НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

22 травня 2024 року Справа № 322/756/24

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, Львівської області, громадянина України, який має вищу освіту, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді стрільця 3 відділення 2 взводу 1 роти, у військовому званні солдат, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на незаконне придбання наркотичних засобів, у великих розмірах, без мети збуту, всупереч вимог ст.ст. 1, 13, 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів», у невстановлених в ході досудового слідства час, але не пізніше 24 березня 2024 року, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на незаконне придбання наркотичних засобів, використовуючи свій мобільний телефон, через мережу «Інтернет», шляхом використання месенджера «Telegram», у невстановленої в ході дізнання особи замовив за грошові кошти у сумі 1500 гривень, наркотичний засіб обіг якого обмежено «метадон» у великих розмірах.

У подальшому, 24 березня 2024 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, «метадон», перебуваючи в районі парку «Стрийський» в АДРЕСА_2 , знайшов у вказаному невстановленою особою місці наркотичний засіб, обіг якого обмежено, «метадон», після чого забрав його з собою, таким чином ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

26 березня 2024 року ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, «метадон», без мети збуту, зберігаючи вищевказаний наркотичний засіб при собі, вирушив з міста Львів до місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини, в якій ОСОБА_4 проходить військову службу.

26 березня 2024 року о 15 годині 29 хвилин на 59 км автодороги «Запоріжжя-Донецьк», Запорізького району, Запорізької області, співробітниками поліції у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору, який згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-23/5778-НЗПРАП від 01.04.2024 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено «метадон», масою 3,4275 г (в перерахунку на основу), що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є великим розміром.

Вищезазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах.

30 квітня 2024 року між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оброни ОСОБА_6 та обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні. Також, сторони узгодили призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн.

Вирішуючи питання щодо можливості затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, відповідно до статті 12 цього Кодексу, є нетяжким злочином, від якого потерпілих немає. Санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає, зокрема покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України.

Обставин, передбачених частиною сьомою статті 474 КПК України, судом не встановлено.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений та захисник у підготовчому судовому засіданні просили затвердити вищезазначену угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, дав згоду на застосування узгодженого покарання.

Судом за результатами опитування сторін кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом встановлено, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Довідкою Запорізького НДЕКЦ підтверджується розмір витрат на проведення експертизи у 1514,56 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 309 КК України, ст.ст. 100, 124, 314, 373 376, 393 395, 474, 475, 532 КПК України, суд

ухвалив:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 квітня 2024 року, укладену між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оброни ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

2. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень 00 коп.).

3. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму витрат на залучення експерта в розмірі 1514,56 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 56 коп.).

4. Речові докази по справі: пластикову ємність, в якій мається паперовий згорток з кристалічною речовиною білого кольору, вагою приблизно 4,44 г, який упаковано до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії, який після проведення дослідження упаковано до спецпакету № 4130823, знищити.

5. Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з урахуванням особливостей, передбачених частиною четвертою статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1