БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/654/24
Провадження №1-кс/497/241/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

19.03.2024 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого відділення №1 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2024 року на адресу суду поштовим листом надійшло клопотання слідчого відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню №0000164 від 12.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 12.03.2024 до ВП №1 Болградського РВП ГУ НП в Одеській області громадянин ОСОБА_5 , мешканець Арцизької територіальної громади, звернувся із заявою про те що у громадянина ОСОБА_6 , який проживає на території Арцизької територіальної громади, зберігаються бойові припаси.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання може незаконно зберігати бойові припаси.

На підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 14.03.2024, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 15.03.2024 проведено обшук.

В ході обшуку у приміщенні спальної кімнати виявлено рюкзак чорного кольору, який, зі слів мешканки вказаної квартири ОСОБА_8 , належить ОСОБА_7 . У вказаному рюкзаку виявлено полімерний пакет, в якому зберігалось 250 предметів зовні схожих на набої, які вилучено та спаковано до спеціального пакету PSP 2250868, який підписано понятими та учасниками.

Постановою слідчого вилучені предмети було визнано речовими доказами.

З метою забезпечення збереження речових доказів в ході досудового розслідування кримінального правопорушення виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий у судове засідання не прибув, на адресу суду надала заяву про розгляд клопотання без його участі, наполягав на задоволенні клопотання (а.с.31).

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що слідчими Відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженню №0000164 від 12.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України -носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу (а.с.4).

Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування у вигляді процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів Болградської окружної прокуратури (а.с.8-9).

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 14.03.2024 року по справі №497/654/24, провадження №1-кс/497/225/24 надати дозвіл слідчому відділення №1 Слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 на проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання речових доказів, а саме: бойових припасів, які в подальшому може бути використано як доказ у кримінальному провадженні №0000164 від 12.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (а.с.16-17).

15.03.2024 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 14.03.2024 року слідчим відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було вилучено:

- 250 предметів зовні схожих на набої, які спаковані до спеціального пакету PSP 2250868, про що було складено протокол обшуку від 15.03.2024 року (а.с.18-23).

Постановою слідчого від 15.03.2024 року вилучене майно визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та передано на зберігання до камери схову речових доказів (а.с.29).

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ...

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Положеннями ст.171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз. 2 ч.5 ст.171 КПК України).

Так згідно протоколу обшуку від 15.03.2024 року - слідчим було вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні слідчого, на яке слідчий просить накласти арешт.

15.03.2024 року слідчим було складено і того ж дня погоджено з прокурором клопотання про арешт вилученого майна та 16.03.2024 року о 10:24 годині надіслано засобами зв`язку «Нова пошта», що підтверджується експрес-накладною за №6140 (а.с.33).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

Таким чином, слідчим дотримано вимоги абз.2 ч.5 ст.171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, підозра жодній особі не повідомлена, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження, користування, знищення на вилучене майно на підставі протоколу обшуку від 15.03.2024 року, проведеному на підставі ухвали слідчого судді від 14.03.2024 року, в рамках кримінального провадження №0000164 від 12.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме на:

- 250 предметів зовні схожих на набої, які спаковані до спеціального пакету PSP 2250868.

Місцем зберігання вилученого майна визначити камеру схову речових доказів ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Відповідальність за збереження вилученого майна покласти на слідчого відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1