Справа № 539/2268/24
Провадження № 1-кп/539/232/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження №0000053 від 11.01.2014 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Лубни Полтавської області, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України;

в с т а н о в и в :

В провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у в тому, що 23 травня 2009 року близько 21 год.20 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись на подвір`ї домогосподарства ОСОБА_7 за адресою : АДРЕСА_2 , під час вживання алкогольних напоїв, в ході конфлікту з ОСОБА_8 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, встав із-за столу, схопив сокиру, якою рубав дрова і реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді смерті ОСОБА_8 , умисно наніс останньому, який сидів за столом, не менше одного удару обухом сокири у потиличну частину голови, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани на потиличній частині голови та смерть потерпілого ОСОБА_8 .

В подальшому, у ніч із 23 на 24 травня 2009, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, з метою приховання слідів злочину ОСОБА_4 погрузив тіло ОСОБА_8 на скутер останнього та перевіз до сараю, за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , після чого викинув тіло в непрацюючий, покинутий колодязь, що знаходиться на території домоволодіння, щл за адресою: АДРЕСА_4 частина якого на праві приватної власності належить ОСОБА_10 .

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В ході підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 49 КК України.

ОСОБА_4 вказане клопотання підтримав, зазначив, що обвинувачення йому зрозуміле, вину визнає повністю, вбив потерпілого ОСОБА_8 захищаючи себе, кається у вчиненому, і це є його добровільною позицією, просить потерпілу його вибачити. Проти продовження судового розгляду заперечував. Просив звільнити його від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням стоків давності, розуміє що ця підстава не є реабілітуючою.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, посилаючись на те, що з дня вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України минуло 15 років, у стороною обвинувачення не здобуто відомостей про зупинення або переривання перебігу давності, та оскільки підстава для звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою, вважав необхідним стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експертів в розмірі 43 557, 92 грн.

Потерпіла ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, обвинуваченого та захисника, прокурора, які не заперечували проти задоволення цього клопотання, потерпілу, яка заперечувала проти задоволення клопотання, дійшов наступного.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України, що не є реабілітуючою. Обвинувачений зазначив, що його згода є добровільною.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК України).

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Санкція ч.1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 23 травня 2009 року кримінального правопорушення- злочину перебдаченого ч.1 ст. 115 КК України, віднесеного до особливо тяжких злочинів, згідно зі ст. 12 КК України, а тому строк давності, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України становить п`ятнадцять років.

Враховуючи наведене, на час судового розгляду у цьому кримінальному провадженні і розгляду клопотання сторони захисту, закінчився п`ятнадцятирічний строк давності, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Разом з тим, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених частинами 2, 3 ст. 49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_4 є особливо тяжким злочином, та з моменту вчинення інкримінованого злочину минуло більше п`ятнадцяти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання обвинуваченого та його захисника про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити, звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закривши стосовно нього кримінальне провадження за ч.1 ст. 115 КК України.

Згідно ст.ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, слід стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави, оскільки підстави для звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючими.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.12, 44, 49 КК та ст.ст.283-288, 314, 315, 368-372 КПК,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника- адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 115 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 січня 2014 року № 0000053 стосовно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 115 КК України у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз №СЕ-19/121-21/6411-БД від 31.05.2021 в сумі 3886,93 грн. (три тисячі вісімсот вісімдесят шість грн. 93 коп.), №СЕ-19/117-24/5414- ПС від 09.04.2024 в сумі 12116,48грн. ( дванадцять тисяч сто дванадцять грн. 48 коп.), №СЕ-19-24/32989- БД від 20.05.2024 в сумі 27 554,51 грн. ( двадцять сім тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири грн. 51 коп.), а всього 43557,92 грн. ( сорок три тисячі п`ятсот п`ятдесят сім грн.92 коп.)

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1