справа № 753/5954/24
провадження № 1-кс/753/1077/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 ,, захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, українки, громадянки України, фізичної особи-підприємця, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001544 від 22.03.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з процесуальним керівником прокурором Дарницького окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001544 від 22.03.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби відносно підозрюваної ОСОБА_4 , посилаючись на існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування підозрюваною від органу досудового розслідування та/або суду, Вважаючи, покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.45 КК України, у вчиненні якого вона підозрюється, та можливість призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, вона, хоча будучи особою раніше не судимою, проте усвідомлюючи суворість покарання, яке їй загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у виглядідомашнього арешту у нічний час доби обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування пропонованого заходу, посилаючись на ризик, визначений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Захисник клопотання не визнав, вважаючи, що ризик не обґрунтований, й із урахування того фактору, що підощрбвана раніше не судими, просив застосувати до неї найм`якший запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Підозрювана підтримала доводи захисника й просила застосувати до неї найм`якший запобіжний захід - особисте зобов`язання. Вказала, що їй соромно за вчинене.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до нього, з`ясувавши думки осіб, що приймали участь у його розгляді, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваної, його захисника, проаналізувавши надані стороною обвинувачення доказів підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , раніше не судима.

Наявність підозри у вчинені ОСОБА_4 інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному проваджені доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду документів (відеозапису) від 22.03.2024 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Із фабули правопорушення вбачається, що 21.03.2024 року приблизно о 00 год. 20 хв. інспектор управління патрульної поліції у місті Києві ДПП НП України ОСОБА_8 та поліцейська управління патрульної поліції у місті Києві ДПП НП України ОСОБА_11 перебували на блокпосту, розташованому під мостом «Дарницький» неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де, виконуючи свої службові обов`язки, будучи одягнуті у однострій та світловідбиваючі жилетки з розпізнавальними знаками Національної поліції України, забезпечували контрольно-пропускний режим з настанням комендантської години у м. Києві.

В цей час за вказаною адресою було зупинено автомобіль марки «Audi A5» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , яка проїздила блокпост. При спілкуванні у ОСОБА_4 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 попросили ОСОБА_4 вийти з автомобіля для проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення в поряду ч.1 ст.130 КУпАП.

В процесі складання адміністративних матеріалів ОСОБА_4 розпочала словесний конфлікт та стала висловлюватись нецензурною лайкою в адресу співробітників поліції, на прохання заспокоїтись, не реагувала та, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, ігноруючи законні вимоги інспектора ОСОБА_8 припинити протиправну поведінку, нанесла один удар лівою рукою в область обличчя останнього, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді рвано-забійної рани носа.

22 березня 2024 року о 02.16 год. ОСОБА_4 затримано у порядку п.1 ч.2 ст. 208 КПК України, й 22 березня 2024 року їй у межах вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Так, прокурор вважає, що, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та можливість призначення їй покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, спонукатиме її до переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу відносно такої підозрюваної.

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризику, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені у п.1 ч. 1 цієї статті, що є підставою для застосування до неї запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на санкцію статті, яка йому інкримінується, й розуміння наслідків покарання може вплинути на зміну процесуальної поведінки підозрюваного.

Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що підозрювана, зважаючи на обставини вчиненого нею злочину, її особу, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, й про реальність даного ризику також свідчить факт відсутності у підозрюваної міцних соціальних зв`язків.

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Беручи до уваги обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення підозрюваною злочину, тяжкість вчиненого нею злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії не тяжких злочинів, часткове визнання підозрюваною вини, внаслідок вчиненого нею злочину, враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи, зважаючи на її особу, порівняно із пропонованим прокурором - домашнім арештом у нічний час доби, не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, вважає за необхідне застосувати до підозрюваної саме такий запобіжний захід, й він є вцілому пропорційним обставинам для застосування ч.1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до §1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Обговорюючи питання наявності ризику щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування й суду, то існування такого ризику є цілком ймовірним.

Так, підозрювана хоча і є раніше не судимою особою, разом із тим підозрюється у вчиненні злочину,відсутність у неї міцних соціальних зв`язків, насліки вчиненого нею злочину, й усвідомлення наслідків покарання є достатньо вагомими підставами для прийняття спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців (ч.6 ст. 181 КПК України).

Відтак, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, стан здоров`я підозрюваної, її репутацію, майновий стан, відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу (особисте зобов`язання), слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби підлягає до задоволення, оскільки такий запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваної, в силу характеру вчиненого нею діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, є пропонований запобіжний захід - домашній арешт у нічний час доби, а відтак, доводи сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу - особистого зобов`язання, слідчий суддя відхиляє з огляду на те, що за своєю м`якістю він не здатен забезпечити вказаний ризик.

На підстави вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, з урахуванням ст.ст. 5, 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, українки, громадянки України, фізичної особи-підприємця, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001544 від 22.03.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби строком на 2 (два) місяці - з 23.03.2024 року до 23.05.2024 року включно у межах строку досудового розслідування.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою міця проживання: АДРЕСА_1 ,у період часу з 22.00 год. до 06.00 год., без дозволу слідчого, прокурора або суду, й покласти на неї наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду,

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

-уникати спілкування з потерпілим, свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до суду апелційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: