунтованістю, а також порушенням національного та міжнародного законодавства.

Вважає, що слідчим суддею не було повно, всебічно досліджено та оцінено всі обставини, з якими закон пов`язує необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обгрунтування зазначає, що з тексту повідомлення про підозру від 16.06.2024 року та матеріалів доданих до цього клопотання вбачається, що умисел та протиправні дії ОСОБА_8 були направлені проти військових та їх транспорту (об`єктів, де вони зберігаються або ремонтуються) за допомогою Telegram-каналів, з використанням Коктейлів Молотова з вибухом та підпалом в громадському місці, вчиненими у групі із залученням неповнолітніх, з метою дестабілізації, які очевидно відмежовують цей злочин від правопорушення, передбаченого ст.194 КК, що інкримінується останньому.

Тому, на переконання сторони захисту, таке формулювання підозри свідчить про її необґрунтованість, а порушення підслідності іншого органу досудового розслідування обумовлює її незаконність, на чому він наголошував в судовому засіданні.

Крім того, 18 червня 2024 року ОСОБА_14 публічно повідомив,що російські спецслужби ведуть активну компанію через соцмережі вербуючи українських підлітків для підпалів військової техніки, що є лише черговою спробою дестабілізувати ситуації в Україні та такі випадки наразі були зафіксовані у Києві, Одесі, Дніпрі.

Також вказує, що відповідно до витягу з ЄРДР та постанови про створення групи слідчих, ОСОБА_15 , який складав протокол огляду щодо вилучення пляшок з-під Коктейлів Молотова від 10 червня 2024 року, відсутній в переліку слідчих, які здійснюють дане досудове розслідування. Водночас прокурори у даному кримінальному провадженні, які здійснювали процесуальне керівництво та участь в суді 16.06.2024 року, також не надали своїх спеціальних повноважень.

Разом з тим наголошує, що слідчим суддею під час розгляду клопотання не було враховано, що підозрювані у даному провадженні були затримані без складання відповідного протоколу, а захисники та законні представники були залучені слідчим лише після всіх обшуків та повідомлення про підозру, у зв`язку з чим було грубо порушено право на захист.

З огляду на викладене захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2024 року та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив відмовити у її задоволенні, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.5 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, та санкція ч.2 ст.194 КК, за якою йому повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.2 ст.194 КК, всупереч твердженням сторони захисту, підтверджується наведеними в клопотанні слідчого, перевіреними під час судового розгляду слідчим суддею доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 10.06.2024 року (а.с.16-17); протоколом огляду місця події від 10.06.2024 року (а.с.22-23); протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 10.06.2024 року (а.с.18-21); протоколом огляду відеозаписів від 11.06.2024 року (а.с.25,26); протоколом огляду місця події від 12.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 14.06.2024 року (а.с.27-30); протоколом огляду відеозапису за участю свідка ОСОБА_17 від 14.06.2024 року (а.с.31-32); протоколом додаткового огляду компакт-диску від 16.06.2024 року (а.с.42-43); протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 від 16.06.2024 року (а.с.44-48).

Отже, на переконання колегії суддів, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри за ч.2 ст.194 КК.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатність для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є неспроможними.

Наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, доведена прокурором та встановлена слідчим суддею під час судового розгляду клопотання, не оспорюється стороною захисту в апеляційній скарзі, а тому згідно ч.1 ст.404 КПК, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Таким чином, всупереч твердженням сторони захисту, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.178 КПК, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у цьому злочині, та відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 в їх сукупності, зокрема, його вік та стан здоров`я, який не перешкоджає його перебуванню в ізоляції від суспільства, репутацію підозрюваного, майновий та сімейний стан, який не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, є особою молодого віку, не працює, раніше судимий, та дійшов до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать його належної процесуальної поведінки та не зможуть запобігти встановленим ризикам.

За таких обставин доводи сторони захисту про недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Отже, визначені ч.2 ст.194 КПК підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що зазначає у своїй апеляційній скарзі сторона захисту, у наданих матеріалах кримінального провадження відсутні.

Також слідчий суддя, дотримуючись приписів ч.4 ст.182 КПК, правильно визначив розмір застави, який відповідає обставинам кримінального правопорушення, майновому та сімейному стану підозрюваного ОСОБА_8 , інших даних про його особу та встановлених судом ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та є достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Разом з тим, твердження сторони захисту щодо складення протоколу огляду від 10 червня 2024 року неуповноваженим слідчим ОСОБА_15 та не надання прокурорами, які здійснювали процесуальне керівництво і участь в судовому засіданні своїх спеціальних повноважень, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки вказані обставини підлягають перевірці під час розгляду справи по суті висунутого обвинувачення на стадії перевірки доказів з точки зору їх достатності та допустимості, а також дотримання вимог закону під час проведення досудового розслідування.

Крім того є неспроможними й доводи сторони захисту про грубе порушення права підозрюваного на захист під час затримання, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК, а також з дотриманням вимог ст.ст.194,196 КПК, дійшов висновку про доцільність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 14 серпня 2024 року включно та альтернативою внесення застави. Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2024 року, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 серпня 2024 року включно, з альтернативою внесення застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4