Дата документу 05.04.2024
Справа № 334/826/24
Провадження № 1-кс/334/895/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 , слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,у кримінальному провадженні № 0000043 від 20.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_4 про продовження строку дії домашнього арешту, погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване наступним, так ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 були раніше знайомі з ОСОБА_9 , який проходив військову службу в лавах ЗСУ та 24.07.2023 загинув.

Так, у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які достовірно знали про загибель ОСОБА_9 виник злочинний план по заволодінню грошовими коштами шляхом вимагання, які повинна була отримати вдова загиблого ОСОБА_10 від держави у вигляді грошової виплати за смерть чоловіка в розмірі 15 000 000 гривень.

З метою реалізації злочинного плану в умовах воєнного стану, маючи умисел на вимогу передачі чужого майна ОСОБА_7 вступив в змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими на цей час особами та домовились, що ОСОБА_6 та інші повинні будуть здійснювати численні телефонні дзвінки на номер мобільного телефону ОСОБА_10 з вимогами повернути неіснуючі борги померлого чоловіка та відвідувати ОСОБА_10 за місцем мешкання з метою залякування, здійснення психологічного впливу та висунення вимог щодо повернення неіснуючих боргів.

Так, ОСОБА_6 відповідно до розробленого раніше плану разом з невстановленими на вказаний час досудовим розслідуванням особами за вказівкою ОСОБА_11 та ОСОБА_8 з вересня 2023 року почав систематично здійснювати психологічний вплив, шляхом погроз застосування насильства та пошкодження майна, залякування потерпілої та вимогами повернути борг, висловлених як під час телефонних дзвінків останній так і в ході особистих зустрічей.

У свою чергу ОСОБА_8 з ОСОБА_7 в ході телефонних дзвінків та особистих зустрічей висунули до потерпілої ОСОБА_10 вимоги щодо повернення неіснуючого боргу її загиблого чоловіка в розмірі 10 000 доларів США, та повідомили останній, що за цю ж суму вони будуть допомагати їй у вирішенні питань з іншими особами, у тому числі ОСОБА_6 , які звертаються до неї з вимогами у поверненні боргів її померлого чоловіка.

При цьому, ОСОБА_8 з ОСОБА_7 під час особистих зустрічей з потерпілою запевняли останню, що в разі якщо вона відмовиться від передачі останнім грошових коштів в розмірі 10 000 доларів США в неї будуть проблеми з численними кредиторами її загиблого чоловіка, у тому числі ОСОБА_6 .

05 лютого 2024 року ОСОБА_11 разом з ОСОБА_8 , з відома ОСОБА_6 та інших невстановлених на вказаний час досудовим розслідуванням осіб, реалізуючи спільний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи на території Дніпровського району м. Запоріжжя, використовуючи вплив раніше висловлених співучасниками погроз насильства та пошкодження майна, отримали від потерпілої ОСОБА_10 частину грошових коштів предмету вимагання у сумі 150 000 гривень, які потерпіла перевела на банківські картки, номери яких їй надав ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке кваліфікується як вимога передачі чужого майна (вимагання), вчинене в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 .

05.02.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_10 ;

-Протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 12 година 50 хвилин 05.02.2024);

-Протоколом огляду речей, а саме траурний вінок;

-Протоколом про результати здійснення зняття інформації з електронних комунікаційних мереж;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 .

Постановою керівника Запорізької окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області від 01.04.2023 строки досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню продовжено до 3-х місяців, а саме до 05.05.2024.

Дія попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 закінчується 05.04.2024, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не виявляється можливим, у зв`язку із необхідністю проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, отримання матеріалів тимчасового доступу до речей і документів, висновків експертів.

Беручи до уваги вказаний факт та лист апеляційного суду Запорізької області № 04-09 від 11.04.2013 «Про забезпечення конституційних гарантій прав обвинувачених на свободу та особисту недоторканість, які знаходяться під вартою, при направленні прокурорами до суду першої інстанції обвинувальних актів» рекомендовано до направлення кримінального провадження з обвинувальним актом до суду продовжувати строки тримання під вартою обвинувачених таким чином, щоб закінчення передбаченого законом та вказаного в ухвалі слідчого судді строку тримання під вартою як запобіжного заходу мало місце не раніше як через 25-30 днів з дня отримання провадження судом.

