Справа № 346/2097/23
Провадження № 1-в/346/8/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області подання командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , засудженого 27.06.2023 року вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч.5 ст.407 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Командир військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним поданням, в якому зазначає, що ОСОБА_4 27.06.2023 року вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області було засуджено за ч.5 ст.407 КК України було засуджено до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. Зазначає, що нагляд за військовослужбовцем в період дії іспитового строку покладено на командира військової частини НОМЕР_1 . Зазначає, що вищевказаний вирок набрав законної сили 28 липня 2023 року. Також вказує, що 28.07.2023 року ОСОБА_4 зобов`язаний був прибути у в/ч НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби під контролем за його поведінкою з боку командира в/ч НОМЕР_1 . Проте, зазначає, що ОСОБА_4 з 28 липня 2023 року по теперішній час до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби не прибув, не з`явився для реєстрації, не бажає ознайомлюватись з порядком та умовами нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням та обов`язками покладеними на нього судом, а також з наслідками у разі допущення порушень порядку відбування іспитового строку. Вказані дії свідчать про наявність умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та небажання стати на шлях виправлення, що є самостійною безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання, призначеного судом. Просив скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити ОСОБА_4 для відбування призначеного вироком покарання.

Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся, належним чином, у встановленому законом порядку.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак попередньо подав до суду заяву про розгляд даної справи без участі прокурора.

Засуджений ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку.

Відповідно дост. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали подання, матеріали кримінального провадження, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено, що вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2023 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1 (один) рік. На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Згідно з п. 8 ч. 1ст. 537КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком. За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_4 покладено на командира військової частини за місцем проходження військової служби, а у разі звільнення з військової служби на уповноважений орган з пробації за місцем проживання засудженого. Статтею 14 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що військові частини здійснюють контроль за поведінкою засуджених військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин (ч.1 ст. 163 Кримінально-виконавчого кодексу України). Відповідно до положень ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням становища засудженого, а отже умисне невиконання покладених судом обов`язків, повинно було ретельно перевірено особами, на яких законом покладений обов`язок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Наведені у поданні командира військової частини факти не можуть свідчити про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання. Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку командиром військової частини, не доведено.

Як вбачається з матеріалів справи, командир військової частини звернувся до суду з вказаним поданням, однак не надав до суду жодних відомості про існування наказу командира військової частини про постановлення на облік військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням у цій військовій частині та доведення такого наказу ОСОБА_4 як військовослужбовцю під підпис, не долучено доказів застосування до засудженого заходів впливу, застосування до нього письмового попередження, а також командиром не надано доказів того, що ним з`ясовувались поважність чи неповажність причин відсутності засудженого, не надано також доказів, що свідчать про невиконання військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладених на нього судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за його поведінкою, зазначення змісту порушень, яких він припустився, та заходів впливу щодо нього.

Неявку засудженого ОСОБА_4 для реєстрації до військової частини, не можна вважати умисним невиконанням останнім покладених на нього обов`язків без поважних причин та вказане не свідчить безумовно про його відверте небажання стати на шлях виправлення.

Суд не вбачає достатніх підстав для скасування звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного покарання, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.78 КК України, ст.ст. 107 ч.4, 371, 372, 376, 392, 395, 537, 539 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , засудженого 27.06.2023 року вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч.5 ст.407 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1