Житомирський апеляційний суд
Справа №288/517/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, ФОП " ОСОБА_8 ", на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 21 квітня 2024 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави згідно вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою. Зазначає, що поза увагою слідчого судді залишився той факт, що підозрюваний ОСОБА_10 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема за вчинення домашнього насильства, керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, а також зареєстрований та проживає за різними адресами. Вказує, що слідчим суддею не враховано спосіб вчинення кримінального правопорушення, у якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , його цинізм в умовах повномасштабної війни. Вказує, що на даний час в межах кримінального провадження триває розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а тому підозра буде змінюватися. Вважає, що застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які реально існують.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 строком на 60 днів, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0000030 від 21.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.1 ст.263 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 21.02.2024 року біля 17 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив по території КНП «Попільнянська лікарня», яка розташована по вул. Київська, 40 в смт. Попільня Попільнянської ОТГ Житомирського району Житомирської області де в нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганства, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з метою самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, діючи умисно та цілеспрямовано, з особливою зухвалістю, ОСОБА_8 у вказану дату та час, проходячи по асфальтованій ділянці дороги поблизу приміщення «морг», яке розташоване на території КНП «Попільнянська лікарня» по вул. Київська у смт. Попільня, Попільнянської ОТГ Житомирського району Житомирської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в присутності громадян, що знаходилися біля вказаного закладу, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, привів в дію підривник та поблизу вищевказаного закладу здійснив підрив предмету, схожого на гранату типу Ф-1, яку рукою кинув на земельну ділянку в напрямку приміщення «котельня», де відбувся вибух.

Згідно акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 21.02.2024 встановлено, що при огляді території по вул. Київська, 40 в смт. Попільня, Житомирського району Житомирської області виявлено металеві уламки зовні схожі на фрагменти корпусу гранати Ф-1.

За вказаним фактом 21.02.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Крім того, 21.02.2024 СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000031 від 21.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

21.02.2024 кримінальні провадження за №0000030 та № 0000031 об`єднані в одне провадження, якому присвоєно загальний реєстраційний №0000030.

21.02.2024 ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 22.02.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Слідчій зазначив, що обгрунтвоаність підозри доведена доказами, які містяться в матеріалах клопотання. Разом з цим, мають місце ризики, передбачені п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме : можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважав, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах його тримання під вартою, а тому застосував відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання, зокрема: протоколом огляду місця події від 21.02.2024 року (а.п.15-16); протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 21.02.2024 року, свідка ОСОБА_13 від 22.02.2024 року (а.п.18-21); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.02.2024 року (а.п.30-32) та іншими матеріалами кримінального провадження.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а також під час досудового слідства та в судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання за ч.4 ст.296 КК України, у разі доведеності його вини, та слабкістю його соціальних зв`язків, оскільки підозрюваний притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтована тяжкістю можливого покарання, а також тим, що ОСОБА_8 на даний час відмовився надавати показання в силу ст.63 Конституції України.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення зумовлений тим, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні зухвалого злочину в умовах повномасштабної війни, шляхом створення загрози для життя та здоров`я іншим особам застосуванням предмету, який є вибуховим пристроєм, тобто вчинений суспільно-небезпечним способом.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, з урахуванням доказів, які долучені до матеріалів клопотання слідчого, прокурором було доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави апеляційному суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, на даний час в межах даного кримінального провадження також триває розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри, встановлених ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а також спосіб вчинення цинічного та зухвалого злочину в умовах повномасштабної війни, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На думку колегії суддів, висновки слідчого судді про те, що до підозрюваного ОСОБА_8 достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, є необґрунтованими, оскільки, в ухвалі не наведено наявності достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 статті 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Проте, з матеріалів клопотання не вбачається що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , був вчинений останнім із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає необхідним визначити підозрюваному розмір застави в межах, передбачених ч.5 ст.182 КПК України.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого слід задовольнити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 21 квітня 2024 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 квітня 2024 включно.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою на відповідний депозитний рахунок (Одержувач коштів: Житомирський апеляційний суд, код одержувача: 42261525, МФО: 820172, Банк: ДКСУ у м. Києві, рахунок: UA0085932).

3 моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали до 21.04.2024 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: