Справа № 201/1966/24
Провадження № 1-кп/201/621/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000144 від 30.01.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігі громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000144 по ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, що може спонукати обвинуваченого до уникнення від правосуддя, впливати на свідків, потерпілого, експерта або спеціаліста, оскільки вказані особи ще не були допитані, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній офіційно не працевлаштований, вчинив новий злочин будучи особою яка має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за злочин проти власності.

Обвинувачений просив суд звільнити з під варти, оскільки одружений та має на утриманні неповнолітню дитину у віці двох років, і не має наміру ухилятись від слідства, а також має намір піти служити до ЗСУ.

Суд, вислухавши думку учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження і підозра трансформувалась в обвинувачення, то обґрунтованість обвинувачення не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим і реальним наявність ризику уникнення обвинуваченим суду, так як останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачене суворе покарання у виді позбавлення волі, він розуміє тяжкість можливого покарання, що може спонукати його до уникнення відповідальності, шляхом втечі.

Інші ризики прокурором в судовому засіданні не доведені.

Таким чином суд встановлено наявність ризику визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід.

Вирішуючи питання про доцільність продовження найсуворішого запобіжного заходу суд врахує вищевказані ризики, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, які не є міцними настільки, щоб нівелювати встановлені судом ризики, те що притягнутий до кримінальної відповідальності за умисний тяжкий злочин, вчинений під час іспитового строку застосованого до обвинуваченого при призначенні покарання за аналогічний злочин, обставини злочину описані в обвинувальному акті, що свідчить про те, що обвинувачений в даний час несе в собі певну небезпеку для суспільства та з урахуванням вищеописаних обставин це свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 суд вважає за можливе визначити заставу в розмірі 60 560 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 24 травня 2024 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_3 або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 60 560 гривень ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена в п`ятиденний строк з дня її проголошення шляхом подання скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а обвинуваченим в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошено 27.03.2024 о 11-10 годин.

Головуючий суддя: ОСОБА_1