Справа №639/3748/24
Провадження №1-кс/639/862/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшої слідчої СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному 13.06.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, одруженого, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не маючого будь-яких осіб на утриманні, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

-05.02.2015 Дергачівським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, 20.12.2016 року звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 11 місяців 3 дні;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

В мотивування свого клопотання слідча посилається на те, що СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 13.06.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, повторно вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 в період часу з середини березня 2022 року по квітень 2022 року у денний час доби, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, перебував за місцем свого тимчасового місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , більш точної адреси в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, разом з раніше знайомим йому ОСОБА_7 , де попрохав останнього передати йому в користування на деякий час автомобіль марки Daewoo Lanos 2007 року випуску, в кузові червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який ОСОБА_7 придбав 10.02.2022 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 5950/22/005766, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на вказаний автомобіль та комплект ключів від запалення даного автомобілю, на що ОСОБА_7 дав свою згоду на користування вказаним автомобілем без права реалізації та передав вказаний транспортний засіб, комплект ключів від запалення даного автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4 .

Після цього, під час користування вказаним транспортним засобом у ОСОБА_4 виник злочинний, протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки Daewoo Lanos 2007 року випуску, в кузові червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , SUPTF69YD7W324979 вартістю 84840 грн., належним ОСОБА_7 .

Надалі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний, протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого протиправного діяння, маючи на меті корисливі мотиви незаконно заволодіти автомобілем марки Daewoo Lanos 2007 року випуску, в кузові червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , на вимоги потерпілого ОСОБА_7 повернути зазначений належний йому автомобіль, повідомив останньому неправдиві дані щодо ремонту автомобіля.

Після цього, ОСОБА_4 , у вересні 2023 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, встановив контроль над зазначеним транспортним засобом та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, не маючи наміру повертати вищевказаний автомобіль потерпілому ОСОБА_7 , позичив грошові кошти у ОСОБА_8 надавши останньому під залог зазначений автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та комплект ключів від запалення даного автомобілю знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , тим самим реалізував даний автомобіль, що в подальшому призвело до розбору вищевказаного автомобіля на запчастини, тим самим розпорядився даним автомобілем на власний розсуд, обернувши його на свою користь.

В результаті скоєного злочину ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 84840 грн., що підтверджено висновком судової авто товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/17839-АВ від 26.06.2024.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Слідча у своєму клопотанні вказує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої, тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання спробам ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, вважає доцільним обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав, викладених у ньому, просила обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 строком на 2 місяці.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчої, оскільки стороною обвинувачення не доведено реальне існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КК України та пред`явлена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою. У разі, якщо слідчий суддя визнає обґрунтованою пред`явлену підозру, просив застосувати відносно підозрюваного будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки останній з`являється до слідчого, прокурора за першою вимогою, має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, а також бездоганну процесуальну поведінку за кримінальними провадженнями, які перебувають на розгляді Дергачівського районного суду Харківської області протягом останніх майже 4 років.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення не визнав, повідомив, що автомобіль марки Daewoo Lanos з весни 2022 року перебуває у його користуванні з добровільної згоди потерпілого, жодних протиправних дій без згоди власника він не вчиняв. Підтримав позицію захисника, також просив призначити більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані до суду докази, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судовим розглядом встановлено, що СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 13.06.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

28.06.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, як окремо так і у їх сукупності, а саме: заявою ОСОБА_7 від 03.06.2024 про скоєння кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 26.06.2024; протоколом огляду місця події від 25.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від. 26.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27.06.2024; висновком експерта за результатами судово авто-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/17839АВ від 26.06.2024.

Посилання захисника на необґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 слідчим суддею не береться до уваги. Вказані питання повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Відповідно до статті 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, а тому сукупність інших зібраних органом досудового розслідування доказів будуть перевірятися, оцінюватися в ході судового розгляду.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він офіційно не працевлаштований, немає будь-яких осіб на утриманні, перебуває в офіційному шлюбі, має місце реєстрації та постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз: 05.02.2015 Дергачівським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, 20.12.2016 року звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 11 місяців 3 дні. Крім того, з 2018 року відносно ОСОБА_4 у Дергачівському районному суді Харківської області перебуває на розгляді декілька кримінальних проваджень за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

При цьому ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої, тобто у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

З огляду на зазначене вище, враховуючи дані про особу підозрюваного, а також конкретні обставини вчинення відповідного кримінального правопорушення, вважаю, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може:

-переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 та дані про його особу свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій, так як останній був неодноразово судимий за корисливі злочини. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює незворотність настання покарання та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому відомо місце мешкання потерпілого та важливих свідків у вказаному кримінальному провадженні;

- вчинити інші кримінальні правопорушення. Наявність вказаного ризику підтверджується даними про особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, законних джерел отримання заробітку не має, не працевлаштований, обставини кримінального правопорушення в якому він підозрюється свідчать про його схильність до вчинення злочинів, у зв`язку з чим, існують достатні підстави вважати, що джерелом його доходів є протиправна діяльність. Крім того, припинення протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_4 не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів.

При цьому необхідно відзначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, з огляду на незаконний вплив на потерпілого, свідків, можливість переховування від органу досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчим суддею оцінюються в сукупності обставини, які визначені ст. 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, який є тяжким умисним злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої; 2) тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має тяжких хвороб та інвалідності; 4) дані про особу підозрюваного, які зазначені вище; 5) репутацію підозрюваного, який раніше був засуджений за вчинення умисних злочинів проти власності; 6) поведінку підозрюваного, який з липня 2020 року, маючи запобіжний захід у вигляді застави в рамках кримінальних проваджень, які перебувають на розгляді у Дергачівському районному суді Харківської області, по теперішній час належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, а також з`являвся до слідчого, прокурора за першою вимогою в рамках даного кримінального провадження, при цьому не маючи жодного запобіжного заходу. Вказані обставини жодним чином не були спростовані стороною обвинувачення ані у клопотанні, ані під час судового розгляду.

Слідчим суддею враховується, що відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Так, в поданому клопотанні слідчим та прокурором не доведено недостатності та неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», враховуючи відомості про особу підозрюваного ОСОБА_4 , його поведінку під час досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні, а також тривалу належну процесуальну поведінку під час судового розгляду в рамках інших кримінальних проваджень, слідчий суддя приходить до висновку про можливість обрання стосовно підозрюваного менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний час доби , що є достатнім для запобігання ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя також враховує і тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, однак відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Свершов проти України» тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Також, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку,що у задоволенні клопотання слідчої про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного необхідно відмовити та останньому слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 193-194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшої слідчої СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування - до 28 серпня 2024 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- заборонити підозрюваному у період часу з 22:00 по 06:00 годин залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- з`являтися на виклик до органу досудового слідства, прокурора або суду за першою вимогою, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

Строк дії ухвали до 28 серпня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та слідчій СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 для подальшого пред`явлення до виконання до органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 5-денний термін з дня її оголошення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1