Справа № 185/4551/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року м.Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000598 від 17.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, українець, громадянина України, який має середньо - спеціальну освіту, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.06.2014 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 13.01.2015 року Юр?ївським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць. Відповідно до ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 2 роки 2 місяці за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.06.2014 року, та до відбуття призначеного покарання 3 роки 3 місяці;

- 12.02.2015 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України даний вирок поглинений вироком суду Юрівського району Дніпропетровської області від 13.01.2015 року, та до відбуття призначеного покарання строком 3 роки 3 місяці, за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 4 місці за вироком від 13.01.2015 року та до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 4 місяці;

- 24.03.2015 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.304, ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України та до позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України дане покарання поглинено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2015 року та до відбуття призначеного покарання 3 роки 4 місяці;

- 20.09.2019 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. Відповідно до ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 14.11.2019 року Юрівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ст.71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, вказаним вироком невідбуту частину покарання призначену вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.09.2019 року та до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць;

- 17.03.2020 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської, області за ч.1 ст.263, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст. 309, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України частково приєднано покарання 2 місяці позбавлення волі за вироком Юр?ївського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року та до відбуття призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці. Звільнений 16.02.2023 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області N? 21 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 12.04.2024 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ( більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим), в період запровадженого в Україні воєнного стану, прийшов за місцем мешкання своєї знайомої ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , де також перебували їх спільні знайомі, та всі разом вживали спиртні напої. Перебуваючи у приміщенні кухонної кімнати квартири N АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 звернув увагу на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9C», який перебував у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , та визначив його як об?єкт свого злочинного посягання, в цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Надалі, ОСОБА_3 , в той же день, приблизно о 17.00 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, маючи вільний доступ, перебуваючи в приміщенні кухонної кімнати квартири N АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю контролю зі сторони власника майна, а саме тим, що потерпіла ОСОБА_6 перебувала у іншій кімнаті, де відпочивала та не розуміла, що відносно неї вчиняють кримінальне правопорушення, таким чином за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав із кухонної кімнати мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9 С», 2/32 Gb, темно синього кольору, вартістю 1833,00 гривні, який належить ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріального збитку на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та на запитання суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Дійсно 12.04.2024 року приблизно о 15.00 год. він перебуваючи за місце мешкання своєї знайомої по АДРЕСА_2 , побачив у останньої мобільний телефон , який в послідуючому викрав. Шкоду потерпілій відшкодовано.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винен у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Його дії кваліфікуються за ч.4 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнав, шкоду потерпілій відшкодовано. Суд також враховує думку потерпілої , яка при призначені покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду .

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1514( одна тисяча п`ятсот чотирнадцять ) грн. 56 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 ( один) місяць .

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з часу затримання, а саме з 24.04.2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити дійсним у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме : мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9 С», 2/32 Gb, темно синього кольору, який передано під зберігальну розписку ОСОБА_6 - залишити останній за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1514( одна тисяча п`ятсот чотирнадцять ) грн. 56 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Суддя ОСОБА_1