Справа №333/2251/21
Провадження №1-кп/333/92/24
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2024 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, кримінальне провадження №0001097 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комунарського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Під час судового розгляду прокурором в порядку ст.338 КПК України змінено обвинувачення з ч.3 ст.190 КК України на ч.1 ст.190 КК України.

23 грудня 2019 року, більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому у ході досудового розслідування місці, маючи прямий продовжуваний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи підключення до мережі Інтернет, здійснив реєстрацію облікового запису на веб-сайті безкоштовних оголошень « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із логіном для входу ІНФОРМАЦІЯ_3 , де розмістив завідомо неправдиву інформацію у вигляді оголошення зі змістом працевлаштування за кордоном, а саме: в Австралії різноробочим на заводі «Red Bull», з метою подальшого незаконного заволодіння коштами потенційних клієнтів шляхом їх обману з використанням месенджеру «Viber», зномером мобільного телефону НОМЕР_1 зв`язався з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задля подальшої конспірації своєї незаконної злочинної діяльності, назвався чоловіком на ім`я ОСОБА_7 , який надав останньому роз`яснення щодо подальшого працевлаштування, а також вказівки ОСОБА_5 про необхідність у проведенні електронного платежу, шляхом переведення грошових коштів на банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 6 700 гривень 00 копійок та потерпілому ОСОБА_6 у сумі 9 310 гривень 00 копійок, які у подальшому, о 14 годині 39 хвилин, 22 січня 2020 року, перебуваючи за адресою: вул.Північнокільцева, буд.17 в м.Запоріжжя, шляхом використання банкомату АТ КБ «ПриватБанк»,серії НОМЕР_2 , з метою особистого збагачення, здійснив обготівкування банківської картки емітованої АТ КБ «ПриватБанк», що належали потерпілому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпорядившись ними на власний розсуд, тим самим завдавши майнової шкоди останнім на зазначені суми.

Таким чином, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.190 КК України, що кваліфікується, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.190, КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора і просив суд закрити провадження відносно нього.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися.

Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки закриття кримінального провадження.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з такого.

За змістом ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже, системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до категорії кримінального проступку.

З матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , скоєне ним 23.12.2019 року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, належить до кримінальних проступків, за яке передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років а, отже, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 ККУ відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України становить три роки.

Тобто, з дня скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, минуло більше трьох років.

Судом, відповідно до ст.285 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою. Обвинуваченому також роз`яснено, що у разі якщо він заперечує проти цього, судове провадження проводиться у повному обсязі у загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 , підтвердив, що йому зрозуміла як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, на що надав свою згоду.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому, визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення чинним законодавством не передбачено.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, перебіг давності не зупинявся та не переривався.

Оскільки обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення закінчився, тому суд уважає необхідним задовольнити клопотання захисника.

Прокурор в судовому засіданні просив суд вирішити долю речових доказів на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.12, 44, 49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

На підставі ст.49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 .

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження №0001097 від 02.04.2020 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України - закрити.

Речові докази:

- диск формату CD-R під назвою «Verbatim», № НОМЕР_3 , 52 Х, 80 min, на якому розміщено напис - додаток до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 24.04.2020 року на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_8 №333/1813/20 від 14.04.2020 року, - залишити в матеріалах судової справи.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів із дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію ухвали надіслати не пізніше наступного дня після оголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1