Справа № 752/6720/24
Провадження №: 1-кс/752/2699/24
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

02 квітня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, подане в рамках кримінального провадження № 0000073 від 04.05.2018, за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 4 ст. 260 КК України, клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_5 погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

до слідчого судді надійшло вищевказане клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Саки, громадянину України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що внаслідок збройної агресії з боку російської федерації (далі по тексту рф) військовослужбовцями збройних сил рф у лютому 2014 року встановлено ефективний контроль, як над територією Автономної Республіки Крим, так і за діяльністю розташованих там органів влади. Тобто рф, відповідно до ст. 42 «Положення про закони і звичаї війни на суходолі», що є додатком до Гаагської конвенції «IV Конвенція про закони і звичаї війни на суходолі» від 18.10.1907, здійснено тимчасову окупацію вказаної території України.

Крім того, згідно із статтями 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 № 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави. При цьому, як акт агресії незалежно від оголошення війни, кваліфікується вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, тимчасово окупована рф територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1 вказаного Закону Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими рф з 20 лютого 2014 року.

Відповідно до ч.?6 ст.?17 Конституції України, на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Так, наприкінці лютого 2014 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя із числа осіб, які прихильно ставились до питання приєднання Автономної Республіки Крим та міста Севастополя до рф, в тому числі і за рахунок досвідчених військових та інших осіб, у порушення ч.?6 ст.?17 Конституції України, почали створюватись непередбачені Конституцією та законами України збройні формування, метою яких надання підтримки проросійськи налаштованим рухам та партіям, що діяли на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя та сприяння військовим підрозділам збройних сил рф у вчиненні дії по встановленню контролю над територією Кримського півострову, а також над органами виконавчої та законодавчої влади Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

За вищеописаних умов та викладених обставин на території м. Сімферополя невстановленими, слідством особами створено та розпочало діяльність незаконне збройне формування «Самооборона Криму». Вказане формування мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також за сприяння представників спецслужб та військових рф було озброєно вогнепальною зброєю.

У кожному структурному підрозділі не передбаченого законодавством збройного формування «Самооборона Криму», ставились завдання щоденної діяльності, які полягали в здійсненні методами військових операцій силової підтримки військових армії рф, придушення організованого опору проукраїнські налаштованого населення на території півострову Крим, депортації населення з АР Крим, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, нападі на підприємства, установи, організації, громадян. Вказане формування дислокувалось в різних населених пунктах та Кримського півострову та мало загальну координацію керівництва.

При цьому, незаконне збройне формування «Самооборона Криму» діяло у тісній співпраці з російською ФСБ і російською армією, яка видала зброю членам вказаного незаконного збройного формування. Останні діяли на підтримку російських військ, приймали участь у блокаді українських військових частин, здійснювали спільні чергування на укомплектованих зброєю блокпостах. Ополченці, які входили до складу «Самооборони Криму», з метою недопущення проукраїнської пропаганди і протестів проти засилля російських військ на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, захоплювали українських військовослужбовців, журналістів та активістів і передавали їх російським військовим.

Знаючи про початок діяльності не передбаченого законами України збройного формування «Самооборона Криму», громадянин України ОСОБА_7 , будучи пенсіонером міністерства внутрішніх справ, діючи умисно, сприяючи армії рф в окупації та подальшому відділенні території кримського півострова від України, усвідомлюючи незаконність створення вказаного формування, з метою участі у його діяльності, та у нападі на підприємства, установи, організації, після співбесіди з «лідерами» незаконного збройного формування « Самооборона Криму », ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками учасника вказаного збройного формування, будучи достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених законодавством України, розуміючи роль та мету діяльності, 23.02.2014 в м. Сімферополь, АР Крим, вступив до вказаної організації. При цьому був призначений на посаду командира « 9-й роты Самообороны Крыма », і до його обов`язків входило загальне керівництво підлеглими йому бійцями у складу вказаної роти.

У подальшому, діючи умисно, з метою зміни меж території України, спільно із іншими членами «Самооборони Криму», виконуючи вказівки вищестоящих керівників організації, надавав допомогу рф та військовим рф, які незаконно діяли на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Так, у період з 23.02.2014, ОСОБА_7 організовував діяльність очолюваної ним роти по виконанню завдань щодо охорони мітингів проросійських сил та захоплення адміністративних будівель на території м. Сімферополь Автономної Республіки Крим.

Зокрема, 26.02.2014, ОСОБА_7 , прибувши до адміністративної будівлі Верховної Ради Автономної Республіки Крим, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де проводився мітинг на підтримку територіальної цілісності і недоторканості України, діючи умисно, з метою недопущення впливу учасників мітингу на діяльність депутатів ВР АР Крим, надав вказівку бійцям «9-й роты Самообороны Крыма» прибути за вказаним місцем, яка незаконно мала на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, та здійснити їх розстановку по периметру адміністративної будівлі, і, в подальшому, надав вказівку бійцям « 9-й роты Самообороны Крыма » здійснити розгін «про-українськи» налаштованого населення та захопити приміщення адміністративної будівлі Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Крім цього, ОСОБА_7 здійснював тривале керівництво бійцями « 9-й роты Самообороны Крыма » та приймав активну участь у діяльності вказаного незаконного збройного формування та наданні допомоги військовослужбовцям збройних сил країни агресора. За наказами ОСОБА_7 підлеглі йому бійці вчиняли протиправні дії, направлені на зведення блок-постів, проведення на них незаконних обшуків транспортних засобів, а також «про-українськи» налаштованих мешканців півострову, їх незаконне затримання та агітація їх щодо підтримки майбутнього «референдуму» в підтримку приєднання території АР Крим до складу російської федерації.

