Справа №522/2181/23
Провадження №1-кп/522/1795/24
УХВАЛА

19 квітня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні№0000102 від 24.01.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Одеської області, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні№0000102 від 24.01.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2024 року ОСОБА_3 було оголошено у розшук, надано дозвіл на його затримання та провадження у вище вказаній справі було зупинено до розшуку обвинуваченого.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.04.2024 року судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 було відновлено у зв`язку з його затриманням на підставі ухвали суду від 22.02.2024 року.

Прокурором у зв`язку з наявністю ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, було заявлено до суду клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, посилаючись на його необґрунтованість, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доводи прокурора та обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим цією статтею ризикам, в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

ОСОБА_3 неодноразово на виклики суду не з`являвся, після чого був оголошений у розшук, тобто, перебуваючи на волі обвинувачений може ухилятись від явки в судові засідання, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Враховуючи викладене, судом встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований та засобів для існування не має.

Суд при обранні запобіжного заходу також враховує обставини, вказані у ст. 178 КПК України, а саме вік особи, тяжкість злочину, розмір покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, що на думку суду свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують зазначені ризики.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зважаючи на положення ч. 3 ст.183 КПК України, суд вважає необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п.46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2024 року, тобто у сумі 60560,00 гривень.

Для запобігання встановленим ризикам у випадку внесення застави доцільним буде покладення на обвинувачену обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть додатковою гарантією її належної поведінки поряд з ризиком втрати грошових коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 181, 193-194, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16.06.2024 року включно.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту затримання ОСОБА_3 , тобто з 18.04.2024 року.

Визначити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 60560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого; справа №522/2181/23, провадження №1-кп/522/1795/24.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;

5) утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками, допитаними в рамках даного кримінального провадження.

Строк дії обов`язків визначити до 16.06.2024 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1