КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3273/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 квітня 2024 року,

за участю :

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.04.2024 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділення 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 погоджене прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.06.2024 року включно щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, директора ТОВ «Южатоменергопроект» зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 111-2 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.04.2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_7 є раніше не судимий, має постійне місце роботи та проживання в м. Харкові, є інвалідом другої групи та має на утриманні матір похилого віку, яка відповідно до медичної документації потребує постійного стороннього догляду.

Стороною обвинувачення не було доведено обґрунтовану наявність ризиків, а слідчим суддею належним чином не надано оцінку доказам та ризикам, визначених ст. 177 КПК України з урахуванням чинного законодавства.

Разом з тим, сама тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу як тримання під вартою. З урахуванням даного кримінального провадження слідчий суддя був зобов`язаний визначити підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні ГСУ СБ України перебувають матеріали кримінального провадження №0000312 від 28.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 2022 року по 2024 рік активно співпрацював з представником ООО «Альфапро» (рос.) зокрема з головним інженером ООО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » громадянкою російської федерації ОСОБА_10 .

Вказана співпраця полягала у виконанні проектних робіт по реконструкції атомних електростанцій на території російської федерації, які належать державній корпорації АО «Концерн Росэнергоатом» (рос.), зокрема встановлення протипожежних дверей енергоблоків 1, 2, 4, ОСО, Балаковської АЕС та модернізація будівель енергоблоків № 5, № 4 Нововороніжської АЕС та енергоблока № 1 Нововороніжської АЕС-2 в частині встановлення протипожежних перешкод, дверей та люків в будівлях Здание «Проходная», а також здійснення технічного завдання на проектування паропроводів Калінінської АЕС. Спілкування з представниками ООО «АльфаПро» (рос) ОСОБА_10 відбувалося засобами зв`язку Viber, Telegram, вихідні дані для роботи йому надсилалися на електронну пошту, після виконання поставлених завдань ОСОБА_7 повертав у електронному вигляді готові проектні матеріали на електронну пошту представника ООО «Альфапро» (рос) ОСОБА_10 .

За виконану роботу ОСОБА_7 періодично отримував від ОСОБА_10 на свою банківську картку грошову винагороду.

В подальшому результати виконаних ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 робіт передавалися ОСОБА_7 на адресу представника ООО «Альфапро» (рос.) - головному інженеру ООО «Альфапро» громадянці російської федерації ОСОБА_10 для використання в тендерних закупівлях на замовлення АО «Концерн Росэнергоатом» (рос.).

Фактично у період 2022-2024 років громадянин України ОСОБА_7 умисно з метою отримання прибутку та особистого збагачення, а також завдання шкоди Україні, здійснив збір необхідних даних, провів відповідні розрахунки, склав та підготував не менше 8 проектів та звітів у сфері атомної енергетики по Балаковській, Нововороніжській, Кольській, Ростовській, Калінінської та інших АЕС, які розташовані на території російської федерації та належать АО «Концерн Росэнергоатом» (рос.).

При цьому громадянин України ОСОБА_7 , будучи обізнанин про факт ведення російською федерацією агресивної війни проти України, під час підготовки та передачі аналітичних досліджень по атомних енергоблоках Балаковській, Нововороніжській, Кольській, Ростовській, Калінінської та інших АЕС, представникам держави-агресора, усвідомлював той факт, що своїми діями він фактично порушує санкційну політику України, направлену проти країни-агресора, допомагає у розвитку атомної енергетики російської федерації, яка сприяє безперебійному функціонуванню і електропостачанню її військово- промислового комплексу, військових частин, діяльності підприємств важкої та легкої промисловості, що у свою чергу дає можливість державі-агресору нарощувати виробництво зброї та боєприпасів, які в подальшому використовуються для тривалого ведення бойових дій на території України.

Крім того, в період 2022-2024 років громадянин України ОСОБА_7 своїми умисними діями допоміг державі-агресору завдати шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень, прийнятих президентом та урядом російської федерації щодо розвитку техніки, технологій і наукових досліджень у сфері використання атомної енергії в російській федерації, а саме: постанови уряду російської федерації від 02.06.2014 №506-12 (в редакції постанови від 29 вересня 2021 №1645-51) «Об утверждении государственной программы российской федерации «Развитие атомного энэргопромышленного комплекса», указуу президента російської федерації від 16.04.2020 №270 «О развита техники, технологий и научных исследований в области использования атомной энергии в российской федерации», указ президента російської федерації від 14.04.2022 №202 «О продлении срока действия комплексной программы «Развитие техники, технологий и научных исследований в области использования атомной энергии в российской федерации на период до 2024 года» та відповідних державних програм, прийнятих на підставі перелічених рішень.

Таким чином, в період 2022-2024 років громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , кв, умисно, з корисливих мотивів, з метою завдання шкоди Україні, використовуючи власні знання та навички у сфері атомної енергетики, здійснив збір та аналіз необхідної інформації, провів відповідні розрахунки, за результатами чого підготував на замовлення ООО «Альфапро» (рос.) аналітичні дослідження по енергоблоках атомних електростанцій, які знаходяться на території російської федерації та належать Державній корпорації АТ «Концерн Росенергоатом», тим самим допоміг державі-агресору завдати шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень; добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні громадянином України умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації та підтримки рішень; добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

05.04.2024 року старший слідчий в особливо важливих справах 1 відділення 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 за погодженням з прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.04.2024 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділення 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 погоджене прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.06.2024 року включно щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 ККУкраїни, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його вини у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; знищити або спотворити речі, тобто існують обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відсутності достатніх доказів, щодо обґрунтованості застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заслуговують уваги, оскільки слідчий суддя об`єктивно оцінив матеріали провадження та дійшов правильного висновку, щодо наявності ризиків та доказів.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Таким чином, слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість інші доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 квітня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділення 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 погоджене прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.06.2024 року включно щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3