ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1243/24 Справа № 201/6747/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 рокуДніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №0000813 за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2024 року, про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваного за ч.2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 07 червня 2024 року застосовано стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 години вечора до 07 години ранку наступного дня, строком до 06 серпня 2024 року та покладено відповідні обов`язки.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою ОСОБА_10 та встановив наявність ризику, що остання може переховуватися від суду та слідства, але зазначив про не доведення прокурором ризиків можливого впливу або вчинення іншого кримінального правопорушення чи його продовження, а також неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику врахувавши обставини переліченні в ст. 178 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що слідчий суддя не оцінив належним чином обґрунтованість підозри та докази її наявності. При цьому, підозрюваній відомі анкетні дані свідків, тому остання може вплинути на них. Прокурор вказує, що тільки виключний запобіжний захід забезпечить належну поведінку ОСОБА_8 .

В апеляційному суді прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Захисник та підозрювана заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки слідчого судді про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ст.ст.131,132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як встановлено ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів провадження видно, що ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 23 травня 2024 року за № 0000813, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.(а.с.5)

05 червня 2024 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України,а на наступний день повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.(а.с.42-45,52-54)

Відмовляючи у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою та обираючи стосовно останньої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України ухвалив дане рішення.

Так, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, танаявність ризику, можливого переховування від органів досудового розслідування або суду, яка відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність ризику можливості впливу на свідків, під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження, враховуючи характеризуючі дані ОСОБА_8 та її поведінку після застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя, в сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення клопотання у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрювану ОСОБА_8 , яка позитивно характеризується, має міцні соціальні звязки, хворіє, постійно проживає у м. Дніпро, офіційно працевлаштована та займається суспільно корисною працею, є раніше не судимою особою, тобто слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

З урахуванням зібраних по справі доказів, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_8 покладених на неї процесуальних обов`язків та запобіганню встановленого ризику. На час апеляційного перегляду ОСОБА_8 обов`язків не порушила, так як таких даних не надано.

Доходячи до такого висновку, апеляційний суд враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, де у рішенні у справі «Хайредінов проти України», ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Таким чином, зазначені прокурором в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків слідчого судді про доцільність застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, який, на думку колегії суддів, з врахуванням вищезазначеного, є достатнім для досягнення завдань досудового розслідування.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2024 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування домашнього арешту, стосовно ОСОБА_8 підозрюваної за ч.2 ст.307 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4