СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9035/24
пр. № 1-кп/759/1212/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0001365, внесеного 12 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжує діяти.

ОСОБА_3 10.04.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , помітив припаркований автомобіль марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 . У цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища та діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та його дії залишаються таємними для сторонніх осіб підійшов до автомобіля марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 та через ліве бокове переднє водійське вікно дверцят, яке на той момент було привідчинене, проник до салону вищевказаного автомобіля, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «IPhone 7+», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_2 ,MEID НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 , вартістю 2145 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в мотивувальній частині вироку щодо часу, місця, мети, способу вчиненої ним крадіжки чужого майна, вартість якого він не оспорює. Пояснив, що він 10.04.2024 о 01 год. 00 хв., проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , побачив у автомобілі «Мазда» мобільний телефон та вирішив його викрасти, скориставшись тим, що вікно водійських дверцят було відчинене, а водій спав та викрав мобільний телефон марки «IPhone 7+». У вчиненому щиро каявся.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; обставину, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, здобув середню освіту, офіційно не працює, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, згідно ст. 89 КК України не судимий.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, те, що злочин має лише одну кваліфікуючу ознаку позицію прокурора, який просив встановити іспитовий термін, з огляду на особу винного, наявності по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки та довести те, що він став на шлях виправлення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 , звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі:

-мобільний телефон марки «IPhone 7+», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_2 , MEID НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 - вважати таким, що повернутий за належністю законному володільцю.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових втрат за проведення судової експертизи у сумі 200 грн. 00 коп. в дохід держави.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1