Справа № 302/559/22
Провадження № 1-кп/302/33/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2024 рокусмт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Річка Міжгірського району Закарпатської області, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, працюючого з 08.05.2023 року ФОП « ОСОБА_6 » (вид діяльності: Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами), зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.08.2022 року Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч.2 ст.296 КК України 1 року 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком два роки (вирок набрав законної сили 29.09.2022), РНОКПП НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Пилипець Міжгірського району Закарпатської області, який має повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працюючого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07.05.2022 року, близько о 01-00 годині, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вулиці біля магазину «0-24» в селі Пилипець, буд.№ 366 Хустського району Закарпатської області, в присутності сторонніх осіб, під час словесного конфлікту з ОСОБА_4 з приводу військової служби, використовуючи нецензурну лексику, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю вчинили такі хуліганські дії.

ОСОБА_5 умисно кулаком правої руки наніс ОСОБА_4 один удар по обличчю зліва і повалив його на землю. ОСОБА_4 вирвався під час боротьби з ОСОБА_5 та відійшов на відстань близько 6 метрів у бік готелю «Гранд» с.Пилипець. У цей момент його наздогнав ОСОБА_6 , який грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, у присутності сторонніх осіб, з особливою зухвалістю повалив ОСОБА_4 на асфальтобетонне покриття,після чого наніс один удар рукою по обличчю. До лежачого ОСОБА_4 також підбіг ОСОБА_5 та, не реагуючи на зауваження присутніх осіб припинити бійку, ОСОБА_5 сів на ОСОБА_4 та кулаком руки наніс лежачому на землі ОСОБА_4 один удар по голові і кілька ударів в область спини. Побиття ОСОБА_4 продовжували до тих пір, поки їх не розборонили сторонні особи.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заподіяли потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження, згідно з висновком судово-медичного експерта № 46/м від 16.05.2022 у вигляді: синців лівої верхньої кінцівки та синець лівої поперекової ділянки, посттравматичний синдром, перелом голівки променевої кістки зі зміщенням, ушкодження зв`язок лівого ліктьового суглобу, гемартроз та крововилив у м`які тканини плеча.

