УХВАЛА

Справа № 569/13124/24

1-кс/569/4831/24

16 липня 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання старшого слідчого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, безробітного, неодруженого, згідно ст. 89 КК України раніше несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодження із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 із визначенням застави в 80 розмірів прожиткових мінімумів.

В обґрунтування клопотання вказав, що СВ Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001727 від 14.07.2024 КК України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України

З клопотання вбачається, що 14 липня 2024 року, близько 02 год. 50 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому продовжено, з метою власного матеріального збагачення, шляхом пошкодження дверного замка проник до вищевказаної квартири, належної ОСОБА_7 , звідки намагався викрасти майно останнього.

Однак, з причин, що не залежали від його волі, ОСОБА_5 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки останній був помічений та затриманий працівниками служби охорони «ЯВІР» за вказаною адресою.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаними з проникненням у житло, вчиненими в умовах воєнного стану.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення: 14.07.2024 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

14.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

На момент повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні інкримінованого йому злочину зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що: кримінальне правопорушення дійсно мало місце та дані про нього внесено в ЄРДР; кримінальне правопорушення вчинено особою, стосовно якої прийнято рішення про оголошення підозри; суспільно-небезпечні діяння містять склад конкретного кримінального правопорушення.

Зокрема, підозра ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних доказів у кримінальному провадженні: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.07.2024 року ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 14.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.07.2024; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 від 14.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.07.2024; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 від 15.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.07.2024; протоколом пред`ялвення для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 від 14.07.2024; іншими зібраними під час досудового розслідування матеріалами об`єднаного кримінального провадження №0001727 від 14.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15., ч.4 ст.185 КК України.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування саме такого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , покладається необхідність запобігання спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків: може переховуватись від органів досудового розслідування, а також ухилитися від слідства та суду, а саме є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що його протиправну діяльність викрито, розуміючи реальність і невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями не хворіє, на утриманні неповнолітніх дітей немає, а також постійного заробітку, що також вказує на неможливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даному етапі досудового розслідування не встановлено ряд обставин, які мають суттєве значення у кримінальному провадженні, які фактично можуть бути відомі лише ОСОБА_5 . Зважаючи на це, існують вагомі підстави вважати, що підозрюваний, в разі обрання до нього більш м`якого запобіжного засобу, може знищити речові докази та інші сліди вчинення злочинів, що підтверджують його вину.

Незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки судом будуть братися до уваги лише показання, дані лише під час судового розгляду і є всі підстави вважати, що у випадку застосування до останнього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_5 буде чинити тиск на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Слід врахувати, що свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в ході досудового розслідування впізнали ОСОБА_5 , як особу, яка вчинила замах на крадіжку майна в квартирі потерпілого і які його безпосередньо затримували на місці вчинення злочину, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на останніх з метою схилити їх до зміни показів або до дачі неправдивих показів.

Може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки наведені вище факти у своїй сукупності та логічності свідчать про це, а саме перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики прокурора суду, що в подальшому може позбавити суд можливості забезпечити судове провадження у розумні строки.

Може вчинити інше кримінальне правопорушення: хоча ОСОБА_5 вважається раніше не судимим в силу ст. 89 КК України, однак наразі підозрюється у вчиненні нового, умисного кримінального правопорушення, вчиненого проти власності, що ще раз підтверджує небажання останнього ставати на шлях виправлення і перевиховання та вказує на злочинну спрямованість дій підозрюваного щодо вчинення кримінальних правопорушень.

Однією з загальних засад кримінального провадження є верховенство права. Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але і високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», у справі «Летельє проти Франції» вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити дотримання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в 80 розмірів прожиткового мінімуму.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Судом встановлено, що 14 липня 2024 року, близько 02 год. 50 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому продовжено, з метою власного матеріального збагачення, шляхом пошкодження дверного замка проник до вищевказаної квартири, належної ОСОБА_7 , звідки намагався викрасти майно останнього.

Однак, з причин, що не залежали від його волі, ОСОБА_5 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки останній був помічений та затриманий працівниками служби охорони «ЯВІР» за вказаною адресою.

14.07.2024 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

14.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Однак, при цьому слідчий суддя вважає, що прокурором при розгляді не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання винним, стан здоров`я, репутацію, майновий стан, слідчий суддя вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 домашній арешт із забороною підозрюваній залишати житло цілодобово.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 181, 193-194, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з врахуванням днів затримання, а саме до 14 вересня 2024 року.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити у два місяці до 14 вересня 2024 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_11