№ 173/1031/24
№ 1-кп/209/256/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2024 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кам`янське кримінальне провадження № 1-кп/209/256/24 внесене в ЄРДР за №0000477 від 29.09.2023 року відносно обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч.2 Кримінального кодексу України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Люта Великоберезанівського району Закарпатської області, українки, громадянки України, освіта професійно-технічна, незаміжня, не працює, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу №14-К від 14.03.2022 директора ТОВ «НИВА-2000» ОСОБА_4 призначено на посаду агронома.

Відповідно до посадової інструкції агроном ТОВ «НИВА-2000» здійснює організаційно - технологічне керівництво галуззю рослинництва та сільськогосподарського виробництва. Організовує розроблення і освоєння науково обґрунтованих систем землеробства, виконання заходів з інтенсифікації виробництва в галузі, ефективного використання землі, основних фондів, трудових і матеріальних ресурсів, упровадження інтенсивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та підвищення їх ефективності з метою збільшення виробництва i поліпшення якості продукції, зростання продуктивності праці і виконання на цій підставі планів та завдань з виробництва і продажу продукції рослинництва. Забезпечує розроблення і упровадження агротехнічних та організаційно - економічних заходів, спрямованих на підвищення родючості ґрунту, зміцнення зернового господарства, створення міцної кормової бази для тваринництва.

Організовує проведення меліорації земель, забезпечує раціональне використання земельного фонду, машинно - тракторного парку, палива і засобів хімізації. Організовує роботу з насінництва, розмноження районованого, перспективного і дефіцитного насіння, прискореного проведення сортозміни, сортооновлення, забезпечення господарства високоякісним сортовим насінням і правильного його застосування. Здійснює заходи щодо дотримання вимог діючого природоохоронного законодавства (Земельний кодекс України, Водний кодекс України) при вирощуванні зернових та інших сільськогосподарських культур, а також проведенні інших сільськогосподарських робіт.

Забезпечує виконання законодавства про охорону навколишнього природнього середовища. Бере участь у розробленні перспективних і річних планів розвитку господарства та госпрозрахункових завдань підрозділам. Розробляє технологічні карти, виробничі програми і робочі плани з сільськогосподарського виробництва. Контролює якість і своєчасність проведення сільськогосподарських робіт, використання техніки, якість продукції, що виробляється, затрати запобігання збиткам, праці і матеріально - грошових коштів у галузі, вживає заходів для запобігання збиткам. Контролює додержання працівниками рослинництва виробничої і трудової дисципліни, правил і норм охорони праці, виробничої санітарії та протипожежного захисту.

Також відповідно до розділу IV «Відповідальність» посадової інструкції агроном несе відповідальність: за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, а також за невикористання або неповне використання своїх функціональних прав, що передбачені цією посадовою інструкцією, а також правилами внутрішнього трудового розпорядку, в межах, визначених чинним законодавством України про працю, адміністративним та кримінальним законодавством України. За правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, - в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України. За завдання матеріальної шкоди - в межах, визначених чинним цивільним законодавством та законодавством про працю України.

Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи відсутність будь-яких законних підстав, у період часу з початку весни 2023 року та по вересень 2023 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, умисно з метою збагачення, в порушення вимог ст. 14 Конституції України, згідно з якою земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону, нехтуючи вимогами ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, згідно з якою громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю), ст. 125 Земельного кодексу, згідно з якою право власності на земельну ділянку, або її оренди, право державної реєстрації цих прав виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування, або оренди земельною ділянкою, та його державної реєстрації, ст.ст. 61, 125 Земельного кодексу України, ст. 89, 110 Водного кодексу України, згідно з якими прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво. Уздовж річок з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги, які встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води шириною 50 метрів для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів, на яких заборонено розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво, самовільно зайняла земельну ділянку прибережної захисної смуги на відстані 50 м і ближче до урізу води, загальною площею 2,9298 га (1,6262 га в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0141; 1,3036 та в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0136), яка розташована в прибережній захисній смузі річки Саксагань (Макортівське водосховище) на території Верхівцевської ТГ Кам`янського району Дніпропетровської області, поблизу села Малоолександрівка.

При цьому самовільно забезпечила розорювання земель і висівання сільськогосподарської культури - соняшника, з метою збільшення зайнятої земельної ділянки для вирощування сільськогосподарських культур, достовірно знаючи, що вказана земельна ділянка у встановленому порядку не надавалась ТОВ «НИВА-2000» у володіння і користування та не передавалась у власність, або оренду, тобто за відсутності правочину щодо такої земельної ділянки.

Згідно висновку судово-економічної експертизи від 25.03.2024 №СЕ-19/104-24/12787-ЕК, в обсязі наданих документів, документально та арифметично частково підтверджується «Орієнтовний розрахунок розміру шкоди заподіяної державі, зумовленої самовільним зайняттям земельної ділянки розташованої в прибережній захисній смузі річки Саксагань, на території Верхівцевської міської ради Кам?янського району Дніпропетровської області, поблизу села Малоолександрівка, загальною площею 2,9298 га (1,6262 га в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0141; 1,3036 га в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0136)», наданий Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу супровідним листом №3-1669-23 від 21.03.2024 на суму розміром 15 022,55 грн. (п`ятнадцять тисяч двадцять дві гривні 55 копійок).

Таким чином, самовільним зайняттям земельної ділянки земель в охоронних зонах (прибережній захисній смузі водоохоронної зони), розташованої поблизу с. Малоолександрівка Верхівцевської міської ради Кам?янського району Дніпропетровської області, загальною площею 2,9298 га (1,6262 га в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0141; 1,3036 та в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0136) ОСОБА_4 заподіяла збитки в розмірі 15 022,55 грн.

ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 197-1 ч. 2 КК України, а саме у самовільному зайнятті земельної ділянки щодо земель в охоронних зонах.

Під час досудового розслідування, 28.03.2024 року прокурор Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку, та підозрювана в цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області, за адресою м. Верхньодніпровськ вул.. Яблунева 47, в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 уклали угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов:

1. Обвинувачена ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення у обсязі підозри у судовому провадженні;

2. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 197-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою віднесений до нетяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не виявлено.

Обвинувачена погоджується на призначення узгодженого покарання за ч. 2 ст. 197-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Потерпілий також не заперечував проти затвердження угоди про що надав відповідну заяву.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 28 березня 2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваною в цьому провадженні ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 з іншого боку

Дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 197-1 КК України, тобто як самовільне зайняття земельної ділянки щодо земель в охоронних зонах.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує, що злочин умисний, є не тяжким злочином, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, визнала свою вину, розкаялася у вчиненому, що дає підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченої може бути досягнуто і без ізоляції останньої від суспільства з призначенням узгодженого покарання у виді позбавлення волі та звільненням від відбуття покарання з призначенням іспитового строку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України є повне визнання своєї провини, щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченої згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої до набрання вироком законної сили суд вважає за можливе не обирати.

Судові витрати пов`язані із залученням експертів, в розмірі 6058,24 гривень слід стягнути з обвинуваченої.

Керуючись ст. 370, 371, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 28 березня 2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваною в цьому провадженні ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 з іншого боку.

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч.2 КК України і призначити їй узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1 / один / рік.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути зОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судової економічної експертизи в розмірі 6058 гривень 24 копійки.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1