Так, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» при направленні обвинувального акту до суду, запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Ураховуючи вищезазначене, виникла необхідність у продовжені строку застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього до трьох місяців, тобто до «05» травня 2024 року.

Отримані на етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення тяжкого злочину, тобто на цей час наявні достатні приводи та підстави для обґрунтованої підозри останнього у вчиненні зазначеного злочину. Зазначене цілком узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

На даному етапі кримінального провадження сторона обвинувачення не просить суд вирішити питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Підставою для обрання запобіжного захожу у вигляді домашнього арешту стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що в свою чергу відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування, встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілу;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вищевказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України, за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчинити спроби переховуватись, у тому числі від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду, з метою уникнення кримінального покарання, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать також про соціальну небезпеку ОСОБА_6 для громадян, у зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення вчинено з застосуванням погроз та залякування овдовілої потерпілої, що свідчить про необхідність його ізоляції задля захисту суспільства від його ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень. І це є вагомою підставою вважати про те, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_6 буде саме тримання під вартою

Також встановлений ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 будучи обізнаним про місце проживання та роботи потерпілої може незаконно впливати на неї у кримінальному провадженні, намагатися тиснути погрозами, як у психологічному, так і фізичному плані.

На підтвердження ризику того, що ОСОБА_6 може продовжити свою злочинну діяльність підтверджується тим, що не працевлаштований, не має джерела прибутку, є особою та на теперішній час обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, отже орган досудового розслідування приходить до висновку про можливість продовження підозрюваним вчинення злочинів, а отже підтверджується ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім цього, на теперішній час досудове слідство триває, тому ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню обставин кримінального правопорушення, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які, згідно ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи характер вчиненого злочину є ризик того, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та під час досудового розслідування, слідчому відділу представлені не були.

- відсутність осіб, які б поручились за виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює та свідчить про неможливість обрання їй запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Беручи до уваги те, що обставини, які служили підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, своєї актуальності не втратили, приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Слідчий просить продовжити строки запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заявили, що не заперечують щодо необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

На цей час ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, що підтверджується матеріалами справи. При цьому слідчий суддя зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею перевіряється питання щодо обґрунтованості підозри, а питання доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення може бути розглянуте лише судом при розгляді кримінальної справи по суті.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000043 від 20.09.2023 продовжено, постановою керівника прокурори від 01.04.2024 року, до 05.05.2024 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також, наявність вищезазначених ризиків, визначених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу.

Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та /або суду суд оцінює, виходячи з того, що підозрюваний ОСОБА_6 одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, а отже відповідно і має певні соціальні зв`язки. Але не зважаючи на їх існування підозрюваний все ж таки вчинив кримінальне правопорушення, яке Кримінальним кодексом України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів.

Окрім того, вказаний ризик обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками - суворістю передбаченого покарання. За кримінальне правопорушення, у якому він обґрунтовано підозрюється за ч. 4 ст. 189 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років. І така тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Таким чином продовжує існувати ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, або суду.

Наявність ризику впливу на потерпілу суд оцінює, виходячи з того, що ОСОБА_6 будучи обізнаним про місце проживання та роботи потерпілої може незаконно впливати на неї у кримінальному провадженні, намагатися тиснути погрозами, як у психологічному, так і фізичному плані.

Таким чином продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілу.

Що стосується існування ризику, вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, то суд вважає що в матеріалах провадження, наданих суду, не достатньо доказів, які б давали підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 п.5 ст. 177 КПК України.

Закінчити досудове слідство на цей час неможливе через неотримання інформації від банку, яка у нього була витребувана слідчим, на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ, та через неотримання висновків судових експертиз.

В зв`язку із викладеним слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 184, 199 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 до 05.05.2024 року із забороною залишати місце проживання з 22.00 години до 06.00 години за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання зазначених обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала в частині продовження строку домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1