Крім того, ОСОБА_6 , близько о 01-00 годині 07.05.2022 року, знаходячись біля магазину «0-24», що розташований в селі Пилипець, 366 Хустського району Закарпатської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно руками штовхнув ОСОБА_4 в область спини, у наслідок чого ОСОБА_4 впав на асфальтно-бетонне покриття дороги із опорою на лівий лікоть руки та потім ОСОБА_6 наніс один удар рукою по обличчю потерпілого, який знаходився у лежачому положенні.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичного експерта № 46/м від 16.05.2022 року у вигляді: перелому голівки променевої кістки зі зміщенням, ушкодження зв`язок лівого ліктьового суглобу, гемартроз та крововилив у м`які тканини плеча, та отримав ушкодження середньої ступені тяжкості, які потягли за собою розлад здоров`я більше ніж 21 день, згідно п.п.2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року та по давності вкладаються в час події від 07.05.2022 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України визнав повністю, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, не заперечує, кваліфікацію інкримінованого злочину не оспорює та суду надав детальні пояснення по суті обвинувачення, при цьому пояснив, що вночі, близько о 01-00 годині 07.05.2022 року він разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 знаходилися біля магазину «0-24», що в селі Пилипець, випили 3 пляшки пива алкогольного, розмовляли. Неподалік від них стояли молоді люди, близько 6 осіб та саме до них підійшов ОСОБА_4 , якого він раніше трохи знав. Потім він разом з ОСОБА_6 підійшли до ОСОБА_4 та між ними почали розмова щодо військових дій на території України та мобілізації до лав ЗСУ. Потім в ході їх розмови, будучи незадоволеним відповіддю ОСОБА_4 він підійшов до нього та відразу наніс один удар кулаком правової руки в область голови ОСОБА_4 , потім почалася між ними штовханина. Їх розборонили сторонні особи та потім ОСОБА_11 пішов в сторону готелю «Гранд». Невздовзі потерпілого наздогнав ОСОБА_6 та з силою штовхнув на землю, внаслідок чого ОСОБА_4 впав на лівий лікоть, а ОСОБА_6 , наніс ОСОБА_4 рукою удар по обличчю. Потім він ( ОСОБА_5 ) підійшов, присів до лежачого потерпілого та наніс йому кулаком удар по голові та декілька ударів по спині, кількість їх не пригадує. Потім їх розборонили сторонні особи, внаслідок чого конфлікт припинився. У вчиненому він щиро розкаюється, в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілого ОСОБА_4 , про скоєне шкодує та запевнив суд, що належні висновки для себе зробив та подібного більше не повториться. Просить суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України визнав повністю, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, не заперечує, кваліфікацію інкримінованих злочинів не оспорює та суду пояснив, що близько о 01-00 годині ночі 07.05.2022 року він знаходився біля магазину «0-24» в селі Пилипець та разом з приятелем ОСОБА_5 пили алкогольне пиво, вжили 3 пляшки пива, розмовляли між собою. Неподалік від них стояли хлопці, близько 6 чоловік та до них підійшов ОСОБА_4 , якого він раніше трохи знав. Він разом з ОСОБА_5 направилися до компанії, де стояв ОСОБА_4 . Між ними всіма почали розмова, в ході якої обговорювали військові дії на Україні та питання щодо мобілізації хлопців до лав ЗСУ. В ході розмови від побачив, що ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 удар кулаком в область голови, потім між ними почалася штовханина, вони впали на землю та потім їх розборонили. Після цього ОСОБА_11 пішов в сторону «Гранд» готелю. Та, відійшовши близько 5-6 метрів, показав йому ( ОСОБА_6 ,), що має намір з ним битися. Тоді він підійшов до ОСОБА_4 , схопив його за верхній одяг та з силою повалив на землю, та потерпілий, втративши рівновагу, впав на асфальтобетонне покриття. Потім наніс ОСОБА_4 удар по обличчю. Потім підбіг ОСОБА_5 , присів до лежачого потерпілого та наніс йому кулаком удар по голові та декілька ударів по спині. Хтось підійшов зі сторонніх осіб та почав їх розбороняти та на цьому конфлікт припинився. Також ОСОБА_6 вказує, що у вчиненому він щиро розкаюється, в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілого ОСОБА_4 , про скоєне дуже шкодує та запевнив суд, що належні висновки для себе зробив та подібного більше не повториться. Також вказує, що потерпілому ОСОБА_4 було відшкодовано у добровільному порядку матеріальну та моральну шкоду, про що потерпілим оформлена відповідна заява від 18.01.2023 року, останній претензій до нього немає, перед потерпілим вибачався. Просить суд суворо не карати та не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні, до початку розгляду справи подав заяву, в якій просить залишити без розгляду раніше заявлений ним позов до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, при цьому вказує, що має намір звертатися в подальшому до суду в порядку цивільного судочинства. При цьому вказує, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі відшкодував йому заподіяну матеріальну та моральну шкоду та претензій до останнього він не має. Обвинувачений ОСОБА_5 матеріальну та моральну шкоду до теперішнього часу не відшкодував. Також в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 прийняв вибачення від обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та вказує, що на суворій мірі покарання обвинувачених, пов`язаній з позбавленням їх волі, він не наполягає.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинувачених у даному кримінальним провадженням. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливої зухвалістю, вчинене групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливої зухвалістю, вчинене групою осіб; та за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Враховуються вимоги ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. У відповідності до ст.65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючі та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості, розумності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання обвинувачених є їх виправлення, виховання та соціальна реабілітація, суд приходить до висновку про обґрунтованість обвинувачення, яке є предметом даного кримінального провадження.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти громадського порядку та моральності, яке, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Разом з тим, ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, що полягає у визнанні в суді обставин, регламентованих п.1 ч.2 ст.91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, про скоєне шкодує запевнив суд, що належні висновки для себе зробив та подібного в майбутньому не повториться, в судовому засіданні ОСОБА_5 попросив вибачення у потерпілого та в ході судового розгляду кримінального провадження активно сприяв встановленню істини по даному провадженню, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання.

До обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 стійкі соціальні зв`язки немає: він не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має, на теперішній час ніде не працює, суспільно-корисною працею не займається, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, регулярний дохід та постійне джерело прибутку відсутні, при цьому ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання, за яким характеризується з позитивної сторони: працьовитий, ввічливий, веде правильний спосіб життя, з сусідами підтримує дружні стосунки, скарг та заяв з боку сусідів та односельчан на нього в сільську раду не надходило, що вбачається з характеристики Пилипецької сільської ради №378 від 09.05.2022 року (т.1 а.с.109-117), хронічними захворюваннями ОСОБА_5 не страждає, інвалідом певної групи не являється, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра на даний час ОСОБА_5 не перебуває.

Як вбачається з досудової доповіді Хустського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, ризик небезпеки ОСОБА_5 для суспільства оцінюються як середній, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення орган пробації оцінює як середній та вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган з питань пробації вважає за доцільне покласти на правопорушника обов`язки відповідно до частини 3 статті 76 КК України (т.2 а.с.73-78).

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення, та його наслідків, а також враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його молодий вік, матеріальний та сімейний стан, щире каяття у скоєному, вчинення кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо можливості призначення покарання з випробуванням, а також зміст досудової доповіді, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймаючи до уваги позицію потерпілого ОСОБА_4 , який на суворій мірі покарання, пов`язаній з позбавленням волі ОСОБА_5 не наполягає, та суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_5 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства з призначенням покарання в межах санкції ч.2 ст.296 КК України та знаходить підстави для застосування положень ст.ст.75,76 КК України та звільнення ОСОБА_5 від покарання протягом випробувального строку тривалістю у два роки.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати не тільки загальним принципам призначення кримінального покарання, але й принципу його незворотності.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 положень статі 69 КК України, суд не вбачає.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив ряд кримінальних правопорушень, а саме злочин проти життя та здоров`я особи та злочин проти громадського порядку та моральності, які, відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів. Крім того, ОСОБА_6 раніше судимий вироком Міжгірського районного суду від 29.08.2022 за вчинення аналогічного кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності (т.2 а.с.87-88).

