Справа № 754/7129/24
У Х В А Л А

Іменем України

17 травня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001159 від 16 травня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ :

17 травня 2024 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001159 від 16 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні Деснянського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001159 від 16 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно клопотання слідчого, невстановлені особи в період часу з 25 квітня 2024 року по 18 год. 20 хв. 15 травня 2024 року шляхом обману в умовах воєнного стану заволоділи транспортним засобом «Mitsubishi Pajero Wagon», 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код - НОМЕР_2 , який був припаркований в дворовій території між будинками 9-Г та АДРЕСА_1 , що завдало значної шкоди потерпілій ОСОБА_5 .

В ході допиту в якості потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання пояснила, що орієнтовно в червні-липні вона втратила свідоцтво про реєстрацію її транспортного засобу «Mitsubishi Pajero Wagon», 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . 01 березня 2024 року вона відновила свідоцтво про реєстрацію ТЗ , після чого передала його разом із ключем від авто своєму онуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній невдовзі мав отримати посвідчення водія та вона надала авто йому в користування. В подальшому, 15 травня 2024 року від онука їй стало відомо, що її транспортний засіб зник та вони звернулись до поліції.

В ході допиту в якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній пояснив, що після смерті дідуся автомобіль «Mitsubishi Pajero Wagon», 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , було припарковано в дворовій території між будинками АДРЕСА_2 та він періодично дивився за автомобілем. Останній раз він бачив вказаний транспортний засіб 25 квітня 2024 року, а 15 травня 2024 року о 18 год. 20 хв., коли проходив повз вказане місце, виявив його відсутність.

16 травня 2024 року в ході огляду місця події на відстані близько 50 метрів від входу до станції метро «Позняки» по пр. М. Бажана на земельній ділянці розміром 4x4 м. слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві за участі гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено та вилучено транспортний засіб «Mitsubishi Pajero Wagon», 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN код - НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та ключі від нього.

17 травня 2024 року транспортний засіб «Mitsubishi Pajero Wagon», 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN код - НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та ключі від транспортного засобу визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

Слідчий зазначає в клопотанні, що з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого транспортного засобу, ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію.

Слідчий в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити за наведених в ньому підстав.

Власник майна на розгляд клопотання не з`явився.

Слідчий суддя вислухавши доводи слідчого, дослідивши клопотання та додатки до нього, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з клопотання та додатків до нього, СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001159 від 16 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за заявою ОСОБА_5 .

Протоколом огляду від 16 травня 2024 року слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 вилучено транспортний засіб «Mitsubishi Pajero Wagon», 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN код - НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та ключі від транспортного засобу.

Постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 17 травня 2024 року вилучені транспортний засіб, ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001159 від 16 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане ним в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч.ч.1, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Слідчий в клопотанні та в судовому засіданні довів підстави вважати, що накладення арешту на вилучений в ході проведеного огляду транспортний засіб, ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, вимоги, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки вказане в клопотанні майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369-372, 376КПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001159 від 16 травня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт, з метою збереження речових доказів, на:

- транспортний засіб - автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN код НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та ключі від нього, належні на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з забороною їх відчуження, розпорядження, користування.

Ухвалу слідчого судді вручити слідчому для виконання, направити власнику майна до відома.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Час оголошення повного тексту ухвали - 21 травня 2024 року о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя -