ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4569/24
провадження № 1-кс/753/842/24
У Х В А Л А

"01" березня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 25.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001869, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ Олевського району Житомирської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2024 слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернулася до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Клопотання вмотивоване тим, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0001869, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частинами першою, другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше липня 2023 року у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник злочинний умисел, спрямований на отримання незаконного прибутку, з метою вчинення злочинів, направлених на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислюваної техніки, в умовах воєнного стану в Україні.

Для досягнення злочинного задуму ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у невстановлений період часу, усвідомлюючи, що обрана діяльність є протиправною та має високий ступінь ризику, так як може бути викрита працівниками правоохоронних органів, розробили план, яким передбачалось наступне:

- створення в месенджері Telegram чатів та ботів для обміну інформацією між учасникам злочинної організації;

- створення та забезпечення діяльності на території міста Києва та міста Олевська Житомирської області угрупування - так званих «Колл-центрів» в залежності від територіального розташування учасників злочинної організації;

- підшукання осіб, які у злочинній організації виконували б роль так званого «Кодера», до обов`язків якого входило володіння технічними знаннями в сфері інформаційно-комунікаційних технологій, за допомогою засобів електронних комунікацій (включаючи інформаційно-комунікаційні технології, програмні, програмно-апаратні засоби, інші технічні та технологічні засоби і обладнання), забезпечення повного технічного супроводження інших учасників злочинної організації у ході здійснення шахрайства;

- підшукання осіб, які у злочинній організації виконували б роль так званого «Воркера», до обов`язків якого входило знання методів використання засобів соціальної інженерії, необхідних для введення в оману потерпілого у ході переписки або аудіо-дзвінку під приводом переконання перерахунку власних віртуальних активів на підконтрольні криптогаманці;

- пошук осіб, які б погодились на участь у злочинній організації, до обов`язків яких входило надання засобів та знарядь, які сприятимуть вчиненню кримінальних правопорушень іншими учасниками злочинної організації, а саме: забезпечення виводу (конвертації) віртуальних активів у грошові кошти, отримання у банківських установах банківських платіжних карток для виведення на вказані рахунки коштів потерпілих та подальшого перерахування грошей, якими учасники злочинної організації заволоділи шахрайським шляхом, на підконтрольні їм рахунки та банківські платіжні картки, сприяння у вирішенні організаційних питань;

- доведення до вказаних осіб плану злочинної діяльності та отримання їх згоди на участь у її реалізації у якості виконавців злочинів;

- організація управління та фінансування злочинної організації та розподілу коштів від злочинної діяльності між її учасниками;

- приховування діяльності злочинної організації шляхом забезпечення її учасників закритими від загального доступу каналами зв`язку, які не дають можливості втрутитись іншій особі, яка не володіє відомостями про злочинні наміри злочинної організації, тобто включення до спеціально створених Telegram-каналів та ботів під псевдонімами з присвоєнням індивідуального номеру - ІD , а також іншими методами, які сприятимуть приховуванню діяльності;

- створення та розсилка у месенджері Telegram, у тому числі за допомогою Телеграм-боту, у групі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », неправдивих оголошень з приводу заробітку у сфері віртуальних активів (криптовалют), а саме про отримання прибутку - «спреду» (спред на біржі - це різниця між цінами пропозиції та попиту на ринковий актив у конкретний момент часу) на міжнародній біржі криптовалют «Bybit» з профітом (прибутком) 2% від початкового капіталу потерпілих осіб.

Передбачалося, що особам, які б відгукувались на вказані оголошення, учасник злочинної організації - «воркер» - у ході переписки або аудіо-розмови в месенджері Telegram, пропонував брати участь у так званій «арбітражній зв`язці» (метод арбітражу заснований на відмінності у попиті та ліквідності криптовалюти на окремих біржах, а також можливості швидко переказувати монети між ними за допомогою технології блокчейн).

У подальшому «воркер» повинен переконати довірливих потерпілих, які відгукнулись на оголошення у тому, що останній може придбати на міжнародній біржі криптовалют «Bybit» віртуальний актив (монету) - «EOS» на якомога більшу суму та відправити на адресу, вказану учасником злочинної організації, так званого «промокоду», начебто адреси електронного гаманця іншої біржи за результатом чого на електронний криптогаманець потерпілого повернеться сума придбаного віртуального активу «EOS» з прибутком у 2%.

