Справа №577/160/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/587/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА

Іменем України

19 червня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 577/160/21 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.09.2023 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 просить змінити ухвалу суду та застосувати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід зміг би повністю унеможливити скоєння її підзахисним неправомірних дій і забезпечити здійснення правосуддя над ним. Зазначає, що ОСОБА_9 має родину, яку утримував до обрання запобіжного заходу, працював не офіційно, має ряд хронічних захворювань та ускладнень, які потребують подальшого лікування та реабілітації.

У Конотопському міськрайонному суді Сумської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК; ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 308 КК та ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК, судовий розгляд якого по суті пред`явленого обвинувачення не завершений, тому прокурором було подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку тримання під вартою, яке обґрунтоване тим, що на даний час продовжує існувати і не зменшився ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою не є можливим.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.09.2023 продовжено строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що на даний час розгляд кримінального провадження не завершений, стороною обвинувачення надані докази наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а згідно ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, тобто: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно ч. 1 ст. 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а згідно ч. 2 цієї статті вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою продовжує дію запобіжного заходу на строк, що не може перевищувати двох місяців (ч. 3 ст. 331 КПК). При цьому обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, однак в кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів; забезпечення таких стандартів вимагає від національного суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Оскільки обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 переданий до суду в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, то він згідно ч. 2 ст. 42 КПК має у кримінальному провадженні процесуальний статус обвинуваченого і користується відповідними правами.

Зокрема, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК, і обґрунтованість цього обвинувачення може бути вирішена виключно при ухваленні судом першої інстанції вироку, а тому колегія суддів не уповноважена надавати будь-яку правову оцінку доказам як сторони захисту, так і сторони обвинувачення щодо винуватості чи навпаки невинуватості ОСОБА_9 , вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність пред`явленого обвинувачення, достовірність або недостовірність наявних доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування органом державного обвинувачення або суду першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, і може вирішувати тільки питання щодо наявності або відсутності встановлених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків і необхідності (доцільності) тримання під вартою обвинуваченого для їх запобігання до закінчення судового розгляду кримінального провадження по суті. При цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Хоч КПК і не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені судом за результатами сукупного аналізу фактичних обставин кримінального правопорушення та особистих даних обвинуваченої особи (характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців тощо), її поведінки під час досудового розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилитись від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зав`язків тощо) і судового розгляду.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, існує реальний ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить належне виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків і не зможе запобігти передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК ризику.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК), оскільки він підозрюється у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших правопорушень проти здоров`я населення. Крім того, ОСОБА_9 раніше судимий, з 11.04.2019 перебуває на обліку у лікаря-нарколога КНП КМР «Конотопська ЦРЛ імені академіка М. Давидова» з діагнозом «Опійна наркоманія», не працевлаштований та не має постійного джерела доходів.

Судом першої інстанції належним чином перевірено та досліджено клопотання прокурора, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також в ухвалі наведені підстави та умотивовані висновки для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у виді цілодобового домашнього арешту є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки даний запобіжний захід не зможе нівелювати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Твердження апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_9 має родину, яку утримував до обрання запобіжного заходу, працював не офіційно, має ряд хронічних захворювань та ускладнень, які потребують подальшого лікування та реабілітації, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки вказані обставини повинні враховуватись в сукупності з іншими фактичними обставинами кримінального провадження і не є такими, що унеможливлюють тримання особи під вартою.

Колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобігання встановленому судом першої інстанції ризику, що є виправданим та необхідним елементом з огляду на інші обставини і визначає потребу в подальшому триманні обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою.

Зважаючи на наявність ризику, зазначеного в ухвалі суду першої інстанції, необхідність забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника судового провадження була застосована належна правова процедура, колегія суддів вважає, що суспільний інтерес, що полягає у захисті прав потерпілих від кримінальних правопорушень привалює над принципом поваги до свободи особистості і виправдовує саме на теперішній час подальше тримання обвинуваченого під вартою, тому оскаржувана ухвала суду є законною, обґрунтованою та належним чином умотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

постановила:

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.09.2023 відносно ОСОБА_14 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4