ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/852/24 Справа № 227/1007/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.04.2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000068 за ч. 4 ст. 358 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

До слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області звернувся з клопотанням прокурор про арешт тимчасово вилученого майна.

Ухвалою слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.04.2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїй апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що слідчим суддею не надано часу для надання додаткових матеріалів, які підтверджують визнання посвідчення водія речовим доказом. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора, накласти арешт на тимчасово вилучене майно - водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 2341 26.06.2023 р., з відкритою категорією ОСОБА_8 , яке має ознаки підробки.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали по розгляду клопотання прокурора слідчим суддею, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У разі відповідності майна правовим критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, слідчий/дізнавач або прокурор визнає дане майно речовим доказом, про що відповідно до вимог ст. 110 КПК України виноситься відповідна постанова.

На адресу апеляційного суду прокурором спрямовано додаткові матеріали, серед яких копія постанови прокурора від 01.04.2024 р. про визнання речовим доказом, згідно якої в рамках кримінального провадження № 0000068 за ч. 4 ст. 358 КК України водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 2341 26.06.2023 р., з відкритою категорією ОСОБА_8 визнано речовим доказом та повинно зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, прокурором долучено копію висновку експерта від 12.04.2024 р. № СЕ-19/105-24/2423/ДД, згідно якої проведеним експертним дослідженням встановлено, що вилучене у ОСОБА_7 водійське посвідчення серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 2341 26.06.2023 р., з відкритою категорією «В» (його бланк) не відповідає бланкам аналогічних зразків документів, що перебувають в офіційному обігу.

Матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого майна ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, яке має значення для цього кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування, а також необхідні для проведення експертиз.

Тому не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування.

Вимоги клопотання на цій стадії досудового розслідування виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що повністю узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в цьому кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав щодо арешту вилученого майна, враховуючи можливість використання його як доказу у цьому кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Вилучене в даному провадженні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за версією органу досудового розслідування, може бути об`єктом протиправних дій, передбачених особливою частиною КК України.

Вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування фактів, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що вилучене у ОСОБА_7 водійське посвідчення на ім`я останнього серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 2341 26.06.2023 р., з відкритою категорією «В» цілком відповідає правовим критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів вказане майно підлягає арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 170, 172, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.04.2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000068 за ч. 4 ст. 358 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000068 за ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити та накласти арешт на водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 2341 26.06.2023 р., з відкритою категорією ОСОБА_8 шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: