ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5565/22

Провадження № 11-кп/4820/198/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002068 від 26 жовтня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2023 року та за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве Донецької області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23 грудня 2005 року Єнакієвським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі (звільнений 18.05.2012 по відбуттю строку покарання);

- 16 серпня 2013 року Єнакієвським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 08 жовтня 2013 року Центрально-Міським районним судом м. Горлівки Донецької області за ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі;

- 19 лютого 2014 року Єнакієвським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі;

- 16 серпня 2022 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 20 жовтня 2022 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України (за епізодами крадіжок майна потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ), та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарань, призначених вироками Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 серпня 2022 року та Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2022 року, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту вступу вироку в законну силу, зараховано в строк остаточно призначеного покарання відбуте ним частково покарання з 11 вересня 2020 року по 09 лютого 2021 року включно за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2022 року.

Зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 26 січня 2022 року до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком чинності залишено попередній - тримання під вартою.

ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України (за епізодами крадіжок майна потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ) та виправдано, через недоведення, що ці кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 завдану матеріальну шкоду в сумі 3288 грн. 50 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., а всього 13288 грн. 50 коп.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2021 року (справа № 686/30825/21) на речові докази арешт - скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 7617 грн. 77 коп. процесуальних витрат.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2023 року виправлено описку у вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2023 року.

У мотивувальній та резолютивній частинах вироку суму документально підтверджених витрат на залучення експертів, яка у відповідності до ст. 124 КПК України підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави, виправлено на суму 3432 грн. 40 коп.

За вироком суду, 25 жовтня 2021 року, близько 11 год. 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні «Будинку траурних обрядів», що по вул. Толстого, 5А в м. Хмельницькому Хмельницької області, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом відкриття незачинених дверей проник до кабінету заступника начальника, де помітив поруч столу у сумці шкіряний гаманець чорного кольору, після чого, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_16 шкіряний гаманець чорного кольору вартістю 234 грн. 00 коп., у якому знаходились грошові кошти у сумі 4500 грн. 00 коп., водійське посвідчення видане на ім`я ОСОБА_16 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_17 , банківські картки банків «ПрибатБанк», «Укргазбанк», «Райфайзен Банк Аваль», які для потерпілого майнової цінності не становить, та, помістивши викрадене майно до зовнішньої кишені власної куртки, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 4734 грн.

29 жовтня 2021 року близько 11 год. 10 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу підприємства «8NQZ АБСОЛЮТ», що по вул. Купріна, 54/5 в м. Хмельницькому Хмельницької області, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом відкриття незачинених дверей проник до кабінету № 3 вищевказаного підприємства, де помітив на столі гаманець, після чого, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_9 шкіряний гаманець оранжевого кольору із надписом «BOND», вартістю 423 грн. 00 коп., у якому знаходились грошові кошти у сумі 2500 грн. 00 коп., водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_9 , банківська картка банку «ПриватБанк», яка для потерпілої майнової цінності не становить, та, помістивши викрадене майно до зовнішньої кишені власної куртки, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 2923 грн. 00 коп.

18 листопада 2021 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на території ПРAT «Тернопільський молокозавод», що по вул. Ярослава Мудрого, 2/4 в м. Хмельницькому Хмельницької області, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, проник до кабінету менеджерів, де помітив шкіряну барсетку чорного кольору належну ОСОБА_10 , після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав шкіряну барсетку чорного кольору із витисненням «POLO» вартістю 526 грн. 67 коп., у якій знаходилось посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ГАЗ 3110», д.н.з. НОМЕР_2 , видані на ім`я ОСОБА_10 , ключі від автомобіля «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_3 , паспорт на ім`я ОСОБА_10 , а також банківська картка «ПриватБанк», які не становлять для потерпілого матеріальної цінності, та, помістивши викрадене майно до зовнішньої кишені власної куртки, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 , майнової шкоди на загальну суму 526 грн. 67 коп.

27 грудня 2021 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою вул. Степана Бандери, 59/2, м. Хмельницький, Хмельницька область, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, проник до службового кабінету «Бухгалтерія», де помітив на столі сумку, в якій знаходився гаманець, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_11 гаманець чорного кольору із металевою застібкою «YSL», вартістю 106 грн. 67 коп., у якому знаходились грошові кошти у сумі 5000 грн., та помістивши викрадене майно до внутрішньої кишені власної куртки, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 5106 грн. 67 коп.

