Дата документу 12.06.2024 Справа № 333/3216/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/3216/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/343/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника певної військової частини ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12 квітня 2024 року, якою скаргу представника певної військової частини ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м.Мелітополі щодо невнесення відомостей до ЄРДР повернуто заявнику.

Представник певної військової частини ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12 квітня 2024 року, якою скаргу представника певної військової частини ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м.Мелітополі, щодо невнесення відомостей до ЄРДР повернуто заявнику.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга була направлена до суду після спливу строку на оскарження бездіяльності, при цьому клопотань про поновлення цього строку до скарги надано не було.

В апеляційній скарзі представник певної військової частини ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги, викладені в скарзі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що не погоджується з висновками слідчого судді про те, що був порушений строк подання скарги, оскільки скарга на бездіяльність була подана 06 квітня 2024 року представником військової частини.

Апелянт вважає, що певна військова частина лише 01 квітня 2024 року дізналася про порушення своїх прав, тобто з моменту отримання листа від заступника керівника першого слідчого відділу ТУ ДБР (з дислокацією у м.Мелітополі та в м.Запоріжжі) ОСОБА_7 .

Вказує, що до скарги ним було надано як докази, які безпосередньо підтверджують неправомірність дій заступника керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та в м.Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, так і було додано довіреність.

Представник вказує, що діяв в межах наданих повноважень з дотриманням вимог законодавства, повноваження були підтвердженні доданими до скарги довіреностями.

Стосовно поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що оскаржувана ухвалі слідчого судді від 12 квітня 2024 року надійшла до електронного кабінету ЄСІТС певної військової частини 06 травня 2024 року о 16 год. 36 хв.

Питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження колегією суддів не обговорюється, оскільки, згідно з матеріалами провадження, цей строк в цьому випадку не пропущений. Як зазначено вище, оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена 12 квітня 2024 року без виклику особи, що подала скаргу. Відомостей про те, що копію ухвали апелянтом отримано протягом строку на її апеляційне оскарження, в матеріалах провадження немає.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про дату та час судового засідання.

Представник військової частини, в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, звернувся з клопотаннями про розгляд вказаного провадження без його участі, апеляційну скаргу просив задовольнити.

Представник ТУ ДБР у м.Мелітополі, в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, звернувся з клопотаннями про розгляд вказаного провадження без його участі, заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю апелянта, прокурора та представника ТУ ДБР у м.Мелітополі, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі учасників провадження та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог закону при прийнятті рішення слідчим суддею дотримано.

Як убачається з матеріалів провадження, 06 квітня 2024 року представником певної військової частини ОСОБА_6 направлено до слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя скаргу на бездіяльність уповноважених осіб другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі (з дислокацією у м.Запоріжжі), яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя послався на те, що скарга була направлена до суду після спливу строку на оскарження бездіяльності, при цьому клопотань про поновлення строку на подачу скарги до скарги надано не було.

Так, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, в даному випадку - ТУ ДБР, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язана внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до положень ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Тобто, виходячи з аналізу вищевказаних положень закону, початок десятиденного строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, на подання скарги на бездіяльність посадових осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, повинен обраховуватись з моменту, коли сплине передбачений для внесення відомостей 24-х годинний термін, з часу отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Як встановлено слідчим суддею, повідомлення певної військової частини щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 надійшло до ТУ ДБР у м.Мелітополі 09 лютого 2024 року та зареєстроване під №1744зкп/мл-2024, а тому перебіг строку на оскарження почався з 11 лютого 2024 року.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя, дійшов обґрунтованого висновку, що перебіг 10-денного строку на оскарження бездіяльності ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою від 09 лютого 2024 року, розпочинається 11 лютого 2024 року та спливає 21 лютого 2024 року.

Представник певної військової частини ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з вищевказаною скаргою 06 квітня 2024 року, тобто після закінчення строку, передбаченого КПК України, для подання скарги.

При цьому, клопотання про поновлення пропущеного строку не заявлено.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність повернення скарги представнику певної військової частини ОСОБА_6 із зазначених в ухвалі підстав.

Доводи апелянта про те, що процесуальний строк в цьому випадку має обчислюватися з моменту отримання військовою частиною відповідного повідомлення, є помилковими, оскільки не ґрунтуються на законі.

В свою чергу, обставини, на які посилається апелянт, можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку.

Разом з цим, питання щодо поновлення процесуального строку не вирішувалось слідчим суддею через відсутність відповідного клопотання.

Тому, слідчий суддя обґрунтовано повернув вищевказану скаргу.

При цьому, слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі роз`яснено заявнику, що повернення його скарги не перешкоджає повторному зверненню до слідчого судді зі скаргою у порядку, передбаченому законом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, не убачається.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника певної військової частини ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12 квітня 2024 року, якою скаргу представника певної військової частини ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м.Мелітополі щодо невнесення відомостей до ЄРДР повернуто заявнику, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3