Справа № 442/3345/24
Провадження № 1-кп/442/205/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду в місті Дрогобичі у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження №0000069 від 03.04.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 (зареєстрованого на АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, військовозобов`язаного, згідно вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що згідно із судовим наказом Трускавецького міського суду Львівської області від 10.04.2018 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно з 12.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, достовірно знаючи про наявність вказаного рішення суду та відкритого виконавчого провадження №ВП 56469477 щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини, будучи ознайомленим із його змістом, розуміючи про необхідність сплати аліментів на утримання дітей, в порушення вимог ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України та ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої доньки, діючи умисно у період часу з 02.03.2023 по 01.04.2024 жодних дій, спрямованих на виконання судового рішення Трускавецького міського суду Львівського області від 10.04.2018 не здійснив, а накопичив заборгованість по аліментах на загальну суму 34 866 грн, а саме, будучи дієздатним та працездатним, на роботу офіційно не влаштувався, заходів до пошуку роботи не вживав, на обліку у Дрогобицькій філії Львівського обласного центру зайнятості не перебував та не звертався, що свідчить про його бездіяльність, будь-якої допомоги на утримання дитини не надавав, внаслідок чого за період часу з 02.03.2023 по 01.04.2024 утворив заборгованість зі сплати аліментів у розмірі в сумі 34 866 гривень, яка сукупно перевищує суми виплат за три місяці відповідних платежів внаслідок чого порушив та продовжує порушувати право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток..

Таким чином, ОСОБА_3 , злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Законний представник неповнолітнього потерпілого у поданій заяві також згідна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути даний обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що не суперечить ч. 2 ст. 381 КПК.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист обвинуваченого було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності поданих заяв у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Таким чином, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю знайшла своє підтвердження та його дії вірно кваліфікуються за ч. 1 ст. 164 КК України, як умисне злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку), дані про особу обвинуваченого: згідно вимог ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, не працевлаштований, завдану шкоду не відшкодував.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання своєї провини і щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 67 КК України, - не встановлено.

Разом з тим, при призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 3 ст. 4 КК України, часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, за загальним правилом покарання за вчинене кримінальне правопорушення визначається законом про кримінальну відповідальність на час його вчинення.

У разі, якщо новий закон про кримінальну відповідальність пом`якшує кримінальну відповідальність, то він має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Суд зазначає, що на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке було триваючим, санкція ч. 1 ст. 164 КК України передбачала покарання у виді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або арешт на строк до трьох місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Своєю чергою, на час розгляду кримінального провадження, набрали чинності зміни до КК України, які внесені Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ.

Відповідно до внесених змін, санкція ч. 1 ст. 164 КК України викладена у новій редакції, нею передбачене покарання у виді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або пробаційний нагляд на строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк.

Тобто, редакція санкції ч. 1 ст. 164 КК України, на час вчинення кримінального правопорушення та на час судового розгляду відрізняється, замість арешту, передбачений новий вид покарання у виді пробаційного нагляду.

У зв`язку з цим, відповідно до правил зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, закріплених у ст. 5 КК України, суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання керується редакцією частини першою статті 164 КК України (в редакції Закону від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ).

Призначення покарання у виді пробаційного нагляду пом`якшує кримінальну відповідальність порівняно із покаранням у виді арешту, тому зазначений закон має зворотну дію в часі та підлягає застосуванню до обвинуваченого.

Відповідно до ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

На підставі вищенаведеного, враховуючи характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення та особу винного, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду, в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, поклавши на засудженого обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Заходи по забезпеченню кримінального провадження, в т. ч. і запобіжний захід, - не застосовувались.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді апробаційного нагляду строком на один рік.

На підставі п. п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України встановити ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою..

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду привести до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання законної сили або звернення його до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1