Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3609/24
Номер провадження 1-кс/711/981/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

скаржника (представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується питання

про арешт) - адвоката ОСОБА_3

третьої особи, щодо майна якої вирішується

питання про арешт - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_3 , як представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого в ОВС ВРЗЗКС Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 28.03.2024 про проведення слідчих (розшукових) дій, винесену у кримінальному провадженні №0000152 від 19.04.2023,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , як представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС ВРЗЗКС Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 28.03.2024 про проведення слідчих (розшукових) дій, винесену у кримінальному провадженні №0000152 від 19.04.2023.

Скаргу обґрунтовує тим, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000152 від 19.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме за фактом заволодіння майном громадянки Республіки Польща Анжеліки Піскож.

29.03.2024 ним, як представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_4 , на ім`я старшого групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні було подане клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій та ознайомлення з матеріалами справи. Однак, 25.04.2024 ним було отримано постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання, датовану 01.04.2024.

Вказану постанову слідчого автор скарги вважає необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Як зазначає скаржник, у відповідності до п.25 ч.1 ст. 3, ч.3 ст. 64-2 КПК України, ОСОБА_4 є учасником кримінального провадження, як третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна і права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, а відтак має права та обов`язки, передбачені КПК України для підозрюваного, обвинуваченого, в частині що стосуються арешту майна. А він (адвокат ОСОБА_3 ) є представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, оскільки між ним та ОСОБА_4 укладено договір про надання правової допомоги, а відтак він користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Посилаючись на положення п.п. 9, 10, 11, 14 ч.3 ст. 42 КПК України вказує, що він, як представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна, у тому числі заявляти клопотання, в тому числі про проведення слідчих дій, знайомитися з матеріалами справи в порядку ст. 221 КПК України.

Однак, слідчий, відмовляючи в задоволенні поданого ним клопотання посилався на те, що огляд речей, документів та носіїв інформації, проведення допитів свідків, потерпілих, та одночасних допитів, про які йдеться у клопотанні адвоката ОСОБА_3 , здійснюються відповідно в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 224, 237 КПК України, які закріплені в Главі 20 КПК України (слідчі (розшукові) дії).

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт та її представник не мають права брати участь у проведенні слідчих (процесуальних) діях, зокрема під час огляду речей, документів та носіїв інформації, допитів інших свідків, потерпілих, та одночасних допитів інших свідків та потерпілих, так як дані слідчі дії не закріплені статями 170 - 175 КПК України та не відносяться до частини, що стосуються арешту майна.

Крім того, слідчим в постанові вказано, що положення ч.1 ст. 221 КПК України не передбачають обов`язок слідчого надавати матеріали досудового розслідування для ознайомлення учасникам кримінального провадження, якими є третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт та її представник.

Проте, скаржник не погоджується із позицією слідчого, викладеною в оскаржуваній постанові та зазначає, що згідно норм КПК України, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом. З огляду на таке право, третя особа має право і на ознайомлення з документами, на підставі яких прийнято відповідні рішення.

Факт перебування майна під арештом тривалий час фактично позбавляє конституційного права його власника на законних підставах розпоряджатися своєю власністю, використовувати вилучену інформацію у своїй діяльності.

Оскільки у третьої особи, з часу звернення до суду із клопотанням про арешт його майна відсутні будь-які відомості про результати дослідження вилученого майна, проведені з ним експертних досліджень, а арешт на майно накладався саме з метою проведення таких досліджень, вирішення питання про скасування арешту майна без вирішення заявленого клопотанням є вкрай ускладненим. Вказує, що його Клієнт перебуває у вказаному кримінальному провадженні в якості свідка та третьої особи, а відтак позбавлений можливості оскаржувати дії і бездіяльність за умов створення штучних перешкод в отриманні доступу до певних доказів, які стосуються його майна.

Вважає, що оскаржуваною постановою слідчого, ОСОБА_4 не надано доступ до вилучених у нього речей та носіїв інформації, а відтак він, як учасник провадження, у повній мірі не може скористатися своїми правами щодо звернення до суду із клопотанням про скасування арешту майна, за умов необізнаності із доказами, на підставі яких відповідне судове рішення лишається чинним упродовж такого тривалого часу, правом на подання клопотань про проведення слідчіх (розшукових) дій, тощо.

