Справа № 352/1532/24
Провадження № 1-кп/352/208/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000170 від 06.04.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Побережжя Тисменицького району, Івано-Франківської області зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, одруженого , на утриманні має рідного брата інваліда ІІ групи, а також перестарілого батька, депутатом не обирався, раніше не судимого, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

1.Стислий опис провадження.

24.05.2024 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000170 від 06.04.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Ухвалою суду від 27.05.2024 року справу призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 17.06.2024 року постановлено призначити кримінальне провадженнястосовно ОСОБА_6 до судового розгляду, зобов`язано начальника органу пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого.

Ухвалою суду від 21.06.2024 року постановлено продовжити строк підготовки досудової доповіді.

2. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

2.1. 05.04.2024 близько 15 год. 30 хв., водій ОСОБА_6 , у світлу пору доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижує реакцію та унеможливлює належним чином оцінити дорожню обстановку, керував технічно справним механічним транспортним засобом дизельним грунтофрезом (культиватором) марки Forte, мод. 135ОЕ, промисловий № НОМЕР_1 із напівпричепом, який обладнаний сидінням і рухався ділянкою автодороги по АДРЕСА_1 , у напрямку с. Побережжя.

Відповідно до примітки до ст. 286 КК України під транспортними засобами в статтях 286, 286-1, 287, 289 і 290 КК України, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.

Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВТ (п. 1.10 ПДР України).

Цим же пунктом Правил дорожнього руху визначено, що транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Відповідно до керівництва з експлуатації та обслуговування дизельного грунтофреза (культиватора) марки Forte, мод. 135ОЕ, промисловий № НОМЕР_1 - є автономними самохідними силовими агрегатами з дизельними двигунами, які призначені для приводу різних робочих органів, причіпних і навісних пристосувань, що використовуються під час обробки грунту, догляду за насадженнями і т.п.

Таким чином, дизельний грунтофрез (культиватор) марки Forte, мод. 135ОЕ, промисловий № НОМЕР_1 , який приводився в рух за допомогою двигуна та був переобладнаним для їзди, у зв`язку із чим облаштований напівпричепом із сидінням для водія, являється транспортним засобом в розумінні ст. 286-1 КК України та п.1.10 ПДР України.

Дана ділянка дороги призначена для руху у двох протилежних напрямках, має по одній смузі для руху в кожному напрямку, асфальтована, без вибоїн, справа та зліва до проїзної частини дороги примикаються ґрунтові узбіччя.

В той час, попереду водія ОСОБА_6 по ґрунтовому узбіччі справа відносно руху останнього, прямолінійно, в протилежному напрямку рухалася спокійною ходою пішохід ОСОБА_7 .

Так, проїжджаючи по вказаній ділянці дороги, поряд із церквою «Різдва Пресвятої Богородиці», водій ОСОБА_6 проявив неуважність, не урахував дорожню обстановку, яка склалася, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не маючи жодних перешкод, не передбачаючи при цьому можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, з`їхав з проїзної частини дороги вправо на ґрунтове узбіччя, де передньою частиною дизельного грунтофреза (культиватора) марки "Forte" вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

При цьому, водій ОСОБА_6 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 2.9., відповідно до якого водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

п. 12.1. згідно з яким, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п. 12.3., який зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди;

п. 27.2., в якому зазначено, що на автомагістралях і дорогах для автомобілів забороняється:

а) рух тракторів, самохідних машин і механізмів.

