1Справа № 335/3480/24 1-кп/335/579/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду № 8 за адресою: вул. Перемоги, 107-Б, м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 19 березня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із базовою середньою освітою, не одруженого, інваліда ІІ групи, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

09 лютого 2006 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України) до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання за ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки;

05 червня 2006 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі;

23 січня 2007 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 11 лютого 2011 року за відбуттям строку покарання;

08 червня 2011 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 263 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання за ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік;

20 червня 2012 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 7 років 1 дня позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 16 травня 2018 року за відбуттям строку покарання;

04 лютого 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання за ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки;

15 листопада 2021 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання за ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,

з угодою про визнання винуватості від 29 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок за таких обставин.

19.03.2024 ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, «PVP», без мети збуту, у невстановленої особи, у невстановлений час та у невстановленому місці, придбав зіп-пакет, обгорнутий білою стрічкою, з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, «PVP», який ОСОБА_4 поклав до правого карману своїх штанів, яку почав зберігати при собі без мети збуту.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі придбану психотропну речовину, проходив по вул. В. Грищенка (раніше - Волгоградська) в місті Запоріжжі, де навпроти будинку АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками поліції.

В ході проведення огляду місця події, в період часу з 15:49 год. до 15:55 год. 19.03.2024, добровільно видав зіп-пакет, обгорнутий білою стрічкою, з вищезазначеною психотропною речовиною, яка відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-24/5495-НЗПРАП від 25.03.2024 містила в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP» (1 феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) маса якої склала 0,25975 г (в перерахунку на основу).

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України).

29.03.2024 між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

За змістом цієї угоди прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен останній понести у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання. Зазначив, що його згода на укладення угоди була добровільною.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваним у проведенні кримінального провадження, особу ОСОБА_4 , який має зареєстроване місце проживання, щиро розкаявся, є інвалідом ІІ групи, раніше судимий, а також враховані обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені йому права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено судово-хімічну експертизу, висновок № СЕ-19/108-24/5495-НЗПРАП від 25.03.2024 в якій покладено в основу обвинувачення, і стороною обвинувачення документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 1 514,56 грн. на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстав для його застосування до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 березня 2024 року, укладену між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000095 від 19 березня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 грн.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні розміром 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Речові докази:

- один полімерний сейф-пакет № 4135433, в якому знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, «PVP», масою 0,32836 г з первинним пакуванням, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, знищити;

- диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом слідчої дії за адресою: АДРЕСА_3 , від 19 березня 2024 року залишити в матеріалах провадження прокурора.

Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України судом проголошено резолютивну частину вироку.

Повний текст вироку після його проголошення вручається учасникам судового провадження, які присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1