Справа № 165/1601/23
Провадження № 1-кс/165/662/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей і документів у кримінальному провадженні №0000368 від 12.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.120 КК України

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 , діючи умисно, систематично, починаючи з малолітнього віку сина, однак точно не встановленої досудовим розслідуванням дати та часу, вчиняв відносно неповнолітнього ОСОБА_6 психологічне насильство інструментами, якого слугували релігійні догми та настанови, які принижували неповнолітнього, нав`язували «правильні» дії та вчинки, примушували відчувати образу, страх, провину та нікчемність, у наслідок чого неповнолітній ОСОБА_6 перебував під впливом хронічного стресу обумовленого психогенними факторами зовнішнього порядку, проживав в умовах вираженої психоемоціної депривації і потерпав від домашнього та клерикального (релігійного) насильства, що негативно впливало на потерпілого, спричиняло йому психологічні травмування, заважало адаптовуватись у соціумі та перешкоджало активному функціонуванню його, як особистості. Крім цього, ОСОБА_5 гальмував саморозвиток сина ОСОБА_6 , тиснув на нього психологічно, економічно та фізично і контролював основні сфери його життєдіяльності, зокрема: свідомість (змінював під себе його ідентичність); поведінку (встановлював правила спілкування; визначав як одягатися, харчуватися, працювати і навчатись; куди використовувати фінанси, змушував погоджувати усе з ним); інформованість (спотворював, обмежував інформацію з метою впливу; забороняв книги, інтернет, телебачення; умисно обмежував комунікацію ззовні; перевантажував надмірною кількістю обов`язків, аби не було часу для «саморозвитку; пропагував свою доктрину, маніпулював гріховністю, яка не вибачається і не забувається; вимагав послуху та підпорядкування); думки (навіював мислення категоріями чорне-біле з різким поділом на добро і зло, по-типу, хто не з нами, той проти нас; почуття (збуджував відчуття провини, маніпулював почуттями навіюючи страх померти за «непослух» і «непокаяніє» у пекельних муках, через хвороби, самогубства, «слабкість» і «бездуховність»), а також систематично жорстоко поводився з неповнолітнім ОСОБА_6 , що виражалось у неодноразовому нанесенні побоїв, які завдали фізичних і психічних страждань останньому.

Внаслідок домашнього і клерикального (релігійного) насильства з боку ОСОБА_5 неповнолітній ОСОБА_6 проживав в умовах психоемоційної депривації і потерпав від нестачі душевного тепла, уваги і емоційної близькості із значущими людьми, через релігійні навіювання спрямовані на безапеляційних послух тільки батька, через жорсткі і спотворені правила внутрішньо-сімейних стосунків (тотальні обмеження, залякування релігійного змісту, примус до покори, до фізичної праці тощо). Все це негативно впливало на саморозвиток ОСОБА_6 , його емоційний стан та порушувало адаптацію у соціумі та перешкоджало активному функціонуванню його як особистості.

У зв?язку із вищевказаними діями батька неповнолітній ОСОБА_6 перебував в особливому емоційному стані - гострої фрустрації, який розвинувся внаслідок вчиненого проти нього домашнього і релігійного насильства з боку батька ОСОБА_5 . З урахуванням цього, акумуляція негативних переживань у підлітка призвела до імпульсивної поведінки та вчинення самогубства як крайньої форми протесту проти існуючих в родині жорстких правил та девіантних стосунків.

12 травня 2023 року близько 19.00 неповнолітній ОСОБА_6 , після незначного конфлікту із матір?ю ОСОБА_7 , маючи накопичення негативних переживань та імпульсивності поведінки (урвався терпець за принципом «останньої каплі»), зумовлюючи самогубство, як крайню форму протесту проти існуючих в родині жорстких правил та девіантних стосунків, вирішив позбутись своєї внутрішньої напруги на тлі відчуття сорому, несприйняття, хронічного страху і образи, безнадійності та безперспективності змінити обставини на краще, не витримавши систематичного приниження людської гідності, жорстокого поводження, вирішив покінчити життя самогубством через повішання. З метою доведення свого умислу до кінця, зайшов на територію неогородженої ділянки на якій знаходиться нежитлове приміщення та дерева, по АДРЕСА_1 та використовуючи мотузку, прикріпив її до дерева, в подальшому закріпив за шию та стрибнув вниз.

З метою проведення комплексної судової психолого - психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_5 , проведення повного, всебічного і об`єктивного розслідування кримінального провадження виникла необхідність отримати, у встановленому КПК порядку, дозвіл на тимчасовий доступ до усіх медичних документів хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Шахта № 104 Сніжнянський район Донецької області, пенсіонера, інваліда третьої групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться в Комунальному некомерційному підприємстві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з можливістю їх вилучення (здійснити виїмку).

У судове засідання слідчий не з`явився, у клопотанні просить проводити розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав, просить його задоволити з підстав, викладених у ньому.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Статтею 159 КПК України визначено, що тимчасовий доступ до документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Дослідивши матеріали клопотання, беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, вважаю за необхідне клопотання задоволити частково, оскільки в судовому засіданні не встановлено необхідності вилучення оригіналів вказаних документів.

Керуючись ст. 40, ст.131, ст.132, ст.ст.159-164 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задоволити частково.

Надати старшому слідчому слідчого відділення Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 тимчасовий доступ до речей і документів: усіх медичних документів хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зберігаються у Комунальному некомерційному підприємстві « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю ознайомитися з ними та вилучити їх копії (здійснити виїмку).

Строк дії ухвали суду не може перевищувати двох місяців з дня її постановлення.

В разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку, відповідно до ст.166 КПК України.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, як така, що не позбавляє підприємця чи юридичну особу можливості здійснювати свою діяльність.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1