У результаті порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого внутрішньо суглобового перелому латерального виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відламків, який відповідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Отже, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

3. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

3.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

3.1.1. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються. Суду пояснив, що 05.04.2024 року він приїхав на культиваторі з с. Побережжя в с. Ганусівку обробити земельну ділянку. Однак посварився із дружиною та пішов у магазин, придбав горілку об`ємом 250 гр., після чого спожив її вдома. В подальшому сів за кермо культиватора та поїхав в с. Побережжя. По дорозі, перед його транспортним засобом зупинився рейсовий автобус із якого вийшла потерпіла ОСОБА_7 . Він її побачив на відстані 10-15 м. від свого транспортного засобу та кричав останній, щоб вона відійшла. Проте потерпіла впала в фосу і він наїхав їй на ногу. Після цього заглушив мотор, вибіг до потерпілої та допоміг витягнути ногу з-під культиватора. В подальшому на місце події прибула швидка медична допомога та поліція, він пройшов огляд за результатом якого перебував у стані алкогольного сп`яніння. Ствердив, що кається у скоєному, з потерпілою примирився, просить його суворо не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

3.1.2. Потерпіла в судове засідання не з`явилась, враховуючи стан здоров`я просила розгляд справи проводити без її участі, претензій до обвинуваченого не має, із останнім примирилася, від подання цивільного позову відмовилась, просила суд ОСОБА_6 суворо не карати та не позбавляти волі.

3.1.3. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, що було повністю доведено в суді. Тому з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, та обставин, які характеризують особу винного, просить суд визнати ОСОБА_6 винуватим і призначити покарання за ч.1 ст.286-1 із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 3 років із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2, п.4 ч. 3 ст. 59-1 КК України із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

3.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

Таким чином, оскільки у судовому засіданні обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

4.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку, повністю усвідомив наслідки свого діяння, зробив для себе відповідні висновки, просив вибачення перед потерпілою, вжив заходів до відшкодування заподіяних збитків та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, надав допомогу потерпілій безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості.

Відтак обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

4.2. Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

5. Мотиви призначення покарання.

5.1. Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

5.2. Отже, обираючи вид та строк покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином. Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що обвинувачений є раніше не судимий, під спостереження лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, з середньою освітою, на утриманні має престарілого батька, а також здійснює догляд за рідним братом інвалідом II групи.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, відтак орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 1ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, позицію прокурора, обвинуваченого та потерпілої, суд вважає, що встановлені по справі пом`якшуючі обставини перебувають у такому співвідношенні, що в цілому значно зменшують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а тому призначення останньому навіть мінімального основного покарання в межах санкції ч.1 ст.286-1 КК України в даному випадку є явно недоцільним і дані про особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання, дають можливість дійти обґрунтованого висновку про те, що призначення в даному конкретному випадку основного покарання, яке не передбачене санкцією ч.1 ст.286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винуватого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та досягненням мети покарання, відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

При цьому, суд не вбачає підстав для призначення основного покарання у виді штрафу чи виправних робіт, оскільки обвинувачений не працює, призначення покарання у виді громадських робіт не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд враховує позицію потерпілої, яка просила суд не позбавляти волі ОСОБА_6 , та досудову доповідь органу пробації, який вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Крім того на утриманні обвинуваченого перебувають перестарілий батько (вік 80 років) та брат інвалід 2 групи, за яким ОСОБА_6 здійснює догляд після смерті матері. Суд зазначає, що з`ясовував можливість здійснення догляду за даними особами іншими членами сім`ї, однак як зазначив обвинувачений інші близькі родичі крім нього у вищевказаних осіб відсутні.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає достатніми підставами для призначення йому основного покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК, тобто покарання, яке не передбачене санкцією ч.1 ст.286-1 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

6.1. Майнова шкода завдана кримінальним правопорушенням відсутня.

6.2. Цивільний позов не заявлявся.

6.3. Витрати на залучення експерта у даній справі становлять 3 029,12 грн та підлягають стягненню з обвинуваченого.

6.4. Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286-1 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді пробаційного нагляду строком на 3 (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід державного бюджету витрати на залучення експерта в сумі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2024 на культиватор (грунтофрез) марки «Forte», модель 135ОЕ, пром. №0175866, власником якого є ОСОБА_6 , з позбавленням права на розпорядження та користування цим майном, - скасувати.

Речовий доказ: культиватор (грунтофрез) марки «Forte», модель 135ОЕ, пром. № НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , який знаходиться на території спеціального майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів в м. Тисмениця, повернути власнику ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1