№ 207/1164/24
№ 1-кп/207/222/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000111 від 23.01.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, солдата, гранатометника 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, НОМЕР_5, військової частини НОМЕР_1 , маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації і проходячи її на посаді гранатометника 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, НОМЕР_4, військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 23.01.2024 року близько 07:55 годин, керуючи технічно справним автомобілем «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , рухався в Південному районі міста Кам`янського по АДРЕСА_2 з боку проспекту Аношкіна у напрямку площі Визволителів.

Під час руху, 23.01.2024 року близько 07:55 годин, ОСОБА_5 , к еруючи вищевказаним автомобілем, знаходився у стані алкогольного сп`яніння (концентрація алкоголю 2,62%), чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку, що складається та координувати свої дії, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, рухаючись зі швидкістю 94,0 км/год. при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.2 («зебра червоно-білого кольору»), розташованого в районі будинку АДРЕСА_2, на якому перебувала пішохід ОСОБА_7 , перетинаючи проїзну частину дороги справа наліво за напрямком руху автомобіля, заходів до зменшення швидкості, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходові, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, не прийняв і продовжив рух, де скоїв на неї наїзд.

В результаті наїзду, пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: сполучена трупа травма тіла: відкрита черепно-мозкова травма: перелом лівої скроневої кістки та основи черепу, крововиливи під оболонки та у речовину мозку, синець голови ліворуч та рана в лівій надбрівній ділянці; тупа травма грудної клітини: перелом 4-го ребра по переднє-пахвинній лінії ліворуч, синці тулубу; перелом сідничної кістки ліворуч, переломи обох кісток лівої гомілки в нижній третині, синці кінцівок, рана правої гомілки та садно лівої гомілки.

Виявлена у ОСОБА_7 сполучена тупа травма тіла відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті.

Своїми діями, водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем, порушив вимоги п.п. 2.9 «а», 12.4, 12.9(б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, які свідчать:

- п.2.9«а» - «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

- п.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

- п.12.9(б) «Перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 Правил;

- п.18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,- невиконання якого знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Невиконання п.18.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки зазначені порушення безпосередньо спричинили настання даної події.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин визнав свою вину повністю. У вчиненому щиро розкаявся, матеріальну та моральну шкоду потерпілій відшкодував. Просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_8 надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, оскільки шкода їй відшкодована повністю.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина також підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.01.2024 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, а саме: територія біля будинку АДРЕСА_2 та автомобілі (т.1 а.с.11-18);

- протоколом затримання особи від 23.01.2024 року, відповідно до якого 23.01.2024 року о 12.10 год. було затримано ОСОБА_5 (т.1 а.с.19-20);

- протоколом огляду предмету від 23.01.2024 року, згідно якого було оглянуто автомобіль «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_2 (т.1 а.с.41-44);

- постановою про визнання речових доказів від 23.01.2024 року, згідно якої визнано речовим доказом: автомобіль «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_2 (т.1 а.с.45);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 23.01.2024 року, під час якого він розказував та показував у який спосіб та за яких обставин водій автомобілю «Hyundai I30» здійснив наїзд на потерпілу (т.1 а.с.52-55);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 04.02.2024 року, під час якого він розказував та показував у який спосіб та за яких обставин водій автомобілю «Hyundai I30» здійснив наїзд на потерпілу (т.1 а.с.65-70);

- протоколом огляду місця події від 03.02.2024 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто приміщення лікарні КНП КМР «МЛШМД», що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а.с.137-144);

- висновком судово-медичного експерта № 254к від 22.02.2024 року, у підсумках якого зазначено, що при дослідженні трупу ОСОБА_7 виявлено: Сполучена тупа травма тіла: Відкрита черепно-мозкова травма: перелом лівої скроневої кістки та основи черепу, крововиливи під оболонки та у речовину мозку, синець голови ліворуч та рана в лівій надбрівній ділянці; Тупа травма грудної клітини: перелом 4-го ребра по переднє-пахвинній лінії ліворуч, синці тулубу; перелом сідничної кістки ліворуч, переломи обох кісток лівої гомілки в нижній третині, синці кінцівок, рана правої гомілки та садно лівої гомілки. Виявлена в неї сполучена тупа травма тіла відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті. Враховуючи характер та локалізацію виявлених пошкоджень, вважає, що вони могли утворитись в умовах дорожньо-транспортної пригоди від дії тупого предмета, предметів (якими можуть бути виступаючи частини легкового автомобілю, який рухався), про що свідчить характер пошкоджень (наявність синців, саден, переломів кісток) з первинним контактом, скоріше за все, по зовнішній поверхні лівої гомілки, при цьому тіло потерпілої в момент первинного контакту, ймовірніше за все, було звернуто лівою поверхнею тіла до автомобілю, з послідуючим падінням тіла потерпілої на дорожнє покриття задньою поверхнею тіла. Давність утворення пошкоджень незадовго до потрапляння у лікарню, про що свідчить характер пошкоджень та вираженість прижиттєвої реакції тканин в місцях пошкоджень. Смерть її настала від сполученої тупої травми тіла, яка супроводжувалася відкритою черепно-мозковою травмою з перелом кісток черепу, тупою травмою грудної клітини з переломом 4-го ребра по переднє-пахвинній лінії ліворуч, переломами кісток тазу, лівої гомілки та ускладнилася набряком мозку, про що свідчать: виявлені пошкодження та данні медичної документації, результати судово-гістологічного дослідження внутрішніх органів. Виявлені тілесні ушкодження перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті. Згідно наданої медичної карти на ОСОБА_7 , 03.02.2024р. о 09:30 год. констатована біологічна смерть (т.1 а.с.149-154);

