печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання cтаршого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001805 від 27.09.2023, -

В С Т А Н О В И В:

20.05.2024 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , за погодження з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, власником якого є підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

із забороною права відчуження, розпорядження та користування рухомим майном, а саме:

- автомобіль ВАЗ 21103, н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ;

із забороною права відчуження та розпорядження нерухомим майном, а саме:

- квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що зазначене майноу зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199 КК України, відповідають ознакам, визначеним у ст. 59 КК України, а тому з метою забезпечення можливості подальшої конфіскації як додаткового виду покарання, яка відповідає п. 3 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу на підставі ч. 5 цієї статті підлягають арешту.

До початку розгляду клопотання слідчий подав заяву, у якій просив здійснювати розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, враховуючи мету забезпечення арешту майна визнав необхідним здійснювати розгляд клопотання без повідомлення власника майна.

Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001805, від 27.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199 КК України.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед інших, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

17.05.2024 у кримінальному провадженні № 0001805, від 27.09.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 255 та ч. 3 ст. 199 КК України передбачає такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

В наданих матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які вказують на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199 КК України, і що вказане майно, яке належить йому на праві власності, відповідає ознакам, визначеним у ст. 59 КК України та з метою забезпечення можливості конфіскації майна як додаткового виду покарання, наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Отже, з метою забезпечення можливості конфіскації майна як додаткового виду покарання, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, наявні підстави, передбачені ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане у клопотанні майно, оскільки воно відповідає ознакам, визначеним у ст. 59 КК України та метою такого арешту є забезпечення можливості конфіскації майна як додаткового виду покарання.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, власником якого є підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

із забороною права відчуження, розпорядження та користування рухомим майном, а саме:

- автомобіль ВАЗ 21103, н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ;

із забороною права відчуження та розпорядження нерухомим майном, а саме:

- квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6