Справа № 752/8361/24
Провадження №: 1-кп/752/1731/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000379 від 30 березня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Єревані Вірменія, має середню освіту, без офіційного місця роботи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

установив:

ОСОБА_2 29 березня 2024 року близько 12:00, знаходився за адресою: м. Київ, бульв. Тадея Рильського, на проїзній частині дороги біля ТРЦ «Республіка парк», та у нього виник умисел, спрямований на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій протиправний умисел, перебуваючи за вищевказаною адресою, близько 12:00, ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Шкода» модель «Рапід», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у його користуванні, перекрив рух транспортному засобу марки «Рено» моделі «Меган», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та вийшовши з вказаного автомобіля, керуючись раптово виниклим протиправним умислом, на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, діючи з метою показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердитися за рахунок пошкодження майна, почав висловлюватися нецензурною лайкою та кулаком правої руки наніс удар в лобове скло автомобіля, внаслідок чого розбив його, а також правою ногою пошкодив праве та ліве дзеркало заднього виду автомобіля марки «Рено» моделі «Меган», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , чим завдав потерпілому ОСОБА_3 матеріального збитку на загальну суму 14300 гривень.

Зазначені обставини були встановлені в ході досудового розслідування і не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор в порядку ст. 302 КПК України звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до письмової заяви, складеної в присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та, будучи ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за її відсутності.

Згідно з письмовою заявою потерпілий ОСОБА_3 також не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами досудового розслідування у спрощеному порядку без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

З огляду на встановлені досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_2 у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 296 КК України.

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, котрий раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, при цьому раніше неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи вказані обставини та дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_2 не має офіційного місця роботи, призначення йому більш м`якого за видом покарання, зокрема штрафу, може становити для обвинуваченого надмірний тягар та призвести до невиконання вироку суду.

При цьому, з огляду на невелику тяжкість кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, визнання вини, щире каяття з боку обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, а також зважаючи на другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_2 зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку, який був би достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілим не пред`явлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись статтями 302, 368, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, тривалістю 1 рік.

Покласти на ОСОБА_2 обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

DVD-R диски, на якому міститься відеозаписи з мобільного телефону потерпілого та з прилеглої території ТРЦ «Республіка», залишити в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1