ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2114/24 Справа № 243/3433/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м.Кривий Ріг

18 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 ,строком на 60 діб, до 14 липня 2024 року включно, із визначенням застави розміром 242 240 (двісті сорок дві тисяч двісті сорок) гривень -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2024 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 ,строком на 60 діб, до 14 липня 2024 року включно, із визначенням застави розміром 242 240 (двісті сорок дві тисяч двісті сорок) гривень. Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, за які законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, а також, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.Вік та стан здоров`я дозволяють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На зазначену ухвалу суду захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2024 року скасувати та ухвалити нову, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно обрав ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні ризики, які зазначені в оскаржуваній ухвалі суду.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи своєї апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечували проти доводів апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 394 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 422-1 КПК України порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Колегія суддів зазначає, що наразі відбувається розгляд апеляційної скарги захисника в порядку ст. 422-1 КПК України, а тому колегія суддів перевіряє лише обґрунтованість обрання запобіжного заходу, наявність або відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 12 КПК України кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Таким чином, законність та обґрунтованість обмеження права на свободу та особисту недоторканність має бути перевірена судом у найкоротший строк.

Згідно з практикою Європейського Суду, зокрема рішенням у складі Великої палати у справі «Labita v.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Як встановлено з наданих судом першої інстанції матеріалів, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 обраний під час судового провадження в суді першої інстанції до 14 липня 2024 року включно, із визначенням застави розміром 242 240 (двісті сорок дві тисяч двісті сорок) гривень.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, за які законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна. Судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачений може переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що суд І інстанції дійшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду, про що свідчать спосіб та суспільна небезпека вчиненого ним кримінального правопорушення, строк покарання який йому загрожує в разі визнання винуватим.

Колегія суддів погоджується з висновками суду І інстанції, що існує ризик незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки, перебуваючи на свободі, обвинувачений ОСОБА_7 , може вплинути на свідків, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю або погрозою застосування насильства.

На думку колегії суддів, суд І інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 може також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки постійного джерела доходу не має, відповідно до своїх показань має скрутне матеріальне становище, що може побудити його до продовження заняття своєю протиправною злочинною діяльністю.

Колегія суддів зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків.

Можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги 183 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованого злочину свідчать про вагомість заявлених ризиків, яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а тому доводи апеляційної скарги захисника про можливість обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не є слушними

Таким чином, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для її скасування відсутні, всі доводи апеляційної скарги захисника були предметом розгляду в суді І інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: