У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 травня 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного за ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 травня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 липня 2024 року включно.

Визначено розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн, з покладенням на ОСОБА_6 обов`язків:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватись від спілкування із підозрюваними, а також свідками у кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 08.07.2024 із правом внесення застави у розмірі 1 514 000 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Зазначив, що при визначенні застави як альтернативи триманню під вартою, слідчим суддею не враховано обставини вчинення кримінального правопорушення та відомості, що стосуються особи підозрюваного.

Вказав, що слідчий суддя, встановивши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, фактично задовільнив клопотання частково, визначивши розмір застави, який не здатен забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, процесуальних обов`язків.

Просить врахувати, що розмір застави визначається з урахуванням тих обставин, що тільки в рамках кримінального провадження у організованої групи придбано бойових припасів на суму, яка перевищує 150 000 грн.

Зазначив, що організована група здійснює незаконну діяльність більше року і визначили зазначену незаконну діяльність, як основне джерело доходів. При цьому, в ході обрання застави потрібно враховувати, що діяльність вказаної організованої групи, здійснюється в умовах воєнного стану, а боєприпаси, які члени організованої групи збирають на місцях бойових дій, могли в разі передачі їх до Збройних Сил України, допомогти у відбитті широкомасштабної неспровокованої військової агресії російської федерації.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000042 від 17.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст.263 КК України.

08.05.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя вважав, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, є обґрунтованим і застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, такого як домашній арешт, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить у повній мірі виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності, з огляду на підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, встановлені в ході розгляду клопотання, визначити підозрюваному при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Призначаючи такий розмір застави, слідчий суддя врахував матеріальний стан підозрюваного та дійшов висновку, що застава у межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а виключні підстави для призначення застави у більшому розмірі свого підтвердження не знайшли.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги закону дотримані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000042 від 17.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст.263 КК України.

З клопотання вбачається, що 08.05.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку суду, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри. При цьому, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішенню Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б вчинити злочин.

Під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, мають місце.

У клопотанні слідчий зазначив, як ризики, задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний, з метою ухилення від покарання, може зникнути з місця проживання.

За таких обставин, ОСОБА_6 , розуміючи неминучість притягнення його до кримінальної відповідальності та безальтернативність позбавлення волі як покарання за вчинене, може здійснити виїзд до іншої країни через непідконтрольну Україні територію, що досить ймовірно в тому числі під час здійснення військової агресії зі сторони рф. Отже, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведений.

Також ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), так як наразі проводиться ряд першочергових слідчих (розшукових) дій для встановлення та документування протиправних дій організованої групи, ОСОБА_6 та інші причетні особи, можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які ще не вилучено в ході досудового розслідування та місцезнаходження яких на даний час встановлюється. На даний момент продовжуються слідчі дії, в тому числі обшуки, з метою вилучення небезпечних предметів.

Окрім того, є доведений ризик того, що ОСОБА_6 може незаконно впливати інших підозрюваних та свідків у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), у тому числі, шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показань, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляння до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на користь підозрюваного. Крім того у кримінальному провадженні на даний час не допитані у якості свідків інші встановленні в рамках досудового розслідування особи, які зверталися до ОСОБА_6 та інших підозрюваних із пропозицією придбання бойових припасів.

Також підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_6 фактично знаходячись на волі та за наявності можливості припинити вчинення ним кримінального правопорушення, в період досудового розслідування до моменту затримання та пред`явлення підозри, добровільно не припинив незаконні дії та від вчинення кримінальних правопорушень не відмовився. Свої дії підозрюваний припинив лише через обставини, які не залежали від його волі, після фактичного затримання, у зв`язку із чим перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як, відповідно до плану злочинної діяльності, вказані дії мали системний характер.

Крім того слідчий суддя обґрунтовано врахував вказівку прокурора на те, що поводження із бойовими припасами несе небезпеку не тільки підозрюваним, а також і оточуючим, у зв`язку із тим, що частина вказаних припасів відноситься до особливо небезпечної категорії і можуть детонувати при необережному поводженні.

Тому колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, щодо наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наведених вище підстав.

Також, є доведеним, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування, не зможе запобігти встановленим ризикам.

Прокурор у апеляційній скарзі просить обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 08.07.2024.

Однак, вказана вимога прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як слідує із матеріалів наданих до суду, ОСОБА_6 затриманий 08.05.2024. Згідно оскаржуваної ухвали, щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.07.2024.

Отже, при прийнятті рішення слідчим суддею враховано положення ч. 1 та ч. 2 ст. 197 КПК України, якими передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Таким чином рішення слідчого судді в частині обчислення процесуальних строків відповідає вимогам ч. 5 ст. 115 КПК України, якою передбачено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

З урахуванням наведених вимог закону, слідчим суддею вірно визначено строк дії ухвали тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні судом під час апеляційного розгляду не встановлено.

Окрім того, слідчим суддею обрано заставу як альтернативний запобіжний захід, але у меншому розмірі, ніж просив слідчий у клопотанні.

Оскаржуючи ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави, прокурор просив врахувати, що вчинене підозрюваним ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності, тим більше в період військової агресії рф та бойових дій на території України, що є виключним випадком. Зважаючи на суспільно-політичну ситуацію та воєнний стан в державі, прокурор вважав, що слід визначити ОСОБА_6 заставу в межах 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 514 000 грн.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з огляду на таке.

Згідно вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Разом з тим, призначаючи розмір застави, слідчий суддя обґрунтовано врахував матеріальний стан підозрюваного та дійшов висновку правильного висновку, що застава у межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України (у максимальному розмірі), здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а виключні підстави для призначення застави у більшому розмірі свого підтвердження не знайшли.

З огляду на наведене, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3