- висновком судово-токсикологічної експертизи № 2077 від 12.02.2024 року, у підсумках якого зазначено, що при судово-токсикологічному дослідженні в доставлених зразках крові та сечі гр. ОСОБА_5 , виявлений етиловий спирт у концентрації 1,61%о - в крові та 2,82%о - в сечі. Дана кількість етилового алкоголю у крові відноситься до середнього ступеня алкогольного сп`яніння. При судово-токсикологічному дослідженні в доставлених зразках крові та сечі гр. ОСОБА_5 , виявлено психотропні речовини з групи похідних фенілалкіламінів, якими є метамфетамін та амфетамін (т.1 а.с.167-173);

- висновком судової експертизи технічного стану транспортних засобів № СЕ-19/104-24/3766-ІТ від 22.02.2024 року, у підсумках якого зазначено, що робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент експертного огляду знаходяться у працездатному стані (т.1 а.с.177-181);

- висновком судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-24/6531-ІТ від 15.02.2024 року, у підсумках якого зазначено, що згідно довжини слідів гальмування шин коліс зафіксованих на проїзній частині дороги після ДТП, швидкість руху автомобіля «Hyundai I30» реєстраційний номер НОМЕР_2 перед гальмуванням була не менше, ніж 94,0 км/год. Розрахована швидкість руху автомобіля «Hyundai I30», яка дорівнює 94,0 км/год. є мінімальною, оскільки при розрахунках не враховуються витрати кінетичної енергії на деформацію деталей ТЗ, витрачених при наїзді на пішохода, а частина слідів гальмування шин коліс автомобіля «Hyundai I30» могла не залишитися на проїзній частині. Врахувати витрати кінетичної енергії на деформацію деталей ТЗ, витрачених при наїзді на пішохода за допомогою технічних розрахунків не є можливим, оскільки в експертній практиці відсутня достатньо апробована методика. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Hyundai I30» ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.18.1, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. При заданих вихідних даних, водій автомобіля «Hyundai I30» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду. Дії водія автомобіля «Hyundai I30» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 , при заданому механізмові пригоди, не відповідали вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Дії водія ОСОБА_5 , при заданому механізмі пригоди, не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху, проте встановлена невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам п.п. 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, не знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП (т.1 а.с.187-190);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.02.2024 року з якого вбачається, що свідок ОСОБА_10 вказав на обвинуваченого ОСОБА_5 як на особу, яка вчинила наїзд на пішохода (т.1 а.с.192-195);

- висновком експерта №68 від 22.02.2024 року, з якого вбачається, що згідно до проведених розрахунків за формулою Відмарка встановлена концентрація алкоголю в крові у гр. ОСОБА_5 на 07 годину 55 хвилин 23.01.2024 року могла складати 2,62-2,82%о, що відповідає алкогольному сп`янінню сильного ступеню. Слід зазначити, що різниця концентрації етанолу в крові та сечі, вказує на фазу елімінації (стадія виведення алкоголю) (т.1 а.с.204-221).

Суд, врахувавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого ОСОБА_5 , які вважали недоцільним допит свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений беззаперечно визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення за викладених вище обставин та повністю відшкодував завдану потерпілій шкоду, також вважає недоцільним допит свідків у даному кримінальному провадженні.

Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілому, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої потерпілій шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує думку прокурора та потерпілої, які не наполягали на суворому покаранні, обставини та тяжкість скоєного злочину, відповідно до вимог ст. 12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, солдатом, гранатометником 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, НОМЕР_5, військової частини НОМЕР_1 , має емоційно-лабільний розлад органічного походження, наслідки перенесеної МВТ ЗЧМТ, СГМ, АБТ, на тлі залишкових явищ перенесеної ЧМТ у вигляді післятравматичної енцефалопатії 1 ст. з антено-невротичним синдромом, нагороджений медаллю «За оборону рідної держави», за місцем проживання характеризується задовільно, матеріальну та моральну шкоду потерпілій відшкодував, знаходиться в реєстрі у лікаря нарколога з 2021 року з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання алкоголю, синдром залежності, в реєстрі у лікаря психіатра не перебуває. Щиро кається у вчиненому.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст. 286-1 КК України, з відбуттям покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Питання про арешт майна вирішити відповідно до ст. 174 КПК України.

Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України і призначити йому покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 05 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 27 лютого 2024 року, тобто з моменту його фактичного затримання, з розрахунку день за день.

До набрання вироком законної сили захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_5 залишити - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати: за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/104-24/3766-ІТ від 22.02.2024 року в розмірі 3029,12 грн.; за проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-24/6531-ІТ від 15.02.2024 року в розмірі 3029,12 грн., а всього 6058 гривень 24 копійки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 25.01.2024 року на автомобіль «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Речовий доказ по справі: автомобіль «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на спецмайданчику за адресою: АДРЕСА_4 - повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1