Разом з тим, ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, про скоєне шкодує, в судовому засіданні ОСОБА_6 запевнив суд, що належні висновки він для себе зробив та подібного не повториться, в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілого, в ході судового розгляду кримінального провадження активно сприяв встановленню істини по даному провадженню, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання.

При цьому, суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_6 до вчиненного, також те, що він шкодує про наслідки, які настали від його протиправних дій, останній критично ставиться до вчиненого, просив вибачення у потерпілого в залі судового засідання, а тому таку поведінку можливо врахувати, як обставину, яка пом`якшує його покарання, у відповідності до ст.66 КК України, та вважати, як щире каяття.

До обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_6 немає міцних соціальних зв`язків: він не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має, на теперішній час ніде не працює, суспільно-корисною працею не займається, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, регулярний дохід та постійне джерело прибутку у нього відсутні, при цьому ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання, за яким характеризується позитивно: показав себе як працьовитий, ввічливий та доброзичливий, як житель села веде правильний спосіб життя, скарг та заяв з боку сусідів та односельчан в сільську раду на нього не надходило, що вбачається з характеристики Пилипецької сільської ради №381 від 09.05.2022 року (т.1 а.с.117), хронічними захворюваннями ОСОБА_6 не страждає, інвалідом певної групи не являється, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра на даний час ОСОБА_6 не перебуває.

Як вбачається з досудової доповіді Хустського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, ризик небезпеки ОСОБА_6 для суспільства оцінюються як високий, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення орган пробації оцінює як високий та вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства та окремих осіб. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган з питань пробації вважає за доцільне покласти на правопорушника обов`язки відповідно до частини 3 ст.76 КК України (т.2 а.с.66-71).

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінальних правопорушень, та його наслідків, які не є тяжкими, а також враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його молодий вік, матеріальний та сімейний стан, щире каяття у скоєному, вчинення кримінальних правопорушень, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо можливості призначення покарання з випробуванням, також реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймаючи до уваги позицію потерпілого ОСОБА_4 , який на суворій мірі покарання, пов`язаній з позбавленням волі ОСОБА_6 не наполягає, а також приймаючи до уваги відшкодування обвинуваченим ОСОБА_6 у добровільному порядку потерпілому заподіяної йому матеріальної та моральної шкоди, тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_6 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства з призначенням покарання в межах санкції ч.2 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України та знаходить підстави для застосування положень ст.ст.75,76 КК України та звільнення ОСОБА_6 від покарання протягом випробувального строку максимальною тривалістю, у три роки. При цьому, при призначенні ОСОБА_6 покарання суд застосовує положення ч.1, ч.4 ст.70 КК України.

Та саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати не тільки загальним принципам призначення кримінального покарання, але й принципу його незворотності.

При цьому, як зазначено вище, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд також застосовує положення ч.1 та ч.4 ст.70 КК України, оскільки ОСОБА_6 вчинив наведені вище злочини до засудження його 29.08.2022 року Міжгірським районним судом Закарпатської області, а тому суд призначає остаточне покарання за сукупністю злочинів у відповідності до положень ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст.69 КК України, суд не вбачає.

Детально проаналізувавши роль кожного з обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, їх поведінку після вчинення злочинів, наслідки суспільно - небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження у їх сукупності, суд приходить до переконання, що тимчасова ізоляція від суспільства обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , враховуючи дані про їх особу, на переконання суду, не буде доцільнішим для їх виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, аніж контроль протягом визначеного судом іспитового терміну над їх поведінкою та мисленням самих обвинувачених, супроводженим зовнішнім контролем з боку органу пробації.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 13081,00 грн. та моральної шкоди в сумі 30000,00 грн., суд вважає необхідним залишити без розгляду, на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, за заявою потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_4 .

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід в ході досудового розслідування та під час судового провадження відносно ОСОБА_5 ,, ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не обирався. Стороною обвинувачення таких клопотань не заявлялося, оскільки обвинувачені належним чином виконували процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.122 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.296 КК України у вигляді 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутого покарання за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29.08.2022 року, остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбуття призначеного покарання протягом випробувального строку - три роки, зобов`язав засудженого: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визнати винуватим ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбуття призначеного покарання протягом випробувального строку - два роки, зобов`язав засудженого: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду, за заявою потерпілого.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а для осіб, які перебувають під вартою - протягом тридцяти днів з моменту вручення їм копії вироку.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду негайно після його проголошення.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_14