Справа № 202/1983/24
Провадження № 1-кс/202/1111/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

22 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000015 від 28.04.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_5 з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2018 року на транспортний засіб «LAND ROVER RANGE ROVER» номерний знак НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 29.01.2018 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська накладено арешт на майно ОСОБА_6 , а саме транспортний засіб «LAND ROVER RANGE ROVER» номерний знак НОМЕР_1 із забороною відчуження, розпорядження та користування.

06.02.2018 року ухвала слідчого судді набрала законної сили.

Однак 02 лютого 2018 року ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_6 транспортний засіб «LAND ROVER RANGE ROVER» та того ж дня перереєстрував на себе.

Під час реєстрації будь-яких заборон та обтяжень щодо цього майна виявлено не було.

Звертає увагу, що відповідно до абзацу другого частини 10 статті 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зокрема набувач визнається добросовісним, якщо він не знав, що особа, у якої він придбав річ, не мала права її відчужувати.

ОСОБА_5 є добросовісним набувачем автомобіля, не має жодного відношення до кримінального провадження.

Крім того, арештований автомобіль не є речовим доказом у розумінні статті 98 КПК України.

Також зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваний ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть та є підставою для закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який приймав участь у режимі відеоконференції, клопотання про скасування арешту підтримав.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти скасування арешту майна, посилаючиь на те, що у кримінальному провадженні № 0000015 від 28.04.2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України, зокрема в ухиленні від сплати податку на додану вартість, чим завдано шкоду державі на суму 11 320 244,33 грн. 33 коп., а також у легалізації 9 612 489,73 грн., одержаних злочинним шляхом.

Досудове розслідування зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного.

Арештований автомобіль належить співмешканці підозрюваного ОСОБА_6 та фактично знаходився у користуванні підозрюваного ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 на момент реєстрації прва власності на автомобіль була громадянкою Вірменії, на території України перебувала на підставі пост віки на постійне проживання, офіційно не працювала.

Також у слідства є підстави вважати, що ОСОБА_6 може ьути причетною до вчинення злочину, передбаченого ст. 209 КК України, у зв`язку з тим, що разом із ОСОБА_7 протягом 2015-2016 років здійснювала зняття готівки з рахунків ПП ПВКА «Укрєвробуд 2013», хоча офіційно на підприємстві ніколи не працювала.

Право власності на автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_6 10.03.2017 та вже 18.03.2017 видано нотаріальну довіреність на цей автомобіль ОСОБА_7 .

Отже, у слідства є підстави вважати, що автомобіль придбаний за кошти, одержані незаконним шляхом, та відповідно до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України підлягає спеціальній конфіскації.

01.02.2018 року ухвалу про арешт автомобіля від 29.01.2018 року було надано для реєстрації заборони до ТСЦ 1242.

В свою чергу, ОСОБА_5 зареєстрував право власності на автомобіль 02.02.2018 року, тобто після накладення на нього арешту.

Також прокурором було зазначено, що відомості щодо смерті підозрюваного не надходили та не були надані органу досудового розслідування та обвинуваченню. Свідоцтво про смерть ОСОБА_7 , копія якого долучена до клопотання про скасування арешту, не легалізоване в установленому порядку.

За цих підстав прокурор вважав, що підстави для скасування арешту відсутні, у зв`язку з цим просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000015 від 28.04.2017 року, в якому 31 січня 2018 року повідомлено ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

При цьому ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2018 року був накладений арешт на транспортний засіб «LAND ROVER RANGE ROVER» номерний знак НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_6 та яким фактично користувався ОСОБА_7 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Також судом установлено, що після повідомлення ОСОБА_7 31 січня 2018 року про підозру 02.02.2018 право власності на цей автомобіль було перереєстровано на ОСОБА_5 .

В подальшому досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного, який триває дотепер.

Вирішуючи питання про скасування арешту автомобіля, слідчий суддя враховує, що згідно з положеннями статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зокрема, згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Норми частини другої статті 173 КПК зобов`язують слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя бере до уваги, що на момент набуття ОСОБА_5 права власності на автомобіль «LAND ROVER RANGE ROVER» на нього був накладений арешт.

Досудове розслідування на цей час не закінчено та було зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, якими задано державі збитків в особливо великому розмірі.

В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що арештований автомобіль фактично належив підозрюваному ОСОБА_7 та підлягає спеціальній конфіскації.

Відтак, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують арешт цього майна.

Доводи представника ОСОБА_5 про те, що останній є добросовісним набувачем майна, не можуть бути взяті слідчим суддею до уваги, оскільки на момент постановлення ухвали про арешт автомобіль був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_6 . Питання щодо правомірності арешту майна неодноразово було предметом судового розгляду. Відтак відсутні підстави вважати, що арешт накладений необґрунтовано.

Щодо доводів про смерть ОСОБА_7 на території російської федерації 28.05.2022 року, то слідчий суддя вважає, що вони самі по собі не є підставою для скасування арешту, оскільки на час звернення з цим клопотанням рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю підозрюваного прокурором не прийнято. Підозрюваний залишається у розшуку. В матеріалах досудового розслідування доказів смерті підозрюваного немає. Отже, в даному випадку факт смерті підозрюваного підлягає з`ясуванню та встановленню під час досудового розслідування, а не слідчим суддею в межах розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Слідчий суддя вважає, що підстави для скасування арешту на цей час не доведені.

Слідчий суддя звертає увагу, що автомобіль «LAND ROVER RANGE ROVER» після накладення на нього арешту не вилучався, перебуває у власника, право користування ним фактично не обмежено. Тож права власника цього майна під час досудового розслідування суттєво не обмежуються.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні клопотання про скасування арешту майна необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту автомобіля «LAND ROVER RANGE ROVER» номерний знак НОМЕР_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_8