№ провадження 1-кп/208/34/24
УХВАЛА

20 березня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0001441, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, реєстрації місця мешкання не має, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується за ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.02.2023 року за ст. ст. 186 ч.4, 69, 75, 76, 104 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

який обвинувачується за ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 187, 357 ч.1 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться зазначена справа. Обвинуваченим обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

По справі розпочато судовий розгляд, встановлено порядок дослідження доказів допитано потерпілого. Інший потерпілий та свідки обвинувачення до суду не з`явились, причини їх неявки суду не відомі. Прокурор зазначив, що самостійно забезпечить явку цих осіб до суду для надання показів. Просив видати судові-виклики повідомлення.

Від запропонованої судом зміни порядку дослідження доказів та оголошення письмових матеріалів, сторони відмовились та просили додержуватись вже встановленого порядку.

Перед оголошенням у справі перерви прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_11 заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, яке аргументовано наступним.

Кліщевий обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого, та умисного особливо тяжкого злочинів. Кліщевий не має сталого заробітку. Ці обставини вказують на можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. Сталі соціальні зв`язки у обвинуваченого відсутні, суворість передбаченого покарання може спонукати його переховуватись від суду. Обвинувачений підтримує дружні стосунки зі свідком по справі ті іншим обвинуваченим, і може впливати на них з метою зміни показань на свою користь.

Адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора в обґрунтування своєї позиції зазначивши, що ОСОБА_11 має певні соціальні зв`язки, місце мешкання, від слідства не переховувався. Просив обрати відносно обвинуваченого запобіжний у виді домашнього арешту. Обвинувачений підтримав думку захисника.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, яке аргументовано наступним.

ОСОБА_12 є раніше судимим за тяжкий умисний, корисливий злочин до покарання у виді позбавлення волі, і обвинувачується у вчиненні низки кримінальних правопорушень, в тому числі умисного тяжкого, та умисного особливо тяжкого злочинів під час відбуття попереднього покарання з випробуванням. ОСОБА_12 не має сталих соціальних зв`язків. Наведене підтверджує ризики вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від суду з огляду на міру покарання яка загрожує ОСОБА_12 у разі визнання винним. Обвинувачений підтримує дружні стосунки зі свідком по справі ті іншим обвинуваченим, і може впливати на них з метою зміни показань на свою користь.

Адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. За час перебування ОСОБА_12 в СІЗО, скарги на його поведінку відсутні. Зазначені прокурором ризики є вірогідними і доказів на їх підтвердження не надано. ОСОБА_12 має певні соціальні зв`язки, місце мешкання. Просив змінити неповнолітньому запобіжний захід на домашній арешт.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого підтримала думку адвоката. Її чоловік щоденно працює. Вона вагітна та потребує сторонньої допомоги, яку міг би надати обвинувачений - її молодший брат. Обвинувачений, підтримав думку адвоката.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

ЄСПЛ у справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

На теперішній час ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обґрунтовано, а саме в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, за одне з яких чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.

ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_11 є раніше не судимим, неповнолітній ОСОБА_12 є раніше судимим за тяжкий корисливий злочин до покарання у виді позбавлення волі з встановленням строку випробування.

Суд вважає про доведеність існування ризику переховування Кліщевого та ОСОБА_12 від суду з огляду на міру покарання яка їм загрожує у разі визнання винними. Враховуючи відсутність у обвинувачених сталого заробітку, обвинувачення у вчиненні корисливих злочинів, суд вважає за існуючим і ризик вчинення ними іншого кримінального правопорушення.

Також, суд вважає за існуючим ризик того, що знаходячись на свободі, обвинувачені можуть незаконно впливати на свідка з метою зміни ними своїх показань на свою користь.

При встановленні наявності ризику такого впливу, суд відзначає, що він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Наявність у Кліщевого та ОСОБА_12 відповідних соціальних зв`язків, сама по собі не є достатнім стримуючим фактором для порушення процесуальних обов`язків.

При розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинувачених та встановлена наявність ризиків, визначених КПК України.

Обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкриміновано, саме такий його вид позбавляє можливості обвинувачених перешкодити інтересам правосуддя, і тому з врахуванням встановлених ризиків він підлягає продовженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 17.05.2024 року, без визначення суми застави.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строком до 17.05.2024 року, без визначення суми застави.

В задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни відносно обвинувачених запобіжного заходу на домашній арешт, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1