В подальшому 13.04.2014 урочисто на площі м. Сімферополь ОСОБА_7 разом з іншими командирами рот був нагороджений представниками окупаційної влади медаллю «За защиту Крыма».

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в участі у складі не передбаченого законом збройного формування у нападі на підприємства, установи, організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 260 КК України.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_7 , з метою вчинення умисних дій, що мали на меті зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, будучи громадянином України та пенсіонером міністерства внутрішніх справ, перебуваючи у м. Сімферополі, 23.02.2014 вступив у ряди незаконного збройного формування під назвою «Самооборона Криму». При цьому він розумів, що основним завданням новоствореної організації буде допомога проросійським політичним партіям, що діють на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України у допомозі блокувати та захоплювати критичні інфраструктурні, адміністративні та військові об`єкти.

Таким чином, ОСОБА_7 усвідомлював, що діяльність вказаної організації спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканості України.

Однак, незважаючи на це, діючи свідомо, займаючи посаду командира «9-й роты» незаконного збройного формування « Самооборона Криму », 26.02.2014 ОСОБА_7 , прибувши до адміністративної будівлі Верховної Ради Автономної Республіки Крим, розташованої за адресою: вул. Карла Маркса, 18, м. Сімферополь , де проводився мітинг на підтримку територіальної цілісності і недоторканості України, діючи умисно, з метою недопущення впливу учасників мітингу на діяльність депутатів ВР АР Крим, надав вказівку бійцям « 9-й роты Самообороны Крыма » прибути за вказаним місцем, яка незаконно мала на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, та здійснити їх розстановку по периметру адміністративної будівлі, і в подальшому здійснити розгін «про-українськи» налаштованого населення та захопити приміщення адміністративної будівлі Верховної Ради Автономної Республіки Крим, що в подальшому посприяло прийняттю 27 лютого 2014 року депутатами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском «про-російських» політичних сил, які представляла політична партія « Русское Единство » та залякуванню з боку представників незаконних збройних формувань, рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим до складу Росії на правах суб`єкта Російської Федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України.

Крім цього, ОСОБА_7 , як командир « 9-й роты Самообороны Крыма » організував охорону та забезпечення проведення 16 березня 2014 року так званого «референдуму» на виборчих дільницях на території Автономної Республіки Крим з питання про входження Криму до складу Росії на правах суб`єкта Російської Федерації.

Крім цього, ОСОБА_7 та підпорядковані йому бійці «9-й роты» закликали місцевих мешканців м. Сімферополь про необхідність голосування на так званому «загальнокримському референдумі» за відокремлення Криму від України.

За діяльність у незаконному збройному формуванні ОСОБА_7 , 13.04.2014 урочисто, публічно, у присутності населення м. Сімферополь, нагороджений представниками окупаційної влади медаллю «За защиту Крыма».

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в умисних діях, що мали на меті зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовоюгрупою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України (в редакції 02.02.2014).

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_7 , з метою вчинення умисних дій, що мали на меті зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, будучи громадянином України та пенсіонером міністерства внутрішніх справ, перебуваючи у м. Сімферополі, 23.02.2014 вступив у ряди незаконного збройного формування під назвою «Самооборона Криму». При цьому він розумів, що основним завданням новоствореної організації буде допомога проросійським політичним партіям, що діють на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України у допомозі блокувати та захоплювати критичні інфраструктурні, адміністративні та військові об`єкти.

Таким чином, ОСОБА_7 усвідомлював, що діяльність вказаної організації спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканості України.

Однак, незважаючи на це, діючи свідомо, займаючи посаду командира «9-й роты» незаконного збройного формування « Самооборона Криму », 26.02.2014 ОСОБА_7 , прибувши до адміністративної будівлі Верховної Ради Автономної Республіки Крим, розташованої за адресою: вул. Карла Маркса, 18, м. Сімферополь , де проводився мітинг на підтримку територіальної цілісності і недоторканості України, діючи умисно, з метою недопущення впливу учасників мітингу на діяльність депутатів ВР АР Крим, надав вказівку бійцям « 9-й роты Самообороны Крыма » прибути за вказаним місцем, яка незаконно мала на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, та здійснити їх розстановку по периметру адміністративної будівлі, і в подальшому здійснити розгін «про-українськи» налаштованого населення та захопити приміщення адміністративної будівлі Верховної Ради Автономної Республіки Крим, що в подальшому посприяло прийняттю 27 лютого 2014 року депутатами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском «про-російських» політичних сил, які представляла політична партія « Русское Единство » та залякуванню з боку представників незаконних збройних формувань, рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим до складу Росії на правах суб`єкта Російської Федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України.

