28.05.2024 Єдиний унікальний номер 205/7035/18
1-кп/205/593/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
Провадження № 1-кп/205/593/24 Справа № 205/7035/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001777 від 11 липня 2018 року стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, має середню освіту, не працевлаштований, не одружений, не зареєстрований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз: 06.07.2022 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_4

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 10.07.2018, близько 10.00 год (більш точний час не встановлено) отримав від невстановленої особи на ім?я ОСОБА_5 на мобільний додаток «Телеграм» пропозицію за грошову винагороду у розмірі 300 гривень забрати на перехресті пр. І. Мазепи та вул. Орловської у м. Дніпро під деревом біля АЗС «Юкон» пачку з-під цигарок «Winston» з вмістом у вигляді 8 сліп-пакетів з наркотичним засобом «Метадон», обіг якого обмежено, та після цього прибути до виправної колонії АДРЕСА_2 та перекинути через огорожу вищевказаний наркотичний засіб.

На дану пропозицію ОСОБА_3 погодився, тим самим вступив з невстановленою досудовим слідством особою на ім?я ОСОБА_5 у попередню змову на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу, обіг якого обмежено, у великих розмірах з метою його збуту у місцях позбавлення волі.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 10.07.2018 приблизно о 13.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) прибув у погоджене з невстановленою досудовим слідством особою на ім?я ОСОБА_5 , місце, а саме: на перехрестя пр. I. Мазепи та вул. Орловської у м. Дніпро де під деревом біля АЗС «Юкон» побачив пачку з-під цигарок «Winston» з вмістом у вигляді 8 сліп-пакетів з наркотичним засобом «Метадон», обіг якого обмежено, яка була, за попередньою домовленістю залишена там, тобто збута невстановленою особою. Виконуючи свою частину домовленостей ОСОБА_3 підняв, тим самим придбав та поклав до сумки, яка була при ньому, тим самим почав зберігати 8 сліп-пакетів, з наркотичним засобом «Метадон», обіг якого обмежено, які знаходилися в пачці з-під цигарок з написом «Winston».

Далі в той же день, 10.07.2018 року ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено, у місцях позбавлення волі, у великих розмірах, а саме невстановленій досудовим розслідуванням особі яка перебувала на території виправній колонії №89, приблизно о 13.30 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту, що розташована біля буд. №3 по просп. І. Мазепи сів в маршрутне таксі №100 та почав їхати до погодженого з невстановленою досудовим слідством особою на ім?я ОСОБА_5 місця, а саме до виправної колонії №89, за адресою: АДРЕСА_3 , тим самим почав перевозити наркотичний засіб «Метадон», обіг якого обмежено, у великих розмірах громадським видом транспорту.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на збут наркотичного засобу у великих розмірах ОСОБА_3 10.07.2018 о 14 години 15 хвилин підійшов до огорожі території виправній колонії АДРЕСА_2 , зі сторони будинку АДРЕСА_2 , виконуючи попередню домовленість з невстановленою особою на ім?я ОСОБА_5 , з метою збуту наркотичного засобу «Метадон», обіг якого обмежено, у великих розмірах, де був зупинений працівниками поліції, після чого в порядку ч. 7 ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», в період часу з до 14 годин 30 хвилин до 14 годин 50 хвилин, було проведено його поверхневу перевірку, під час якої він добровільно видав співробітникам поліції вісім сліп-пакетів з наркотичним засобом «Метадон», обіг якого обмежено, який ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав при собі у великих розмірах з метою його подальшого збуту у місцях позбавлення волі, а саме у ВК АДРЕСА_2 .

Кристалічні речовини у вигляді грудочок неправильно форми кольору «БЕЛЫЙ» масами 0,5241 г, 0,4775 г, 0,2372 г, 0,2778 г, 0,2226 г, 0,6235 г, 0,6006г, 0,7973 г, містять наркотичний засіб обіг якої обмежено - метадон. Маса метадону становить відповідно 0,4086 г, 0,3676 г, 0,1788 г, 0,2133 г, 0,1716 г, 0,4782 г, 0,4327 г, 0,5979 г.

Кристалічні речовини у вигляді грудочок неправильної форми кольору «БЕЛЫЙ» масами 0,5241 г, 0,4775 г, 0,2372 г, 0,2778 г, 0,2226 г, 0,6235 г, 0,6006г, 0,7973 г схожі між собою.

