ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1152/24 Справа № 207/260/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 лютого 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 лютого 2024 року задоволено клопотання прокурора та обрано запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком до 17 квітня 2024 року.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції посилається на те, що сторона захисту послалась на необґрунтованість підозри відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , однак, обґрунтованість підозри перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 на момент затримання не працював, немає постійного джерела доходів, вчинив злочини під час перебування його під домашнім арештом, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на покази потерпілої та свідків, з метою змусити їх змінити показання, оскільки з деякими свідками обвинувачений особисто знайомий, йому відомі місце їх проживання; крім того, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки має непогашену судимість за корисливий злочин.

Вказує, що при визначенні виду можливого запобіжного заходу вразовується існування встановлених в судовому засіданні ризиків, а тому, необхідним є відносно ОСОБА_7 обрати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід, не може запобігти доведеним ризикам і забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та вказане в повній мірі відповідає меті такого запобіжного заходу та меті позбавлення особи свободи, як можливому законному випадку порушення такого права, передбаченому абз. с) ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування свої вимог посилається на необґрунтованість підозри у зв`язку з відсутністю доказів в клопотанні прокурора.

Звертає увагу на те, що ризики відстуні, за 4 роки ОСОБА_7 подорослішав, отримав достатній урок та його батьки здатні забезпечи належну процесуальну поведінку сина. ОСОБА_7 заразився та перехворів декількома захворюваннями.

Вказує, що рішення про застосування запобіжного заходу не передбачено ст. 315 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, при цьому враховано особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, міцних соціальних зв`язків не має.

Окрім того, відповідно до клопотання прокурора, обвинувачений вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, маючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, при цьому покинув місце вчинення злочину, відразу після його вчинення.

Також слід зазначити, що до ризиків належить наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 може незаконно впливати на покази потерпілої та свідків, з метою змусити їх змінити показання, оскільки з деякими свідками обвинувачений особисто знайомий, йому відомі місце їх проживання

Оскільки встановлено ризики, що підтверджуються зазначеними обставинами, тому для їх запобігання необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, із застосуванням насильства, та ч.2 ст.121 КК України, що спричинило смерть потерпілого, а тому, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суддя також має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки колегією суддів встановлено, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам КПК України, оскільки містить всі необхідні відомості, передбачені ч. 1 ст. 196 КПК України, в тому числі, встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та зазначено щодо неможливості застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 лютого 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3