Однак замість адреси електронного гаманця іншої біржи учасник злочинної організації «воркер» надавав адресу - « memo » («memo» - унікальний ідентифікатор, який присвоюється для кожного акаунту для ідентифікації депозиту та поповнення відповідного акаунту) яка була підконтрольним криптогаманцем учасників злочинної організації (контролює «кодер»).

З метою переконання потерпілого про власну вигоду у «зв`язці», учасник злочинної організації пропонував ділитись з ним 20% від чистого прибутку за повідомлення цієї інформації.

Таким чином, метою учасників злочинної організації було переконання потерпілого у необхідності перерахування якомога більшої суми віртуальних активів задля більшого прибутку при поверненні, у той час, коли адреса - «memo» («memo» - унікальний ідентифікатор, який присвоюється для кожного акаунту для ідентифікації депозиту та поповнення відповідного акаунту), на яку пропонувалось перерахувати віртуальні активи, була підконтрольним криптогаманцем учасників злочинної організації.

Задля переконливості та недопущення у користувача думки про можливість шахрайського заволодіння його майном, з метою підтвердження легенди про можливий легкий та швидкий заробіток, учасники злочинної організації пропонували б можливість пробного переказу, так званої «прокрутки» незначної суми віртуального активу для того, щоб після надходження вказаного активу на підконтрольний криптогаманець учасника злочинної організації, повернути в зворотному напрямку на криптогаманець користувача суму, більшу на 2% від нещодавно надісланої (технічне забезпечення операцій з віртуальними активами, у тому числі переведення, проводилось «кодером»).

Вказана злочинна схема повинна була діяти до тих пір поки користувач не перерахує максимальну суму власних віртуальних активів (монет) на підконтрольний учасниками злочинної групи криптогаманець, сподіваючись на їх повернення з прибутком.

При цьому, у ході переписки або аудіорозмов у Telegram з потерпілим учасник злочинної організації («Воркер») повинен був постійно спонукати потерпілого збільшувати бюджет для проведення вказаних переведень для, начебто, отримання більшого прибутку, та після того, як «Воркер» пересвідчився у тому, що потерпілий перераховує значну суму віртуального активу, він повинен був повідомити «кодеру» про те, що після надходження на підконтрольний учасникам злочинної організації криптогаманець віртуальних активів конкретного потерпілого, їх вже не треба повертати, тим самим зловмисники заволодівали майном потерпілих.

Окрім того, з метою приховування своєї злочинної діяльності та знищення слідів злочину учасники злочинної організації після заволодіння майном потерпілих припиняли будь-який зв`язок з потерпілим та видаляли історію переписки у месенджері.

Розробивши злочинний план та схему вчинення злочинів, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дійшли висновку, що для здійснення свого злочинного задуму необхідно залучити осіб, які поділяють їхні незаконні інтереси і прагнуть до швидкого збагачення, та спільно з ними і під їх керівництвом виявлять бажання взяти участь у діяльності злочинної організації.

Так, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше липня 2023 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залучили до складу злочинної організації не встановлену досудовим розслідуванням кількість осіб, зокрема і ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також інших осіб, які мали виконувати конкретні ролі, спрямовані у цілому на реалізацію вказаного плану, відомого усім учасникам злочинної організації, та розподілили між ними функції.

Метою злочинної організації було незаконне збагачення за рахунок коштів, отриманих від потерпілих шляхом обману.

Так, взявши на себе функцію загального керівництва злочинною організацією, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою керівництва її структурними підрозділами та напрямками, координації злочинної діяльності інших учасників злочинного угрупування, особисто підібрали та залучили до участі у ньому в якості співорганізаторів довірених осіб зі свого найближчого оточення, які надали свою згоду на організацію та координацію злочинів, пов`язаних з шахрайством.

З метою забезпечення стабільного функціонування злочинної організації між всіма її учасниками були визначені конкретні функції, зокрема, ОСОБА_11 - виконавець, виконує роль «воркера», здійснює переписку з так званими «клієнтами», які є у подальшому потерпілими, надає криптогаманці для здійснення перерахунку грошових коштів потерпілим, отримує незаконний дохід від скоєння злочинів.