У сукупності маса наркотичного засобу «Метадон», обіг якого обмежено, становить 3,7606 г.

Відповідно до таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених наказом МОЗ України 01.08.2000 р. №188 у редакції від 29.07.2010 р. №634 наркотичний засіб - «Метадон» від 1,6 г. до 20 г., відноситься до великих розмірів..

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК за ознаками незаконного придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу з метою збуту у місця позбавлення волі за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному та суду пояснив, що дійсно він, при вказаних у цьому вироку обставинах, у вказаних місцях та у вказаний час придбав наркотичний засіб метадон, який мав намір перекинути у місця позбавлення волі, однак був зупинений працівниками поліції.

Положеннями ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це означає, що суд, перш ніж постановити рішення про здійснення розгляду кримінального провадження на підставі зазначеної норми процесуального закону, повинен роз`яснити суть даної норми, при цьому не обмежитися цитуванням самої статті, а у доступній, чіткій та конкретизованій формі викласти її зміст, тим самим дати розгорнуте пояснення сторонам. Метою такого роз`яснення є однакове, правильне і точне розуміння усіма учасниками судового провадження змісту цієї норми, виявлення її сутності, яку законодавець вклав у словесне формулювання. Водночас, суд має упевнитися і в тому, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконатися у добровільності їх позицій (Постанова ККС ВС від 03.08.2023 у справі №281/181/21).

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються та вважає за необхідне обмежить дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Так, суд, допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суд про обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні знайшла своє підтвердження у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК, як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів з метою збуту у місця позбавлення волі, за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. 65-67 КК, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК належать до категорії тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_3 раніше судимий, визнав свою провину у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога.

До обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК, судом не встановлено.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 наголошено, що „окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину (абзац п`ятий підпункту 4.1); „правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям (абзац четвертий підпункту 4.2).

За таких обставин, з огляду на принцип індивідуалізації та домірності (пропорційності) покарання, який полягає, зокрема у адекватності застосованого заходу примусу та скоєного діяння, суд доходить висновку, що в даному конкретному випадку реальне відбуття обвинуваченим ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі буде пропорційним відносно вчиненого ним злочину, та мета покарання може бути досягнута виключно в умовах ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, однак у мінімальному розмірі, з застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК.

Крім цього, суд зазначає, що санкція ч. 2 ст. 307 КК, яка інкримінована обвинуваченому ОСОБА_3 передбачає конфіскацію майна, як обов`язкове додаткове покарання.

Статтями 51 та 52 КК встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, є конфіскація майна.

Відповідно до положень ст. 59 цього Кодексу покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості, і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу.

Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частинах 4 чи 5 ст. 12 КК, якщо його вчинено з корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями потрібно розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

Вирішуючи питання щодо доцільності призначення обвинуваченим додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд має виходити з наявності чи відсутності у діях винного корисливого мотиву.

Також відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 337 КПК, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

З метою ухвалення справедливого судового рішення, захисту прав людини та її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_3 обвинувачується у придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту наркотичних засобів у місця позбавлення волі, у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

Наявність у ОСОБА_3 корисливого мотиву при кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 307 КК органом досудового розслідування за змістом обвинувального акта не встановлена.

Відтак, застосування у цьому випадку додаткового покарання за ч. 2 ст. 307 КК у виді конфіскації майна навіть за умови, що воно передбачено санкцією цієї частини статті як обов`язкове додаткове покарання, є безпідставним, адже суперечить положенням Загальної частини цього Кодексу, зокрема указаним вище положенням ст. 59 КК.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 07.12.2022 року (справа № 180/620/20).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування залучався експерт для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 витрати на її проведення на користь держави.

Питання речових доказів у цьому кримінальному провадженні вирішуються в порядку ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Павлогардського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Початок строку відбуття ОСОБА_3 рахувати з дня набрання цим вироком законної сили, зарахувавши у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Павлогардського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року з 27 листопада 2019 року до дня набрання цим вироком законної сили.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі ст. 124 КПК, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта під час досудового розслідування, за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/3495 від 14.09.2018 у розмірі 2002 гривні 00 копійок.

Речові докази, яким визнано 8 сліп-пакетів, вилучених у ОСОБА_3 10.07.2018 в період часу з 14.30 год. по 14.50 год., які містять кристалічну речовину метадон, загальною масою 3,7606 г. знищити.

Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК.

Копії вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1