Отже, враховуючи викладене вище, просив слідчого суддю визнати незаконною та скасувати рішення слідчого - постанову про відмову в задоволенні клопотання № 6 від 28.03.2024 - постанову слідчого СУ ГУНП в Черкаській області від 01.04.24 про відмову в задоволенні клопотання. Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0000152 від 19.04.2023 провести слідчі (розшукові) дій, зазначені у клопотанні № 6 від 28.03.2024, надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження. А також скасувати арешт майна ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду від 20.09.2023 у справі № 697/1415/23.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_3 підтримали скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у скарзі та додані до неї докази. Додатково адвокат ОСОБА_3 пояснив, що в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , в останнього було вилучено майно, в тому числі і носії інформації. Його клієнт надає послуги у сфері ІТ-технологій, а у зв`язку із вилученням в нього електронних носіїв інформації (комп`ютера, ноутбуків, флеш-накопичувачів тощо), останній позбавлений можливості користуватися інформацією та фотографіями, що містилась на цих електронних пристроях. Вони звертались до слідчого із клопотанням про скасування арешту з вилученого у ОСОБА_4 майна, однак їм було відмовлено в його задоволенні і у своєму листі слідчий повідомив, що слідчі дії ще тривають, а саме огляд вилученого майна його клієнта. На даний час, все вилучене майно перебуває у правоохоронних органів, тобто знаходиться в розпорядженні оперативних співробітників і нічого власнику не повернуто. З метою з`ясування обставин щодо проведення огляду цього майна, ними було ініційовано клопотання від 29.03.2024, оскільки вони мають право і бажають бути присутніми при проведенні огляду слідством електронних носіїв інформації. Вимоги, викладені у даній скарзі щодо скасування арешту майна, просив залишити без розгляду, оскільки це питання було предметом розгляду в іншій справі та вирішено по суті.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Проте надав заяву в якій просив проводити розгляд даної справи без його участі, у зв`язку з виконання ним процесуальних дій поза межами міста Черкаси. Також просив відмовити в задоволенні скарги, постанову від 01.04.2024 про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про проведення слідчих дій та надання матеріалів кримінального провадження на ознайомлення вважає обґрунтованою та законною.

Вислухавши пояснення ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_3 , дослідивши додані до скарги заявником матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000152 від 19.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023), за фактами заволодіння грошовими коштами шляхом обману, з використанням електронно-обчислювальної техніки (шахрайство), вчинених 12.08.2021 відносно Анжеліки Піскож, 08.11.2020 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_8 та 06.01.2021 відносно ОСОБА_9 .

15.09.2023 на підставі ухвали слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.09.2023, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено: мобільний телефон марки «One Plus 7Т pro HD 1913» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 в чохлі червоного кольору з сім картами мобільних операторів ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «Лайфселл»; мобільний телефон «Айфон 6» ІМЕІ: НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Айфон XS» ІМЕІ: НОМЕР_4 ; 20 банківських карток, 18 сімко тримачів (карт холдерів), 3 сім-картки мобільних операторів, флеш накопичувач «Transcend» 8GB, флеш накопичував ADATA 16 GB, флеш накопичував чорного кольору без маркування на нитці, флеш накопичував SSD TО61GH5FK, флеш накопичував SSD 32 GB CS 1 SP32-11, жорсткий диск «TOSHIBA», 2 носія інформації SSD Т7 500 GB із кабелем живлення; чорнові записи, виконані ручкою на 15 аркушах паперу; ноутбук марки «DELL» Precision 35726; ноутбук марки «DELL» ST DY275Y2 P73F061; ноутбук марки «DELL» ST DY275Y2 P73F061; ноутбук марки «LG» номер 705 NZAU та системний блок комп`ютерний FAICON.

Вказані речі та предмети 15.09.2023 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідно до ухвали слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.09.2023 (справа №697/1415/23, провадження №1-кс/697/391/2023) на них накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

29.03.2024 до СУ ГУНП в Черкаській області надійшло клопотання представника ОСОБА_4 - третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_3 про проведення слідчих (розшукових) дій, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в порядку ст.ст. 42, 64-2, 220, 221 К1ІК України, з проханням:

1. Врахувати викладені в клопотанні обставини при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000152 від 19.04.2023.

2. Провести, за участі ініціатора вказаної слідчої дії - представника ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та спеціаліста у галузі комп`ютерних технологій та програмного забезпечення огляд всіх вилучених під час обшуку в помешканні ОСОБА_4 речей та носіїв інформації на предмет збереженості вилученого майна; упакування вилученого; наявності/відсутності втручання з метою спотворення наявних на носіях інформації файлів та відомостей; наявності відомостей, які мають значення у справі, зокрема щодо заволодіння майном громадянки Республіки Польща Анжеліки Піскож.

3. Провести, за участі ініціатора вказаної слідчої дії - представника ОСОБА_4 та ОСОБА_4 одночасні допити свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_4 .

