Справа № 953/3209/24
н/п 1-кс/953/2871/24
"22" квітня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив :
19.04.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора, в якому він просить накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 219010», р.н. НОМЕР_1 , власником та безпосередніми користувачем якого є ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження; зберігання автомобіля «ВАЗ 219010», р.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам майданчика тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 15.04.2024 близько 06 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , відбулося зіткнення автомобіля ВАЗ 219010 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з автомобілем DACIA Lodgy р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті ДТП пасажирка автомобіля DACIA Lodgy р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження та доставлена до лікарні.
15.04.2024 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_7 транспортний засіб автомобіль ВАЗ 219010 р.н. НОМЕР_1 та DACIA Lodgy р.н. НОМЕР_2 під час огляду місця події було оглянуто та вилучено.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником та користувачем автомобіля ВАЗ 219010 р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником автомобіля DACIA Lodgy р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Водночас безпосереднім користувачем автомобіля DACIA Lodgy р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , який мешкає АДРЕСА_3 , к.н.т. НОМЕР_5 .
Автомобілі ВАЗ 219010 р.н. НОМЕР_1 та DACIA Lodgy р.н. НОМЕР_2 внаслідок ДТП отримали механічні ушкодження у вигляді деформацій кузова та внутрішній пошкоджень, у зв`язку з чим відповідно ст. 98 КПК України, можуть бути речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, з метою зберігання речових доказів відповідно п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті автомобілю ВАЗ 219010 р.н. НОМЕР_1 .
Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, а також для проведення слідчого експерименту.
Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Сторона обвинувачення зазначає, що необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_4 , в якій він просить розглянути клопотання про арешт автомобіля без його участі. Проти арешту майна не заперечує (а.с. 21).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
15.04.2024 з 08.40 год. до 10.10 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, за адресою: АДРЕСА_2 , проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.04.2024, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 12-18).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на спеціальному майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 219010», р.н. НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобіля «ВАЗ 219010», р.н. НОМЕР_1 , на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1