Справа № 714/905/23
У Х В А Л А

Іменем України

"14" березня 2024 р. м.Герца

Слідчий суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
захисникаОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Буківка Герцаївського району, Чернівецької області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України

В C T АН О В И В:

До суду звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 .

Посилається на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області спільно з слідчими відділення № 2 (м.Герца) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001767 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі за кордон на період дії воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, строком на 30 діб, який продовжено згідно з Указами Президента України, з 05:30 год. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, - до 21 листопада 2022 року Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України № 2500-IX від 15.08.2022 року, продовжено з 05:30 годин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 року, востаннє продовжено Указом Президента України №58/2023 від 6 лютого 2023 року з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, вступив упопередню змову з ОСОБА_7 , відносно якого провадження виділене в окреме провадження, та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Румунія, за наступних обставин.

Так, в період часу з 20.03.2023 року по 25.03.2023 року, точно дати органом досудового розслідування не встановлено, невстановлені органом досудового розслідування особи, організували незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктом пропуску двох громадян України, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які з метою ухилення від призову за мобілізацією, будучи особами, які на період дії правового режиму воєнного стану, виїзд за межі країни забороняється, мали намір виїхати за межі території України поза пунктом пропуску через державний кордон.

З метою реалізації своїх протиправних діянь, спрямованих на незаконне переправлення осіб через державний кордон України по за пунктом пропуску,невстановлені органом досудового розслідування особи, залучили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де ОСОБА_6 на автомобілі повинен був забезпечити доставку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до обумовленого місця, з якого ОСОБА_7 здійснював супровід вищезазначених осіб до місця їхнього безпосереднього незаконного переправленнячерез державний кордон України.

Для цього, 25 березня 2023 року, біля 06 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , з метою реалізації спільного умислу спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України поза пунктом пропуску, за вказівкою невстановленої органом досудового розслідування особи, на автомобілі марки «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував в його користуванні, на автодорозі між с.Нижні Синівці та с.Турятка Чернівецького району Чернівецької області зустрів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких доставив до місця, де їх очікував згідно попередньої домовленості ОСОБА_7 , а саме до місця що на околиці с.Нижні Станівці.

В зазначеному місці, згідно домовленого плану, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли з автомобіля та підійшли до ОСОБА_7 і разом з ним розпочали рухатися у напрямку державного кордону України, а ОСОБА_6 направився додому.

Рухаючись лісом у напрямку державного кордону України, ОСОБА_7 діючи відповідно до відведеної йому ролі, надав консультації ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а саме які їхні будуть подальші дії. Коли останні підійшли до кордонної огорожі, яка знаходиться в напрямку 858 прикордонного знаку, за лінією інженерних споруд, ОСОБА_7 надав вказівку ОСОБА_8 та ОСОБА_10 чекати, для того щоб він переконався у відсутності працівників прикордонного загону. Біля огорожі ОСОБА_7 переконавшись що їхні дії будуть не помітні, відігнув металеву огорожу та надав вказівку ОСОБА_8 та ОСОБА_10 рухатися до нього та швидко її переповзати.

Однак, дані дії були помічені працівниками відділу НОМЕР_2 прикордонного загону, які затримали вищезазначених осіб, чим припинили протиправні діяння.

07.03.2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Буківка Герцаївського району, Чернівецької області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Під час досудового розслідування встановленні обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та які підтверджуються зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме:- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця подій від 25.03.2023 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , протоколами огляду мобільних телефонів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; протоколами обшуку автомобіля марки «21063» д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_6 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколами пред`явлення ОСОБА_7 та ОСОБА_13 для впізнання ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

На даний момент у кримінальному провадженні, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства виникла необхідність в обранні відносно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Метою застосування запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту в нічний час є забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього, як на підозрюваного, процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На даний час існують ризики, які дають підстави органу досудового розслідування вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: п.1 переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Так, ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду на території іноземних держав.

Стосовно ризику (небезпеки) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду (як однієї із підстав застосування запобіжного заходу) слід зауважити, що застосування конкретного запобіжного заходу, який оптимально відповідає конкретним обставинам кримінального провадження, багато у чому визначається характером (властивостями вчиненого злочину), серед яких одним з важливіших є тяжкість пред`явленого обвинувачення. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від неї (тяжкості) залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Зокрема, у п.2 ч.1 ст.178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч.1 ст.177 КПК) слід враховувати й тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

Така правова позиція цілком узгоджується з уставленою міжнародною практикою. Так, у ст.5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується підозрюваному.

Санкції ч.2 ст.332 КК України передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

Отже, невідворотність реального відбування покарання у разі визнання винним ОСОБА_6 , свідчить про те, що останній усвідомлюючи, що у разі набрання законної сили вироку щодо нього за вчинення кримінального правопорушення, по якому повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, він може отримати покарання у вигляді позбавлення волі на термін від п`яти до семи років, з метою уникнення від покарання, може вчиняти дії щодо переховування від органів досудового розслідування чи у подальшому від суду.

П.3 незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

З метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , та інших, може намагатись здійснювати незаконний вплив на вказаних свідків як особисто, так і через інших осіб, з метою схилити свідків до зміни наданих показань або надання неправдивих показань у кримінальному провадженні, які б спростовували його вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях.

П.4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Про можливість перешкоджання ОСОБА_6 кримінальному провадженню іншим чином свідчить той факт, що на даний час інші співучасники, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення, відшукували ухилянтів, встановлюються.

П.5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказаний ризик існує, оскільки встановлено, що ОСОБА_6 не має постійного джерела доходів, тобто офіційно ніде не працевлаштований.

Отже, зазначені обставини обґрунтовують підстави обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Просив вимоги клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив вимоги клопотання задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення вимог клопотання.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що наявні всі підстави для обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.176 КПК України, тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного залишати житло у певний період часу, а саме з 22:00 години до 06:00 години наступного дня. Крім того, домашній арешт може застосовуватися до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги наявність викладених в клопотанні ризиків, та той факт, що ОСОБА_6 проживає в прикордонній зонні і має реальну можливість вільно зміни своє місця перебування та проживання, застосування більш м`яких запобіжних заходів таких, як особисте зобов`язання чи особиста порука не дасть можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним покладених судом обов`язків.

Отже, враховуючи існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів у даному кримінальному провадженні, в якому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, який вчинено в умовах воєнного стану.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним тяжкого злочину передбаченого ч.2 ст.332 КК України, як сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що підозрюваний притягується до кримінальної відповідальності вперше та тяжкого злочину, може переховуватися від суду, впливати на свідків, які допитані та ще не допитані органом досудового слідства, обвинувачений обізнаний із колом свідків та осіб в кримінальному провадженні та шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином матиме реальну можливість на них (свідків) вплинути з метою дачі інших показів, серед іншого, зміни показань про обставини провадження, під час судового розгляду, існує ймовірність скоєння ним іншого правопорушення що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж домашній арешт, клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176 179, 181, 184, 193, 194, 196, 395, КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Буківка Чернівецького (Герцаївського) району Чернівецької області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимоготакі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, який здійснює досудове розслідування, процесуального керівника у даному кримінальному провадженні, а також до слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не залишати місце фактичного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, в період часу з 22:00 години до 06:00 години.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного - до Герцаївського ВП ГУНП в Чернівецькій області.

Визначити строк дії ухвали тривалістю в два місяці - до 07 травня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд Чернівецької області шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня її оголошення апеляційної скарги.

Суддя: