Справа №171/432/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження та відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 06.02.2024 року з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мар`янське Апостоловського району Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, інвалідності не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6

встановив:

Згідно встановлених обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 13:00 по 14:00 годин, знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де перебував разом із його знайомим ОСОБА_5 . Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Після чого, ОСОБА_3 , 21 червня 2023 року, приблизно о 14:00 годині, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , реалізуючи свій умисел направлений на заволодіння металевим причепом, розмірами 1,7 м х 1,2 м, шляхом зловживання довірою, умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під приводом проведення господарських робіт, попрохав у ОСОБА_7 дати йому вищевказаний металевий причіп, розмірами 1,7 м х 1,2 м, обіцяючи повернути відразу після закінчення робіт, при цьому не маючи наміру виконувати свою обіцянку, тим самим ввів ОСОБА_7 в оману щодо істинних намірів, запевнивши останнього у добропорядності своїх намірів.

ОСОБА_7 , будучи впевненим в істинності намірів ОСОБА_3 , добровільно передав останньому металевий причіп, розмірами 1,7 м х 1,2 м, вартістю 16400 гривень, який належить ОСОБА_5 .

Після цього ОСОБА_3 продав ОСОБА_8 вищевказаний причіп без дозволу ОСОБА_7 , тим самим ОСОБА_3 розпорядився металевим причепом, розміром 1,7 м х 1,2 м на власний розсуд, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_7 заподіяно майнову шкоду на суму 16400 гривень.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений, у присутності захисника, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин обмежується зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, із ухваленням вироку.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені судом докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; не судимий в силу ст. 89 КК України; на утриманні неповнолітніх дітей не має; не одружений; офіційно не працевлаштований; інвалідом не являється.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі, зі звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1,3 ст. 76 КК України.

У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України суд,-

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з випробуванням на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- металевий причеп, розмірами 1,7 м х 1,2 м, який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 - залишити в розпорядженні власника.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1