28 грудня 2021 року близько 12 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, проник до офісного приміщення, де помітив на столі сумку, в якій знаходився гаманець, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_12 гаманець - портмоне чорного кольору, вартістю 288 грн. 50 коп., у якому знаходились грошові кошти у сумі 3000 грн. 00 коп., та, помістивши викрадене майно до кишені власної куртки, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 3288 грн. 50 коп.

Не погоджуючись з вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2023 року прокурор, обвинувачений ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги на нього, а прокурор також на ухвалу цього ж суду від 01 грудня 2023 року.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі просив вирок у частині призначеного обвинуваченому покарання змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а ухвалу скасувати у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, прокурор вважає, що вирок суду в частині призначеного покарання та в частині стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат, а також ухвала про виправлення описки є незаконними.

На його думку, суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині незарахування обвинуваченому повністю відбутого покарання за вироком Ізяславського районного суду від 20 жовтня 2022 року.

Також, місцевий суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в частині визначення розміру суми судових витрат, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Постановлена судом першої інстанції ухвала від 01 грудня 2023 року про виправлення описки не ґрунтується на вимогах закону, оскільки виходячи з положень ст. 379 КПК України, суд має право виправити в судовому рішенні лише допущені описки та очевидні арифметичні помилки.

Обвинувачений ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі просив вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2023 року змінити та пом`якшити призначене йому покарання.

Свої вимоги аргументував тим, що вирок місцевого суду не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі.

Крім того, у своїх доповненнях до апеляційної скарги від 31 січня 2024 року ОСОБА_6 просив вказаний вирок змінити, перерахувавши покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2022 року із застосуванням «Закону Савченко» зарахувавши 1 день тримання під вартою як 2 дні позбавлення волі.

У доповненнях до апеляційної скарги від 19 лютого 2024 року обвинувачений просив взяти до уваги його бажання вступити до лав Збройних сил України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі та у змінах і доповненнях до неї просив вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2023 року в частині призначеного покарання ОСОБА_6 змінити. Покарання призначене цим вироком зменшити до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого покарання, а саме вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 серпня 2022 року та Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2022 року, та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Зарахувати строк перебування ОСОБА_6 під вартою як два дні позбавлення волі, в порядку ч. 5 ст. 72 КК України в редакції яка діяла станом на момент вчинення інкримінованого йому діяння, за які він був засуджений згідно вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2022 року.

Стверджує, що призначене ОСОБА_6 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Також, зазначає що ОСОБА_6 має бажання вступити до лав Збройних сил України, про що неодноразово заявляв у судових засіданнях.

Посилається на те, що шкода заподіяна ОСОБА_6 є незначною, а покарання призначене судом майже сягає верхньої межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні апеляційного суду, обвинувачений та захисник підтримали свої апеляційні скарги та апеляційну скаргу прокурора в частині зарахування повністю відбутого строку покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2022 року.

Прокурор не визнав апеляційних скарг сторони захисту та підтримав свою апеляційну скаргу із посиланням на її доводи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється у відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, тобто у межах поданих апеляційних скарг.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції не вповній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право його змінити.

Підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 ч. 1 т. 409 КПК України).

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України в апеляційних скаргах не оспорюються, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Доводи сторони захисту про невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.

Суд першої інстанції, обираючи ОСОБА_6 вид та міру покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Правильно враховано, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким.

Що стосується особи обвинуваченого, то суд обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_6 характеризується посередньо, не працює, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення умисних злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив цілий ряд нових умисних корисливих кримінальних правопорушень, вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, у скоєному не розкаявся, шкоду завдану потерпілим не відшкодував.

За висновком органу з питань пробації ризики вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб є високими.

Обставин, що пом`якшують обвинуваченому покарання судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Отже, із наведеного вбачається, що ОСОБА_6 характеризується як особа, схильна до протиправних проявів та перебуваючи на волі може продовжити злочинну діяльність.

Доводи захисника про те, що шкода, завдана діями обвинуваченого, є незначною, а призначене йому покарання є надто суворим, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вказане не зменшує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_6 будучи неодноразово судимим, в тому числі і за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а тому призначене місцевим судом покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Надаючи оцінку твердженням сторони захисту щодо бажання ОСОБА_6 вступити на військову службу колегія вважає, що висловлення такого наміру не є гарантією його дійсної реалізації, а тому не є підставою для пом`якшення обвинуваченому покарання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та погоджується із висновком місцевого суду про призначення такого у виді 5 років позбавлення волі, тобто в межах, визначених у санкції статті.

