УХВАЛА

30 травня 2024 року

м. Київ

справа № 494/1686/14-к

провадження № 51-2783ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 25 травня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 31 січня 2024 року щодо неї,

встановив:

Засуджена ОСОБА_4 звернулась до суду із касаційною скаргою на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 25 травня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 31 січня 2024 року щодо неї, у змісті якої міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження цих судових рішень.

Обґрунтування вимоги про поновлення засудженій процесуального строку зводиться до того, що оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції була їй направлена поштою 26 лютого 2024 року та отримана 05 березня 2024 року.

Перевіривши касаційну скаргу та наявне у її змісті клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів не знайшла підстав для його поновлення та дійшла висновку про необхідність повернення касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

За усталеною практикою Верховного Суду, під поважними причинами пропуску процесуального строку необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

В рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

При вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Як на підставу для поновлення строку касаційного оскарження засуджена посилається на отримання оскарженого рішення суду апеляційної інстанції 05 березня 2024 року.

Вказану причину пропуску строку на касаційне оскарження колегія суддів касаційного суду не може визнати поважною, з огляду на правила обчислення процесуального строку, передбачені ч. 2 ст. 426 КПК, відповідно до яких касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Засуджена в касаційній скарзі не зазначає про те, що на момент апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції вона трималася під вартою. Не вбачається цього і зі змісту оскаржених судових рішень, з огляду на те, що ОСОБА_4 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК звільнено від призначеного за ч. 2 ст. 345 цього Кодексу покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік у зв`язку із закінченням строків давності, при цьому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою їй не обирався.

Відповідно до копії ухвали Одеського апеляційного суду від 31 січня 2024 року ОСОБА_4 брала участь в апеляційному розгляді кримінального провадження щодо неї, що підтверджує її обізнаність із результатом апеляційного розгляду та порядком оскарження до суду касаційної інстанції. Крім того, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст ухвали апеляційного суду оприлюднено у вільний доступ 16 лютого 2024 року, що також свідчить про можливість у будь-який час у межах строку на касаційне оскарження ознайомитися із результатами апеляційного розгляду за належної зацікавленості.

Як уже відмічалось вище, тримісячний строк на касаційне оскарження судового рішення є досить тривалим та достатнім, щоб зацікавлена особа могла реалізувати своє право на касаційне оскарження, однак, навіть враховуючи твердження в касаційній скарзі про отримання засудженою повного тексту ухвали апеляційного суду 05 березня 2024 року, у неї було близько 2 місяців для звернення до касаційного суду, проте касаційна скарга з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження не містить жодних аргументів та їх документального підтвердження про вжиття засудженою будь-яких розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право на касаційне оскарження в межах процесуального строку.

Інших переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, які були би непереборними, пов`язаними дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду у визначений законом строк, в касаційній скарзі з клопотанням про поновлення такого строку не наведено, а тому воно не підлягає задоволенню.

За таких обставин Суд доходить висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути засудженій ОСОБА_4 на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, оскільки скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження та суд касаційної інстанції за клопотанням засудженої не знайшов підстав для поновлення такого строку.

Керуючись ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити засудженій ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 25 травня 2019 року та ухвали Одеського апеляційного суду від 31 січня 2024 року щодо неї.

Касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3