БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/920/24 Провадження № 1-кс/730/128/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2024 р. м. Борзна

Слідчий суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваної - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзна клопотання слідчого СВ ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000114 від 13.07.2024р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берислав Бериславського району Херсонської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня спеціальна, розлученої, непрацюючої, є особою з інвалідністю 2-ої групи, не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, у якому просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави. Свої вимоги обгрунтовує тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється в умисному вбивстві свого співмешканця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 13 липня 2024 року близько 02-40 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в житловому будинку ОСОБА_8 , розташованому в АДРЕСА_1 , де вона періодично проживала разом із ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу, під час конфлікту, що трапився на грунті постійних неприязних відносин, з метою заподіяння смерті ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно нанесла йому один удар гострою частиною кухонного ножа в область грудної клітки зліва, заподіявши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді стиснення серця кров`ю, зумовленого отриманою колото-різаною раною грудей з ушкодженням серця та крововиливом в осердя, які призвели до смерті ОСОБА_8 , що настала 13.07.2024р. у нічний час у вказаному будинку. На даний час наявні ризики, передбачені п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: ОСОБА_4 може залишити місце проживання й переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк до 15 років, не має офіційного місця роботи та іншого постійного джерела доходу, неодружена і не має стійких соціальних зв`язків; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, місце проживання яких їй відоме, з метою зміни ними показань, схилення до дачі неправдивих показань. У зв`язку з цим, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Копію даного клопотання з доданими документами підозрювана отримала 15 липня 2024 року о 12-00 год, а її захисник - 15 липня 2024 року до 12-00 год.

Прокурор у судовому засіданні внесене клопотання підтримав і просив його задовольнити з вищевказаних підстав.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні з пред`явленою їй підозрою у вчиненні інкримінованого злочину погодилась частково, так як була твереза й не мала наміру вбивати ОСОБА_8 , а захищаючись від застосованого ним фізичного насильства, у темряві випадково й ненавмисно поцілила ножом у серце. Вважає за можливе обрати їй запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, зокрема домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що слідчим та прокурором не наведено переконливих доказів обгрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_8 та можливість подальшої зміни підозри з перекваліфікацією її дій, а також не надано доказів на підтвердження існування зазначених у клопотанні ризиків для обрання ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу; просив зважити на повідомлені ОСОБА_4 передумови вчинення злочину, характеризуючі особу підозрюваної дані й обрати їй запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Розглянувши дане клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до такого висновку.

За змістом положень ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно із ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

За приписами ч.1, 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного слідчий суддя враховує вимоги п.3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція)та практику Європейського суду з прав людини(ЄСПЛ), згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У судовому засіданні встановлено, що СВ ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000114 від 13.07.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, щодо виявлення трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , з наявним проникаючим тілесним ушкодженням в області грудей.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 13 липня 2024 року о 12-50 год у порядку ст.208 КПК України була затримана ОСОБА_4

13 липня 2024 року о 18-00 год ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується доданими до клопотання процесуальними джерелами доказів, серед яких: протоколи огляду місця події від 13.07.2024р., протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , речові докази, лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_8 №82 від 13.07.2024р., повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 13.07.2024р. та протокол її допиту.

Одночасно слідчий суддя враховує, що за визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йде мова у ст.5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин». Так, відповідно до практики ЄСПЛ вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження (справи «Котій проти України», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Гусинський проти Росії», «Мюррей проти Сполученого Королівства»).

Прокурором також доведено і знайшло своє підтвердження в судовому засіданні наявність ризиків, передбачених у п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- наявність у ОСОБА_4 потенційної можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить репутація й соціальні зв`язки підозрюваної є молодою особою, неповнолітніх дітей не має, проте з її пояснень має родичів (рідних тіток по лінії матері), які мешкають чи мешкали на тимчасово окупованій території України, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років;

- може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки такі речі й документи можуть знаходитись в інших відомих підозрюваній місцях, відмінних від місць, де вже проводився огляд;

- існування високої ймовірності незаконного впливу підозрюваної на свідків у даному кримінальному провадженні, які їй відомі й ще не допитувались у судовому засіданні.

Водночас прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України (може вчинити інше кримінальне правопорушення), оскільки викладене в клопотанні обгрунтування даного ризику є тотожним, що і ризику згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України (може переховуватися від органів досудового розслідування та суду).

Принагідно суд констатує, що ризик це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства чи суду подій, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України. Кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза розумним сумнівом) вчинятиме відповідні дії, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ті обставини, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, є особою з інвалідністю 2-ої групи, непрацездатну матір-інваліда, не судима, дещо знижує наведені у клопотанні ризики, але не може повністю нівелювати їх. При цьому, матір підозрюваної, яка може бути віднесена до вразливої групи населення, не позбавлена можливості забезпечуватися соціальними послугами у відповідності до положень Закону України «Про соціальні послуги».

Також, вирішуючи питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя з огляду на усталену практику ЄСПЛ враховує не лише потреби конкретної особи, а й загальні суспільні інтереси, які зважаючи на велику суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_4 злочину, пов`язаного із умисним позбавленням життя людини, вимагають більш суворішого підходу.

Отже, з огляду на підстави та обставини, передбачені ст.177, 178 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даному етапі здійснення досудового розслідування буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі підозрюваної та може забезпечити запобіганню вищезазначеним ризикам, тоді як застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу не сприятиме досягненню завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

При цьому, з огляду на приписи ч.3, 4 ст.183 КПК України, враховуючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, особу підозрюваної, суд вважає за необхідне не визначати ОСОБА_4 розміру застави.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, дане клопотання слідчого є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.131, 132, 176-178, 183-186, 193-197 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

1.Клопотання слідчого СВ ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000114 від 13.07.2024р. за ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 задовольнити.

2.Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави на строк до шістдесяти днів з моменту затримання до 10 вересня 2024 року.

3.Датою закінчення дії ухвали визначити 10 вересня 2024 року.

4.Копію даної ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику та направити для негайного виконання до ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.

5.Органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повідомити рідних підозрюваної ОСОБА_4 .

6.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1