Справа № 953/3493/24
н/п 1-кс/953/3520/24
"15" травня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв?язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжено по теперішній час.
Досудовим розслідуванням встановлений громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є негативно налаштованою проти посадових осіб органів державної влади України, у зв`язку із здійсненням ними їхніх владних повноважень, а також військовослужбовців Збройних сил України, які для забезпечення національної безпеки та оборони України здійснюють комплекс активних заходів з використанням зброї та військової техніки, спрямованих на подолання збройної агресії Російської Федерації.
Так, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території м. Києва області, за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04.03.2024 року, налагодив постійний зв`язок з представником спецслужби рф ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_3 .
На відпрацювання завдання, наданим ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 , перебуваючого на території м. Києва області, за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26 березня 2024 року, виник злочинний умисел, направлений на надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, передав інформацію про переміщення, руха бо розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військовихм формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, при умові не розміщення вказаної інформації у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил Україн, Міністерством оборони України або іншими уповноваженимидержавними органами, в умовах воєнного стану.
З метою реалізації вищезазначеного кримінально протиправного наміру, діючи умисно та свідомо, ОСОБА_4 , шляхом власного спостереження, здійснив дії, направлені на надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом здобуття інформації та її подальшого використання щодо знаходженнята руху підрозділів сил оборони України, які задіяні в наданні відсічі збройній агресії рф, а саме здійснив відправлення представнику держави агресора на аккаунт месенджеру, що прив`язаний до номеру телефону НОМЕР_3 , який належить представнику спецслужби рф ОСОБА_5 , відомостей про знаходження та переміщення особового складу, військової техніки та транспортних засобів сил оборони України у вигляді координат з відповідними пояснювальними написами.
Згідно отриманих від військової частини НОМЕР_4 відомостей, у вказані дати за відповідними координатами та безпосередній близькості дійсно періодично дислокувалися та здійснювали переміщення озброєння та військової техніки сил оборони України, щобули задіянні при виконанні завдань з відсічі збройної агресії рф на м. Київ та Київської обл.
При цьому, зазначена поширена ОСОБА_4 інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
01.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 на праві приватної власності володіє транспортним засобом SUBARU LEGACY 2007р.в. №куз. НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .
Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 на праві приватної власності володіє нерухомим майном.
Згідно довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 377367127 квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .
За вказаних обставин, у органу досудового розслідування виникла необхідність у арешті вказаного майна відповідно до п.3 ч.2 ст. 170 КПК України.
У судове засідання прокурор ОСОБА_6 не з`явився, повідомлений належним чином та своєчасно, на електронну адресу суду спрямував заяву, в якій просить розглянути клопотання за своєї відсутності, та просив про його задоволення.
Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_4 як власник майна у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
01.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.05.2024 до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 59 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.06.2024, включно, без визначення суми застави.
Відповідно до відомостей РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області від 14.03.2024, встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить транспортний засіб SUBARU LEGACY, 2007р.в., № куз. НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .
Згідно витягу №377367127 від 06.05.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить наступне нерухоме майно: квартира АДРЕСА_2 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Як зазначено вище, 01.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Санкція ч.2 ст. 111 КК України передбачає позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на відчуження майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення-злочин, накладання арешту на майно підозрюваного, забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 111 КК України.
Захід забезпечення у вигляді арешту майна підозрюваного, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, належного підозрюваному, відповідає завданням кримінального провадження.
Крім того, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавлення таких прав, хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого слідчий суддя дійшов висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваного ОСОБА_4 завданням кримінального провадження.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на транспортний засіб SUBARU LEGACY, 2007р.в., № куз. НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_4 ичу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1