Створена злочинна організація характеризувалася наступними ознаками:

- наявністю плану злочинної діяльності, відомого усім учасникам злочинної організації, розподілом функцій між учасниками злочинного угруповання, наявністю організаторів;

- тривалістю, системністю та організацією функціонування злочинної організації, наявністю необхідних для функціонування фінансових можливостей, а також згуртованістю організації, що засвідчують внутрішні зв`язки між її учасниками, встановлені загальні правила поведінки, план злочинних дій та усвідомлення кожним із учасників факту об`єднання з іншими особами для досягнення єдиного злочинного результату;

- «спеціалізацією» незаконної діяльності учасників злочинної організації, яка виражалась у вчиненні злочинів у сфері заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), із використанням електронно-обчислювальної техніки;

- домовленістю та готовністю до вчинення злочинів у будь-який час;

- кожен учасник злочинної організації усвідомлював протиправність своїх та інших членів злочинної організації дій, знав про настання тяжких наслідків - завдання громадянам матеріальної шкоди, бажав настання таких наслідків і своїми злочинними діями сприяв їх настанню, тобто діяв з прямим умислом;

- розподілом коштів, отриманих від злочинної діяльності, між всіма учасниками злочинів.

Вибудована ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ієрархічна структура злочинної організації, розподіл повноважень та централізована підпорядкованість членів злочинної організації забезпечувала чітке керівництво, координацію і контроль за злочинною діяльністю та розподілом коштів, здобутих злочинним шляхом.

Злочинне об`єднання, яке створили ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою вчинення корисливих умисних злочинів, було стійким, що знайшло своє вираження у згуртованості та стабільності.

Так, між учасниками злочинної організації були постійні міцні внутрішні зв`язки. Між керівником групи, керівниками окремих ланок ієрархічної структури організації та її рядовими учасниками існував високий рівень узгодженості дій, взаємодовіра, єдині правила поведінки, до яких слід віднести спеціальні домовленості щодо ведення розмов між собою із застосуванням умовних слів і словосполучень, використання окремих засобів зв`язку між собою, єдину систему вчинення кримінальних правопорушень з чітким розподілом ролей кожного з учасників групи, тощо.

Так, учасники організованої групи працювали з будь-якого місця та міста на території України онлайн, користуючись мобільним телефоном та інтернет-мережею, а також за місцем власного проживання, створили колл?центр, де працювали у період часу з 09 год. 00 хв. до 00 год. 00 хв. з понеділка по неділю, тобто кожного дня, за наявності «клієнтів», за встановленими адресами, які постійно змінювали з метою приховування своєї злочинної діяльності, а саме: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 (останнє місце функціонування колл-центру), іншими адресами у м. Олевську, Житомирської області.

Кожний так званий «Колл-центр» мав свої функції, штат працівників, свого «старшого менеджера», інструкції щодо введення потерпілих в оману та навчальний матеріал, грошові кошти, отримані від введених в оману потерпілих, розподілялись ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в залежності від функції учасника злочинної організації та отриманого прибутку.

Принцип протиправної діяльності в колл-центрах полягав у наступному: відповідальний за технічну підтримку вчинення кримінальних правопорушень учасник злочинної організації «Кодер» розміщував у соціальній мережі Telegram, у Telegram-каналі за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 » оголошення, з метою переконання участі громадян у заздалегідь розробленій шахрайській схемі, під приводом отримання прибутку на міжнародній біржі криптовалют «Bybit» з профітом (прибутком) 2% від початкового капіталу потерпілих осіб.

Члени злочинної організації дотримувалися правил конспірації при підготовці та вчиненні злочинних дій, а саме: надавали вказівки операторам підписувати нікнейм не справжніми анкетними даними, видаляти переписки, змінювати криптогаманці для отримання грошових коштів та інше.

За кожним «воркером» був закріплений відповідний «нікнейм» на міжнародній біржі криптовалют «Bybit», за допомогою якого ОСОБА_12 (прізвисько ОСОБА_13 ), визначав рівень роботи учасників злочинної організації, які заносив до попередньо розробленої таблиці результатів роботи, з метою подальшого прорахунку заробітної плати операторам.

За таких обставин, утворивши злочинну організацію та залучивши до участі у ній не менше ніж 6 осіб, її учасники приступили до безпосередньої реалізації злочинного плану, спрямованого на заволодіння майном, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки з метою одержання прибутків від злочинної діяльності в умовах воєнного стану.

Так у ході контрольованої закупки, санкціонованої прокурором, ОСОБА_14 , отримав від оперативних працівників УПК у м. Києві ДКП НП України грошові кошти у сумі 200 доларів США.

