Справа № 682/782/24
Провадження № 1-кп/682/71/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Славута обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000053 від 10.01.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, осіб похилого віку на утриманні не має, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 січня 2024 року, близько 14.00 год., перебуваючи у приміщенні будинку № 23 з дозволу власника ОСОБА_6 , що розташований по АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, з 24.02.2022 в Україні ведемо воєнний стан, Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІЧ, продовжено строк дії воєнного стану в України з 05.30 год. 16.11.2023 строком на 90 діб, тобто до 14 лютого 2024 року, із приміщення кімнати прихожої вказаного будинку, таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy М34», заводської моделі «SM-М346В1/DS», пам`яттю 8/128 GB вартістю 8566,67 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 8591,67 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

26.03.2024 між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди сторони домовилися про те, що ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Сторони погоджуються на призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю, визначеною судом. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, визначені судом.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, щиро розкаюється, підтвердила обставини вчинення нею вказаного кримінального правопорушення. Підтримала угоду, заявила про здатність виконати умови угоди, та ствердила, що її позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на неї не здійснювалось. Наслідки укладення угоди їй повністю зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію своєї підзахисної та просив призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Прокурор зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 проти затвердження угоди не заперечував.

Враховуючи викладене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, захисника, потерпілого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч. 4 ст. 185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Окрім цього, обвинуваченій роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких їй зрозумілі, нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечувала проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначення узгоджене покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю, визначеною судом. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, визначені судом.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів загальною сумою 1514,56 грн. (висновок експерта № СЕ-19/123-24/616-ТВ).

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченій не обирати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 березня 2024 року, укладену між прокурором Шепетіської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 10.01.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене в угоді покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи у сумі 1514,56 грн. (висновок експерта № СЕ-19/123-24/616-ТВ).

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речовий доказ, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M34», моделі SM-M346B1/DS, 8/128 GB повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченою, її захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій її захиснику, прокурору та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1