Справа № 357/5402/24
У Х В А Л А

про домашній арешт

11 квітня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київська області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у кримінальному провадженні № 0001299, яке внесене до ЄРДР 09 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, слідчий ОСОБА_6 просив:

(1) застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , з 12:00 год. до 06:00 год. наступного дня, строком на 2 (два) місяці;

(2) покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати щовівторка о 16 годині до старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 (у випадку заміни слідчого у провадженні до іншого визначеного керівником органу досудового розслідування слідчого), який здійснює свою діяльність у кабінеті АДРЕСА_3 , а також у випадку необхідності слідчих дій за першим викликом, а також до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 у кримінальному провадженні.

(3) контроль за виконанням покладених на ОСОБА_4 обов`язків покласти на службу превенції Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Своє клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої підозри підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

Згідно зібраних на досудовому розслідуванні даних, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква, Київська області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2

Вважав, що тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному ОСОБА_4 а саме: позбавлення волі на строк до 8 (восьми) років, усвідомлення цих вкрай несприятливих наслідків, свідчать, що він може вчиняти спроби втечі та переховування від органу досудового розслідування або суду.

Вказував, що підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідка ОСОБА_8 , який був присутній під час вчинення кримінального правопорушення, а саме нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , з метою ухилення від подальшого покарання та спотворення об`єктивної істини. Вважав, що визначаючи наявність цього ризику, слідчий суддя має врахувати фактор страху людини перед іншою людиною, яка здатна застосувати насильство та те що свідок і потерпілий мають відчувати свою захищеність і невразливість та з цим відчуттям надати покази.

Вважав, що більш м`які запобіжні заходи, аніж домашній арешт не зможуть попередити установлені ним ризики. Зокрема, особисте зобов`язання не може бути застосоване, через тяжкість кримінального правопорушення; особиста порука, оскільки відсутні будь-які особи, які заслуговують на довіру; домашній арешт у нічний час, адже наявні ризики вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду/органу досудового розслідування.

У зв`язку з цим, вважав, що є обґрунтована необхідність у обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 12:00 год жо 06:00 год.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за обставин та підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, є запобіжні заходи.

Згідно із ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, слідчий суддя має дослідити клопотання про застосування запобіжного заходу, на основі наданих сторонами кримінального провадження доказів, на предмет того, чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, чи є достатні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, а також чи достатнім буде застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук та Йонкало проти України», заява № 42310/04).

Слідчим суддею установлено, що 09 квітня 2024 року ОСОБА_4 під розписку вручене повідомлення про підозру.

Згідно з ним, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, а саме умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, вчиненому за таких фактичних обставин.

09 квітня 2024 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перебували у квартирі АДРЕСА_4 , де спільно вживали алкогольні напої. У вказаний час та у зазначеному місці на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, припускаючи можливість спричинення шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , взявши у руку кухонний ніж, наніс ним не менше дванадцяти ударів в область тулуба ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення черевної порожнини без пошкоджень внутрішніх органів, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Суддя зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 під сумнів не ставив.

Своєю чергою, додані до клопотання матеріали та інформація в них свідчать, що дійсно підозрюваний ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, за обставин викладених в підозрі, адже це стверджується: витягом ЄРДР, про кримінальне провадження № 0001299; рапортом помічника чергового ОСОБА_10 від 09 квітня 2024 року; заявою ОСОБА_8 від 09 квітня 2024 року; протоколом огляду місця події від 09 квітня 2024 року; протоколом допиту потерпілого від 09 квітня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09 квітня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09 квітня 2024 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 09 квітня 2024 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 09 квітня 2024 року; протоколом допиту підозрюваного від 09 квітня 2024 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 09 квітня 2024 року.

Слідчий суддя зазначає, що вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявність в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину.

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_4 конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Слідчий суддя зазначає, що слідчий обґрунтовуючи своє клопотання посилався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що згідно із п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. v. Switzerland» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Oleksandr Makarov v. russia», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчий суддя зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5-ти (п`яти) до 8 (восьми) років.

Отже, підозрюваному ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим, загрожує покарання, у виді позбавлення волі на строк від 5-ти (п`яти) до 8 (восьми) років.

Слідчий суддя вважає, що таке покарання є вагомим мотивом для майбутньої втечі підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчим суддею установлено, що підозрюваний ОСОБА_4 не працює, не навчається.

Отже, у нього відсутні соціальні зв`язки, які зважаючи на наявність мотиву для втечі, який обумовлений суворістю можливого покарання, здатні попередити втечу та переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду.

Разом з цим, оцінюючи наявність ризику впливу на свідків та потерпілого, слідчий суддя зазначає, що слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні, про що зазначено у частинах 1, 2 статті 23 та статті 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 95 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

За таких обставин, ризик впливу на свідків, потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що без застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, з огляду на дані про його особу, характер та обставини злочину у вчиненні якого він підозрюється, а також враховуючи страх людини перед іншою людиною, яка може застосувати фізичну силу, останній може впливати на свідків та потерпілого для зміни ними показів.

Отож, слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що сторона обвинувачення обґрунтовуючи своє клопотання посилалися, що запобігти зазначеним ними ризикам можливо буде за допомогою домашнього арешту у період доби з 12:00 год до 06:00 год.

Слідчий суддя погоджується, що саме домашній арешт зможе забезпечити досягнення мети визначеної у ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на установлені слідчим суддею ризики переховування від органу досудового розслідування або суду та впливу на свідків та потерпілого.

Своєю чергою, такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання не зможе попередити, оскільки не обмежують ОСОБА_4 в можливості вільно пересуватися та не передбачають контролю за місцем проживання з боку працівників правоохоронних оранів.

Отже, слідчий суддя застосовує до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту та, з огляду на установлені ризики, покладає на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати щовівторка о 16 годині до старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 (у випадку заміни слідчого у провадженні до іншого визначеного керівником органу досудового розслідування слідчого), який здійснює свою діяльність у кабінеті АДРЕСА_3 , а також у випадку необхідності слідчих дій за першим викликом, а також до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 у кримінальному провадженні.

Своєю чергою, зважаючи на наявність у ОСОБА_4 неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його необхідність забезпечувати їх та себе засобами для існування, суд вважає за можливе обмежитись домашнім арештом у нічний час, тобто з 20:00 год. до 06:00 год.

За таких обставин, слідчий суддя задовольняє клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту частково.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий: негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Керуючись ст. 131, 175, 177, 178, 194, 202, 205 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , з 20:00 год. до 06:00 год. наступного дня, строком на 2 (два) місяці.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

(1) прибувати щовівторка о 16 годині до старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 (у випадку заміни слідчого у провадженні до іншого визначеного керівником органу досудового розслідування слідчого), який здійснює свою діяльність у кабінеті АДРЕСА_3 , а також у випадку необхідності слідчих дій за першим викликом, а також до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

(2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

(3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

(4) утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 у кримінальному провадженні.

Установити строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків тривалістю 2 (два) місяці.

В іншій частині вимог - відмовити.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Контроль за виконанням покладених на ОСОБА_4 обов`язків покласти на службу превенції Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали проголошений 16 квітня 2024 року о 08:30 год.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_16