У подальшому, 10.10.2023 ОСОБА_14 , використовуючи нікнейм « ОСОБА_15 » у соціальній мережі Telegram, виявив вищевказане повідомлення на каналі за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та написав у особисті повідомлення автору повідомлення, з метою отримання додаткової інформації про актуальну зв`язку (схему) на кріптобіржі та отримання прибутку (профіту).

Продовжуючи доводити свій злочинний умисел до кінця, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи на виконання загального злочинного плану злочинної організації, інший учасник злочинної організації, ОСОБА_11 , виконуючи функцію так званого «Воркера», використовуючи у Telegram для прикриття злочинної діяльності нікнейм « ОСОБА_16 » зловживаючи довірою, надіслав ОСОБА_14 текстові та голосові повідомлення про умови арбітражного заробітку на 2-3% прибутку від стартового капіталу. Також повідомив, що за повідомлення цієї інформації ОСОБА_14 необхідно буде поділитись 20% від чистого прибутку.

Після того ОСОБА_11 , з метою увійти в довіру потерпілого, запропонував йому зідзвонитися у соціальній мережі Telegram для обговорення деталей, на що останній погодився.

У цей час, на виконання злочинного плану, ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив про необхідність здійснення телефонного дзвінку користувачу з нікнеймом « ОСОБА_15 », після чого ОСОБА_8 від імені користувача « ОСОБА_16 » зателефонував вказаному користувачу для продовження реалізації злочинного задуму.

Так, 12.10.2023 о 17 год. 00 хв., продовжуючи здійснення єдиного злочинного плану, у ході телефонної розмови ОСОБА_8 з метою введення в оману та за рахунок цього отримання максимальної вигоди, використовуючи нікнейм « ОСОБА_16 » у соціальній мережі Telegram під час телефонної розмови з ОСОБА_14 розповів поетапні дії, які слід виконати для отримання прибутку - «спреду» (спред на біржі - це різниця між цінами пропозиції та попиту на ринковий актив у конкретний момент часу) - у вигляді 2-3 % від стартового капіталу для першого тесту зв`язки (схеми).

Так, ОСОБА_14 за вказівкою ОСОБА_8 на міжнародній біржі криптовалют «Bybit» зробив конвертацію (обмін одного криптоактиву на будь-який інший) 50 USDT (дорівнює 50 доларів США) у віртуальний актив (монету) EOS, в результаті чого отримав баланс на суму 92,0908 EOS.

Після цього ОСОБА_8 вказав ОСОБА_14 на необхідність зі свого електронного гаманця, розміщеного на «Bybit», зробити електронний переказ монети EOS на електронну адресу отримувача, зазначивши у «memo» (унікальний ідентифікатор, який присвоюється для кожного акаунту для ідентифікації депозиту та поповнення відповідного акаунту) - «rewardsbyeos», який ОСОБА_8 надав потерпілому, попередньо знаючи, що це шахрайський криптогаманець, при надходженні грошових коштів на який, інший учасник злочинної організації, виконуючий функції «кодера» додасть до суми, яка надійшла, 2 % власних активів та відправити їх назад потерпілому, з метою складання у потерпілого хибного враження про отримання прибутку та тим самим ввівши в оману та стимулюючи наступного разу перевести значно більшу частину власних віртуальних активів.

Так, 12.10.2023, близько 17 год. 10 хв., ОСОБА_8 спільно з іншим учасником злочинної організації, який виконував функцію «кодера», з метою введення в оману ОСОБА_14 , надіслав монету EOS з профітом 2% у сумі 93.8306 на електронний криптогаманець ОСОБА_14

12.10.2023 о 18 год. 10 хв. ОСОБА_14 конвертував 150 USDT та на своєму балансі в електронному гаманці, розміщеному на біржі «Bybit», отримав баланс 370.6197 EOS, які також, використовуючи надані ОСОБА_8 інструкції, відправив за реквізитами, що надавались ОСОБА_8 , з метою отримання прибутку за вказаною вище схемою. Однак учасники злочинної організації, діючи на виконання злочинного плану, отримавши електронний переказ віртуального активу від ОСОБА_14 , вказані кошти назад не повернули, тим самим незаконно заволоділи чужим майном.

Внаслідок вчинення вказаних незаконних дій ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, спільно з організатором злочинної організації ОСОБА_8 та невстановленим учасником злочинної організації, так званим «Кодером», які входили до складу злочинної організації, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислюваної техніки, заволоділи коштами на загальну суму 370.6197 EOS, що дорівнює 200 доларам США та згідно з курсом НБУ станом на 12.10.2023 становило 7 500 грн., якими розпорядилися на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в участі у злочинній організації, заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та потерпілих, інших підозрюваних продовжити кримінальне правопорушення

У зв`язку з чим у клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціального статусу застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів.