4. Проводити, за участі ініціатора вказаної слідчої дії - представника ОСОБА_4 та ОСОБА_4 всі слідчі дії у даному кримінальному провадженні, зокрема допити свідків та потерпілих, огляди предметів, документів та носіїв інформації.

5. У відповідності до положень ст. 221 КПК України, надати для ознайомлення із застосуванням технічних засобів матеріали кримінального провадження № 0000152 від 19.04.2023, що стосуються оглядів вилученого майна та носіїв інформації в помешканні ОСОБА_4 , фіксації наявності інформації, яка має доказове значення, висновків експертиз, протоколів допиту потерпілих та свідків, тощо.

6. У відповідності до положень ст. 221 КПК України, надати для відображення (копіювання) всі предмети та носії інформації вилучені під час обшуку в помешканні ОСОБА_4 , з метою забезпечення доступу до необхідної в його роботі інформації та убезпечення від дій по зміні інформації, наявної на відповідних носіях.

7. Повідомляти представника ОСОБА_4 - третьої особи щодо майна якої

вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_3 про заплановані у справі слідчі та процесуальні дії, з метою вирішення питання про участь у їх проведенні.

8. Про результати розгляду даного клопотання повідомити представника ОСОБА_4 - третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_3 письмово, у встановленому законом триденний строк.

Як вбачається з постанови старшого слідчого в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 01.04.2024, представнику ОСОБА_4 - третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвокату ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні поданого ним клопотання від 29.03.2024 з наступних підстав.

Так, відмовляючи в задоволенні вимог, зазначених адвокатом ОСОБА_3 в п.п. 2, 3, 4, 7 поданого ним клопотання, в своїй постанові слідчий вказує на те, що арешт майна, регламентується Главою 17 та відповідно статями 170 - 175 КПК України. Огляд речей, документів та носіїв інформації, проведення допитів свідків, потерпілих, та одночасних допитів, про які йдеться у клопотанні адвоката ОСОБА_3 , здійснюються відповідно в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 224, 237 КПК України, які закріплені в Главі 20 КПК України (слідчі (розшукові) дії). Таким чином, брати участь у проведенні слідчих (процесуальних) діях, зокрема під час огляду речей, документів та носіїв інформації, допитів інших свідків, потерпілих, та одночасних допитів інших свідків та потерпілих, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт та її представник не мають права, так як дані слідчі дії не закріплені статями 170 - 175 КПК України та не відносяться до частини, що стосуються арешту майна.

В той же час, відмовляючи в задоволенні вимог, зазначених адвокатом ОСОБА_3 в п.п. 5, 6 поданого ним клопотання, слідчий ОСОБА_5 посилався на те, що враховуючи п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт та відповідно і її представник є виключно учасниками кримінального провадження, визначені окремо від сторін кримінального провадження, на рівні із заявником, свідком та його адвокатом, понятим, експертом та іншими учасниками, а положення ч. 1 ст. 221 КПК України не передбачають обов`язок слідчого надавати матеріали досудового розслідування для ознайомлення учасниками кримінального провадження.

Не погоджуючись із вказаною постановою слідчого, представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даною скаргою, при цьому право на таке звернення обґрунтовано тим, що після накладення арешту на майно ОСОБА_4 , останній в розумінні положень ст. 64-2 КПК України є третьою особою, щодо майна якої вирішувалось питання про арешт та згідно з ч.3 вказаної статті, як третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.

Отже, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 є власником майна, щодо якого було прийнято рішення слідчим суддею про накладання арешту на майно. На час розгляду даної скарги ухвала слідчого судді про накладання арешту на майно ОСОБА_4 не скасована.

Крім того, згідно ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.05.2024 (справа №711/3769/24, провадження №1-кс/711/1025/24) відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.09.2023 у справі №697/1415/23.

Відповідно до частини 3 статті 64-1 КПК, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.

У відповідності до п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України, учасники кримінального провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.

Отже, в розумінні положень п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України, ОСОБА_4 як третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт та його представник - адвокат ОСОБА_3 є учасниками кримінального провадження № 0000152 від 19.04.2023.

Завданнями кримінального провадження, серед іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом 2 частини першої ст. 7, частини першої ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Розподіл функцій між державними органами і посадовими особами як елемент системи стримувань і противаг є фундаментальним принципом демократичної організації держави.

Однією з форм вираження цього принципу у кримінальному судочинстві є змагальність і диспозитивність, як загальні засади кримінального провадження. Згідно зі статтею 22 КПК України змагальність передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими зазначеним Кодексом. У цій же статті закріплено заборону покладення у кримінальному провадженні функцій державного обвинувачення, захисту та судового розгляду на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Диспозитивність відповідно до положень статті 26 КПК України полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, як і суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені до його повноважень зазначеним Кодексом.