Отже, призначене обвинуваченому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст. 65 КК України.

Разом з тим, на увагу суду заслуговують доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині незарахування у строк остаточно призначеного покарання повністю відбутого ОСОБА_6 покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2022 року.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Так, за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 за даним вироком ухвалено рахувати з дня взяття його під варту 20 жовтня 2022 року.

За цим вироком ОСОБА_6 у строк відбуття покарання зараховано час тримання його під вартою з 11 вересня 2020 року по 09 лютого 2021 року включно відповідно до ч. 2 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Із розпорядження про виконання вказаного вироку від 20 березня 2023 року вбачається, що він набрав законної сили 27 лютого 2023 року та підлягає негайному виконанню.

Відповідно до даних довідки державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор», наявної в матеріалах справи, ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаній установі в період з 11 вересня 2020 року по 09 лютого 2021 року включно та з 20 жовтня 2022 року до 20 травня 2023 року повністю відбув покарання, призначене зазначеним вироком.

Отже, незалежно від того, що у період з 26 січня 2022 року по даний час (19 березня 2024 року) ОСОБА_6 перебував під вартою у цьому кримінальному провадженні, покарання, призначене вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2022 року, ОСОБА_6 відбув повністю у період з 11 вересня 2020 року по 09 лютого 2021 року та з 20 жовтня 2022 року до 20 травня 2023 року, а тому таке згідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України слід зарахувати йому у строк остаточно призначеного покарання у даному кримінальному проваджені, оскільки він фактично перебував у місцях позбавлення волі.

При цьому, слід зазначити, що у даному випадку подвійного зарахування строків не відбудеться, оскільки строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 26 січня 2022 року по 19 березня 2024 року у цьому кримінальному провадженні, який неодноразово продовжувався, та строк покарання у кримінальному провадженні за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2022 року, який ухвалено рахувати з дня взяття ОСОБА_6 під варту, тобто з 20 жовтня 2022 року, текли одночасно, паралельно, не пересікаючись, тобто незалежно один від одного.

Твердження сторони захисту про необхідність перерахування строку покарання, призначеного вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2022 року у відповідності до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, тобто з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі є такими, що не відповідають вимогам вказаного закону, оскільки таке перерахування можливе лише в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Що стосується доводів прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону під час постановлення ухвали про виправлення описки від 01 грудня 2023 року, то такі на увагу апеляційного суду не заслуговують, враховуючи наступне.

Відповідно до положень ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, прізвища особи тощо) або які мають технічний характер.

Як вбачається з ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2023 року суд, постановивши внести виправлення у мотивувальній і резолютивній частинах вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2023 року, виправив описку (арифметичну помилку), допущену у сумі процесуальних витрат, яка підлягає стягненню з обвинуваченого.

Отже, при постановлені вказаної ухвали місцевий суд в повній мірі дотримався положень ст. 379 КПК України, підстави для її скасування у зв`язку з порушенням вимог кримінально процесуального закону, як того просить прокурор, відсутні.

Посилання прокурора про допущення у вироку істотного порушення вимог кримінального процесуального закону в частині визначення розміру суми судових витрат, які підлягають стягненню з обвинуваченого є неспроможними, оскільки ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2023 року про виправлення описки суму таких витрат було змінено на правильну -3432 грн. 40 коп.

Таким чином, ухвала про виправлення описки є законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм закону, які могли б стати підставою для її скасування чи зміни, не встановлено.

Отже, вирок місцевого суду першої інстанції в частині остаточно призначеного ОСОБА_6 покарання підлягає зміні на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. В іншій частині вирок є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2023 року про виправлення описки у вироку в частині стягнення процесуальних витрат залишити без змін.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання (зарахування покарання, відбутого за попереднім вироком) змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання та покарань, призначених вироками Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 серпня 2022 року та Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2022 року, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк остаточно призначеного покарання відбуте ним повністю покарання з 11 вересня 2020 року по 09 лютого 2021 року включно та з 20 жовтня 2022 року по 20 травня 2023 року включно за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2022 року, а також час його попереднього ув`язнення з 26 січня 2022 року до дня набрання вироком законної сили, тобто до 19 березня 2024 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного Кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3