Справа № 314/449/24
Провадження № 1-кп/314/333/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2024 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 захисника адвоката ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000293 від 10.09.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 проходячи військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, в порушення ст.ст. 11,16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, 17.08.2022 року самовільно залишив місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яких дислокувався в околицях АДРЕСА_2 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини обвинувачення , згоден з правовою кваліфікацією своїх дій, визнає вину й обставини справи добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось. Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, її допитом. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить те, що обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим, який показав суду, що приблизно з весни 2022 року знаходився на військовій службі за мобілізацією , приблизно у серпні 2022 року самовільно покинув місце служби з дислокацією у Вільнянскому районі, розумів протиправний характер своїх дій , наразі щиро розкаюється, хоче продовжувати службу , добросовісно виконувати накази командирів. Захисник звернула увагу на складну життєву ситацію обвинуваченого який був позбавлений батьківського піклування, свою вину визнав , щиро розкаюється.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, в яких обвинувачується ОСОБА_4 та є доведеним, що останній вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 408 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану».

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст. 65 КК України виходить із меж, установлених у санкціях статті інкримінованого злочину, враховує ступінь його тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, обвинувачений вчинив злочин, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину. Обвинувачений раніше не судимий , бажає продовжувати службу, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебував і не перебуває , до медичної допомоги до цих лікарів не звертався, обвинувачений визнає провину.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений в силу ст. 89 КК раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному злочині, жодних обставин, які би обтяжували покарання обвинуваченого, у даній справі не встановлено, обвинувачений, вчинивши злочин, в подальшому усвідомив протиправність та помилковість своїх дій, бажає продовжувати службу.

Зазначені обставини, на переконання суду , пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а тому у відповідності до положень ст.69 КК вони дають суду законні підстави для можливості призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.5 ст.407 КК з урахуванням редакції ст.69 КК ( до 27.01.2023) у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 62 КК України замінити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі на покарання у вигляді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців та остаточно призначити покарання у вигляді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки. Таке покарання, на переконання суду, за своїм розміром буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень, справедливим та таким, що не суперечить ст.65 КК.

За змістом частини 5 статті 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Одному дню позбавлення волі відповідає один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців (пп. «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України). На підставі статті 72 КК України необхідно зарахувати попереднє ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку: один день позбавлення волі за один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, а саме: з 27 грудня 2023 року по дату набрання вироку законної сили. Оскільки призначається покарання у вигляді тримання в дисциплінарному батальйоні, з метою забезпечення виконання вироку на підставі п.2 ч.4 ст.374 КПК України, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили, залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування застави. Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст.69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі на покарання у вигляді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців та остаточно призначити йому покарання у вигляді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч.5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день позбавлення волі за один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, а саме: з 27 грудня 2023 року по день набрання вироку законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду, через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому , прокурору, захиснику.

Суддя: ОСОБА_6

03.05.2024