Процесуальна самостійність слідчого і його свобода нарівні з протилежною стороною у відстоюванні тієї чи іншої правової позиції є чинниками справедливого балансу прав та законних інтересів усіх учасників процесу, а також інших осіб, держави й суспільства.

Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої ст. 3 КПК України, частини п`ятої ст. 21 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до положень п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2017 року у справі № 5-272кс(15), зазначається, що «особливістю кримінальних процесуальних норм, на відміну від, наприклад, кримінально-правових, є те, що їхні структурні елементи (гіпотеза, диспозиція, санкція) у переважній більшості випадків не зосереджені в одній статті КПК, а окремо викладені законодавцем у різних статтях, іноді навіть розділах, КПК України, а отже, зміст окремої норми може бути виявлено лише шляхом системного тлумачення положень КПК».

Верховний Суд України у постанові від 16 березня 2017 року у справі №671/463/15-к зазначає, що порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій.

Відповідно до частини першої ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Так, статтею 220 КПК України передбачено, зокрема, право іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника звернутися до слідчого з клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій,у випадках, установлених цим Кодексом, а слідчий в свою чергу зобов`язаний розглянути таке клопотання в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Щодо питання чи є такою особою скаржник, слідчий суддя враховує, що відповідно до п. 16-1 ч.1 ст. 3 КПК України іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, є особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

В той же час, з огляду на положення ст. 221 КПК України правом на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження наділений вичерпний перелік осіб (учасників кримінального провадження), визначених у диспозиції вказаної норми, а саме: сторона захисту (до якої, відповідно до пункту 19 частини першої ст. 3 КПК України, відносяться підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники), потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Вказаний перелік є вичерпним.

Як зазначено у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 квітня 2019 року у справі №370/2316/18 (провадження №51-9929км18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Згідно із положеннями частини першої ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.

Під час розгляду скарг чи клопотань учасників кримінального провадження слідчий суддя позбавлений можливості виходити за межі компетенції, наданої КПК України, та діє з дотриманням імперативних вимог положень Кодексу.

Відповідно до частини першої ст. 36, частини п`ятої ст. 40, частини четвертої ст. 401 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, внаслідок чого слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (пункт 18 частини першої ст. 3, частини третьої ст. 22 КПК України).

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги в цій частині, оскільки вказаною нормою частини першої ст. 221 КПК України встановлюється обов`язок слідчого щодо надання матеріалів досудового розслідування для ознайомлення стороні захисту, до якої третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт та її представник, відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України не відносяться.

Щодо доводів скаржника стосовно відмови слідчого в задоволенні його клопотання в частині проведення слідчих дій (огляд вилученого майна, одночасного допиту свідків та потерпілих тощо) за обов`язкової участі ОСОБА_4 як третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт та його представника - адвоката ОСОБА_3 , то в цій частині вимог, слідчий суддя також погоджується із мотивами слідчого, викладеними в оскаржуваній постанові від 01.04.2024 виходячи з наступного.

Перелік слідчих (розшукових) дій встановлений главою 20 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, що, згідно до ч. 6 цієї статті можуть бути здійснені за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та які, відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України мають право на ініціювання проведення відповідних слідчих дій шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку ст. 220 КПК України.

Таким чином, наведені вище норми діючого кримінального процесуального законодавства України не наділяють третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт та його представника правом заявляти клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, у зв`язку з цим скарга адвоката ОСОБА_3 в цій частині не підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя вважає, що старший слідчий в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 всебічно, повно і неупереджено дослідив клопотання представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 . Правові підстави у проведенні слідчих дій, заявлених у клопотанні за участі вказаних осіб, а також надання останнім для ознайомлення матеріалів досудового розслідування, в судовому засіданні скаржником не доведені, то за таких обставин доводи представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про необґрунтованість та незаконність постанови старшого слідчого в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 01.04.2024 є непереконливими, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.

Вимоги скаржника про скасування арешту майна ОСОБА_4 , накладеного ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду від 20.09.2023 у справі № 697/1415/23, викладені останнім у даній скарзі, з врахуванням клопотання адвоката ОСОБА_3 , слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 3, 64-2, 220, 303, 306, 307, 309, 371-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , як представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого в ОВС ВРЗЗКС Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 28.03.2024 про проведення слідчих (розшукових) дій, винесену у кримінальному провадженні №0000152 від 19.04.2023 - відмовити.

Скаргу в частині вимог скасування арешту майна ОСОБА_4 , накладеного ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду від 20.09.2023 у справі № 697/1415/23 - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1