печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , слідчих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №00001652, виділеному з кримінального провадження №0000360, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України із клопотанням, в якому просить скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2022 у справі № 757/336/22-к на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 та ухвалою від 13.01.2022 у справі № 757/342/22-к на приміщення АДРЕСА_2 , що також належить ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що арешти накладено необґрунтовано з огляду на не віднесення майна до речових доказів. Так, в межах кримінального провадження №0000360 від 28.02.2020 повідомлено про підозру ОСОБА_8 , проте нерухоме майно, на яке накладено арешт, належить його сину - ОСОБА_7 . Тобто, арешт накладено на майно особи, що не має жодного відношення до кримінального провадження. Окрім того, не доведено факту купівлі майна за гроші, здобуті злочинним шляхом. Родина Бовкуновичів протягом 2018-2020 років продала своє майно в АР Крим. Згідно договору купівлі-продажу від 01.10.2019 ОСОБА_7 придбав квартиру АДРЕСА_1 . Згідно договору купівлі-продажу №257/А від 01.08.2019 ОСОБА_9 придбала на публічних торгах приміщення АДРЕСА_2 та в подальшому відповідно до Договору дарування від 04.11.2021 ОСОБА_10 отримав у власність приміщення АДРЕСА_2 . Окрім того, вказане кримінальне провадження розслідується більше трьох років та за весь цей час ОСОБА_7 обмежений у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном. З урахуванням викладеного, адвокат просив задовольнити клопотання та скасувати арешт.

В судовому засіданні 19.02.2024 адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання у повному обсязі та просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні 19.02.2024 заперечив проти задоволення вказаного клопотання, зазначивши, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000360 завершено та обвинувальний акт направлено до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду по суті. Так, зазначає, що із матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000360 було виділено матеріали за підозрою ОСОБА_8 та виділеним матеріалам присвоєно номер кримінального провадження №00001652, наразі вказане провадження приєднано до іншого - №0001682. В свою чергу матеріали щодо арештів майна, про скасування яких просить заявник, не виділялися із матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000360. Таким чином, слідчий зазначає, що вказане клопотання не підлягає розгляду слідчим суддею, у зв`язку з чим просив відмовити у його задоволенні.

Водночас долученими слідчим матеріалами не обґрунтовується належним чином заперечення на клопотання про скасування арешту майна.

Слідчим суддею було оголошено перерву в судовому засіданні для надання можливості слідчому долучити матеріали, зокрема реєстри матеріалів кримінальних проваджень №0000360, №00001652, №0001682 тощо, що належним чином обґрунтовують посилання слідчого про те, що матеріали щодо накладених арештів не були виділені в окреме кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_8 , а залишилися у кримінальному провадженні за №00001652, яке в подальшому направлено до суду.

У судовому засіданні 22.02.2024 слідчий ОСОБА_6 в обґрунтування своєї позиції долучив реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000360.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, заслухавши присутніх у судовому засіданні осіб та дослідивши долучені матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000360 від 28.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

24.12.2021 ОСОБА_8 в межах кримінального провадження №0000360 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.

13.01.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа №757/342/22-к) накладено арешт на приміщення АДРЕСА_2 .

Також 13.01.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа №757/336/22-к) накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Так, з ухвал про арешти вбачається, що в ході досудового розслідування було встановлено наявність підстав вважати, що ОСОБА_8 після вчинення кримінальних правопорушень набув у власність вказане приміщення та квартиру, які були оформлені на його сина - ОСОБА_7 , тобто здійснив легалізацію майна одержаного злочинним шляхом.

В подальшому, 06.09.2023 постановою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 з матеріалів кримінального провадження №0000360 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України, та вказаному провадженню присвоєно номер №0001652.

08.12.2023 прокурором матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0001682 від 23.10.2021, №00001652 від 06.09.2023, №0002115 від 13.11.2023 об`єднано в одне провадження під спільним номером №0001682.

15.01.2024 прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 складено повідомлення про завершення досудового розслідування №0001682 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 111-1 КК України

02.02.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000360 від 28.02.2020 за підозрою ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України.

З наданих слідчим матеріалів, а саме опису виділених із кримінального провадження №0000360 матеріалів, вбачається, що ухвали слідчих суддів від 13.01.2022 про накладення арешту на майно ОСОБА_8 виділені у провадження за підозрою останнього у копіях, натомість оригінали залишилися у кримінальному провадженні №0000360 за підозрою ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Під досудовим розслідуванням у п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України слід розуміти стадію кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З системного аналізу положень п. 5 ч. 1 ст. 3, ст. 174 КПК України слідує, що направлення до суду обвинувального акта є процесуальною формою закінчення досудового провадження та перешкодою для подальшого досудового розслідування щодо даного кримінального провадження.