Крім цього, ОСОБА_7 , як командир « 9-й роты Самообороны Крыма » організував охорону та забезпечення проведення 16 березня 2014 року так званого «референдуму» на виборчих дільницях на території Автономної Республіки Крим з питання про входження Криму до складу Росії на правах суб`єкта Російської Федерації.

Крім цього, ОСОБА_7 та підпорядковані йому бійці «9-й роты» закликали місцевих мешканців м. Сімферополь про необхідність голосування на так званому «загальнокримському референдумі» за відокремлення Криму від України.

За діяльність у незаконному збройному формуванні ОСОБА_7 , 13.04.2014 урочисто, публічно, у присутності населення м. Сімферополь, нагороджений представниками окупаційної влади медаллю «За защиту Крыма».

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчинення державної зради, тобто діянні, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції 02.02.2014).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у вигляді протоколів огляду інтернет-сайтів; протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання; висновок експерта за результатами судової портретної експертизи; іншими доказами у сукупності.

13.04.2018 слідчим у кримінальному провадженні - старшим слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за погодженням із прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 особисто вручено не було, оскільки останній перебуває на території Автономної республіки Крим, яка тимчасово окупована російською федерацією, яка відповідно до постанови Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» визнана державою-агресором.

Як зазначено у відповіді Департаменту міжнародно-правового співробітництва на лист №19/1/1-55вих-22 від 18.08.2022, згідно із інформацією начальника Департаменту документального забезпечення Офісу Генерального прокурора №33-271вн-22 від 26.03.2022 АТ «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних відправлень призначення Російської Федерації. Можливість здійснювати відправлення поштової кореспонденції до вказаної країни на теперішній час відсутня. Відповідно, за вищевикладених умов немає можливості виконати вимоги Кримінального процесуального законодавства України та міжнародних договорів щодо вжиття необхідних заходів з метою отримання правової допомоги у кримінальному провадженні на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим.

Окрім того, відповідно до офіційної заяви Міністерства закордонних справ України щодо розриву дипломатичних відносин із Російською Федерацією від 24.02.2022 на доручення Президента України МЗС України розпочало процедуру розриву дипломатичних відносин відповідно до норм міжнародного права.

Повний текст повідомлення про підозру ОСОБА_7 13.04.2018 опубліковано на офіційному вебсайті Національної поліції України.

18.01.2024 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 4 ст. 260 КК України.

31.01.2024 постановою слідчого ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, оскільки за отриманою оперативною інформацією на виконання доручення, отримано інформацію, що підозрюваний переховується за межами України.

Згідно з статтею 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Так, повістки про виклик ОСОБА_7 , на 29.01.2024, 30.01.2024, 31.01.2024 - опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 24.01.2024 за № 17 (7677), та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора 24.01.2024.

Так, 29.01.2024, 30.01.2024, 31.01.2024 підозрюваний ОСОБА_7 до органу досудового розслідування не з`явився, поважних причин неприбуття не повідомив.

Відповідно до рапорту працівника ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі підозрюваний ОСОБА_7 державний кордон України та лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями Донецької, Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим не перетинав, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_7 переховується на території Автономної Республіки Крим, яка окупована державою-агресором - російською федерацією.

Таким чином вищевказані факти свідчать, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду на території Автономної Республіки Крим, яка окупована державою-агресором - російською федерацією, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Підставою для обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала обґрунтована підозра останнього у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, уже переховується від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інший злочин.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи суспільно небезпечний характер вищевказаного злочину та покарання у вигляді позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його судом винуватим, є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, вчинити нові злочини, а тому з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладених обставин жоден інший більш м`який запобіжний захід, крім виключного запобіжного заходу - тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи.

У судовому засіданні захисник зазначив, що у нього немає контактів із підзахисним, за таких обставин він покладається на розсуд суду.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного.

Так, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках зазначеного кримінального провадження підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, які встановлено органом досудового розслідування, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, проживає на території держави-агресора РФ, а тому в разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням можливості вільно пересуватись територією країни, може вживати заходів для уникнення кримінальної відповідальності за скоєне шляхом переховування від органів досудового розслідування. Окрім того, відповідно до рапорту працівника ДЗІСД НП України підозрюваний ОСОБА_7 державний кордон України та лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями Донецької, Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим не перетинав, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_7 переховується на території держави-агресора - Російської Федерації; незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншу невстановлену досудовим розслідуванням особу, з якою вчинив кримінальне правопорушення, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 на даний час переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 перебував в лавах незаконного збройного формування, що підтримувалось російською федерацією та може в подальшому бути задіяний у здійсненні збройної агресії відносно України.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання за інкриміновані діяння, та вважає наявними підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання зазначеним ризикам, відтак клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, слідчим суддею не вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою разом із визначенням розміру застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України лише після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 372, 376 КПК України, -

постановив:

клопотання старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_5 погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Саки, громадянину України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1