В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, для запобігання яких до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно ухилятись від явки до органу досудового слідства та суду, тобто переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності. Відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Ризиком того, що підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний непрацевлаштований, не мав іншого джерела доходу, окрім за рахунок вчинення кримінальних правопорушень, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

Ризиком впливу на свідків, інших підозрюваних, на думку прокурора, є те, що отримавши матеріали кримінального провадження, що долучені до клопотання, підозрювана знатиме особисті дані свідків та може їх використовувати з метою впливу на цих свідків шляхом підкупу, погроз тощо, з метою зміни або відмови від показань. Крім того, ОСОБА_5 знайомий з іншими підозрюваними, а отже може впливати на них, з метою зміни ними своїх показань чи відмови від них, або узгодити єдину тактику поведінки, з метою перешкоджання подальшому всебічному досудовому розслідуванню.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 зазначив на недоведеність прокурором заявлених у клопотанні ризиків та необґрунтованість неможливості застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 особисте зобов`язання, обґрунтовуючи це тим, щоб він вдень міг працювати та забезпечувати себе грошовими коштами для проживання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Cлідчий суддя, заслухавши думку сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалах зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Відповідно до приписів ч.ч. 1 та 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, а саме: змістом протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, зняття інформації з електронних інформаційних систем. У ході виконання вказаних заходів була зафіксована протиправна діяльність злочинної організації, до складу якої входять вищевказані особи; змістом протоколу огляду соціальних сторінок та оголошень, які розміщували учасники злочинної групи; змістом протоколів за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій, а саме контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки; змістом протоколів допитів потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , та свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_21 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Таким чином слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення підозрюваного в судовому засіданні, а також особистість ОСОБА_5 слідчий суддя погоджується з тим, що на даний час наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки, хоча він і має сталі соціальні зв`язки для особи його віку (проживає разом з батьками), проте вказане не було для нього стримуючим фактором на час вчинення дій, в яких він підозрюється. Крім того, санкція особливо тяжкого злочину, у вчинені яких підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Поруч з тим, слідчий суддя враховує, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Слідчий суддя враховує той факт, що діючий на території України режим обмеження виїзду за кордон чоловіків жодним чином не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки стосується обмеження виїзду за кордон у законний спосіб та не виключає можливості здійснення спроб перетнути кордон незаконно, з огляду на те, що наразі частина державного кордону України не контролюється, а тому такий спосіб не може виключатися, як неможливий.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя зазначає, що відповідно до долучених до клопотання доказів, свідками наразі є ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які надавали згоду на проведення щодо них будь-яких НСРД під час документування злочину і прокурором у судовому засіданні, з огляду на долучення до клопотання протоколи за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій, та контроль за вчиненням злочину, не обґрунтовано такий ризик як вплив на вказаних свідків, з метою зміни ними своїх показань.

В той же час слідчий суддя вважає доведеним на цей час ризик можливого впливу на інших підозрюваних у кримінальному провадженні, з огляду на, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у складі групи осіб, вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, участь у злочинній організації.

Кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Поряд з цим, слідчий суддя вважає недоведеним ризик продовжувати вчиняти вказане кримінальне правопорушення, з урахуванням того, що під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 у нього була вилучені мобільні телефона, банківська карта, комп`ютер, він дав паролі та доступи до вказаної техніки працівникам поліції добровільно, а також з огляду на зазначені у судовому засіданні підозрюваним п

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків; майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення у частині аргументації неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких умов, слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку із чим вважає, що на даному етапі потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (цілодобовий арешт), про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризикам, вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді арешту у нічний час з 20.00 год. до 07.00 год. строком на 59 днів із покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008), оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 25.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001869, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів, а саме: до 28 квітня 2024 року.

Заборонити ОСОБА_5 залишати адресу проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду в період часу з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступного дня.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця реєстрації та/або фактичного проживання; здати на зберігання до органу досудового розслідування паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (за наявності); утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, в усіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях.

Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту оголошення цієї ухвали суду, але не більше ніж строк досудового розслідування.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваним покласти на органи Національної поліції за місцем його проживання.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1