Враховуючи, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001682 за підозрою ОСОБА_8 ще не переданий до суду для розгляду по суті, у вказаному провадженні також наявні матеріали щодо арештів майна, які заявник просить скасувати, і таке майно належить саме родині ОСОБА_8 , слідчий суддя вважає можливим розглянути вказане клопотання по суті.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції (в тому числі в частині способу накладеного арешту), а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для скасування арешту.

Накладаючи арешти на вищевказане майно, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є предметом кримінальних правопорушень, що розслідуються у кримінальному провадженні.

Водночас у клопотанні про скасування арешту майна жодним чином не спростовано тих висновків, до яких дійшов слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва при постановленні ухвал про накладення арешту.

Так, в ході дослідження матеріалів справи слідчим суддею встановлено, що відповідно до «Договору о задатке №1/3-2018» від 12.07.2018 ОСОБА_9 отримала задаток у розмірі 7 866 000 грн. (за курсом Національного Банку України - 26,22 грн. - 300 000 доларів США) у забезпечення виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_9 придбала нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 за 1 083 430,33 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу № 257/А від 01.08.2019 р.. Договором дарування від 04.11.2021 ОСОБА_9 передала безоплатно у власність ОСОБА_7 нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 .

01.10.2019 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між ТОВ «Вітрус ЛТД» та ОСОБА_9 , яка діяла від імені ОСОБА_7 на підставі довіреності. Ціна продажу становить 2 986 942, 59 грн., що підтверджується відповідним договором від 01.10.2019, актом прийому-передачі квартири до договору купівлі-продажу квартири від 01.10.2019.

Враховуючи обставини та період вчинення кримінальних правопорушень, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000360 (2019-2020 роки), а також те, що квартира АДРЕСА_1 , фактично придбано у 2019 році, слідчий суддя вважає небезпідставними припущення органу досудового розслідування, що таке майно могло бути придбане за рахунок коштів, отриманих злочинним шляхом, тобто може бути об`єктом кримінально протиправних дій.

Статтею 6 вказаного договору зазначено, що ОСОБА_7 купує вказану квартиру за власні кошти, натомість доказів того, що ОСОБА_7 на момент придбання квартири мав особисті кошти у сумі 2 986 942,59 грн. до клопотання не додано. Посилання адвоката у клопотанні, що ОСОБА_7 отримав грошові кошти на придбання квартири від своєї матері об`єктивно не підтверджується достатніми доказами, а отже не спростовує версію органу досудового розслідування.

Як вбачається з відомостей про ф/о-податників річної податкової декларації станом на 23.12.2021 за 2019-вересень 2021 років стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 останні за вказаний період не мали офіційного джерела доходу.

Доводи адвоката стосовно походження коштів, за які було придбане арештоване майно, не заслуговують на увагу, оскільки надані захисником копії документів хоч і підтверджують продаж ОСОБА_9 та ОСОБА_8 нерухомого та рухомого майна в АР Крим, натомість не підтверджують, що арештовані квартири були придбані саме за грошові кошти, отримані від укладення вказаних угод.

Посилання адвоката на те, що ОСОБА_7 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні не доводить необґрунтованість накладення арешту, оскільки відповідно до змісту ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто норми вказаної статті не пов`язують можливість накладення арешту з метою збереження речових доказів з наявністю у власника такого майна будь-якого процесуального статусу.

Окрім того, відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень, представник власника майна неодноразово звертався до Вищого Антикорупційного суду із клопотаннями про скасування арештів із спірного на даний час майна, накладених ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2022 у справах №757/342/22-к та №757/336/22-к, за результатами розгляду яких було відмовлено у скасуванні арештів з указаного майна (справи №991/2877/22 від 11.08.2022, №991/5948/22 від 08.12.2022 та №991/31/23 від 09.01.2023).

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи те, що у своєму клопотанні адвокат ОСОБА_4 посилається на необґрунтованість накладення арешту на вказане у клопотанні майно, слідчий суддя зазначає, що вказані обставини не змінилися та вже були предметом судового контролю слідчими суддями.

Таким чином, з урахуванням мети накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що представником власника майна не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, а тому підстави для задоволення клопотання - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 376, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №00001652, виділеному з кримінального провадження №0000360 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1