Справа № 953/4823/23
н/п 1-кс/953/3721/24
"21" травня 2024 р. м.Харків

- мобільний телефон Samsung (Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 ), пароль: НОМЕР_3 , сім-карти: « НОМЕР_4 », « НОМЕР_5 »;
- ноутбук HP с/н НОМЕР_6 ;
- накопичувач інформації TOSHIBA с/н 36VQCS05JXCHDKCB51EOAO1T;
Згідно з відміткою на поштовому конверті, клопотання про арешт майна направлено на адресу Київського районного суду м. Харкова 17 травня 2024 року.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, дійшов висновку про необхідність його повернути, виходячи з такого.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України передбачені вимоги до клопотання про арешт майна, зокрема у ньому повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Наведених вимог кримінального процесуального закону прокурором не дотримано, оскільки до клопотання долучена лише ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, Витяг з ЄРДР та протокол обшуку, жодних інших документів, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання, матеріали клопотання не містять.
Зі змісту клопотання слідує, що прокурор просить накласти арешт на майно, яке було вилучено 17 травня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , та яке належить ОСОБА_3 .
Положеннями ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна розглядається за участю, у тому числі, власника майна.
Як вбачається зі змісту клопотання про арешт майна, прокурор зазначає власника тимчасово вилученого майна - ОСОБА_3 .
Разом з тим, всупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України прокурор не долучив до клопотання жодних документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, та не навів конкретних доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна необхідно повернути прокурору, встановивши при цьому строк в сімдесят дві години для усунення вищевказаних недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, суддя
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1