Справа № 504/2748/24
Номер провадження 1-кп/504/627/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2024 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції, захисника ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, розглянувши в залі суду в смт. Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0000417 від 01.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фонтанка, Одеської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працює на посаді заступника сільського голови Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою суду від 01.07.2024 в судовому провадженні призначено підготовче судове засідання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, необхідно призначити його до судового розгляду, підстави для повернення обвинувального акта чи закриття кримінального провадження відсутні. Справа надійшла до суду з дотриманням правил підсудності.

Обвинувачений та захисник не заперечували можливість призначення судового розгляду провадження.

Дослідивши обвинувальний акт, заслухавши думку учасників провадження, суд виходить з такого.

Обвинувальний акт, що надійшов до суду відповідає вимогам закону, провадження підсудне суду, протилежних обставин судом не встановлено, підстав для закриття провадження, на цей час не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1- 4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України, а також ступінь тяжкості злочину, суд приходить до переконання, що в інтересах захисту прав людини, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, слід доручити представникам персоналу органу пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Таким чином, слід призначити по даному кримінальному провадженню відкритий судовий розгляд, з викликом прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Прокурор звернувся до суду з клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи таке тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, що визначений у ч. 2 ст. 369-2 КК України. На сьогоднішній день продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора ризики поза процесуальної поведінки обвинуваченого, полягають у тому, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно виливати на свідків у кримінальному провадженні. Перешкодити зазначеним ризикам може запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав вищевказане клопотання.

Захисник, в судовому засіданні вказав, що підстав для задоволення клопотання прокурора немає. Прокурор не вірно визначив ступінь тяжкості вчиненого злочину, а дії його підзахисного перекваліфіковано з ч. 3 ст. 369-2 КК України, на ч. 2 ст. 369-2 КК України. Тобто його підзахисному інкримінується вчинення нетяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає можливість застосування покарання не пов`язаного з позбавленням волі. Крім того, обвинувачений одружений, має постійне місце роботи, утримує сина та непрацездатних батьків, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. На думку захисника, вказане послаблює ризик переховування обвинуваченого від суду. Захисник повідомив, що обвинувачений не має наміру переховуватися та впливти на свідків кримінального провадження, а тому наявні підстави для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який.

Обвинувачений підтримав думку захисника та повідомив суд, що раніше визначений розмір застави є для нього непомірним, будь-яких дій, щодо перешкоджанню судового розгляду обвинувачений вчиняти не буде.

Дослідивши клопотання та вислухавши думки прокурора, захисника обвинуваченого суд дійшов до таких висновків.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 ч.1 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на осіб, що беруть участь провадженні в процесуальному статусі свідків. (ст. 177 КПК України).

Суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

На стадії досудового розслідування 18.04.2024 року Київським районним судом міста Одеси обвинуваченому, який на той час підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 369-2 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. 13.06.2024 року такий запобіжний захід продовжено.

26.06.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну підозри з ч. 3 ст. 369-2 КК України на ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому, запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, суд виходить з такого.

Суд враховує можливу причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується усією сукупністю наявних у кримінальному провадженні матеріалів, змістом обвинувального акту та іншими доданими до нього матеріалами. Відомості, викладені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення.

Щодо продовження існування передбачених ризиків поза процесуальної поведінки обвинуваченого, то в цій частині суд зазначає про таке.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке є нетяжким за правилами ст. 12 КК України. Санкція інкримінованого діяння передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком не більше 5 років, або покарання у виді штрафу.

Доказів наявності в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків суду не надано.

Враховуючи вищевказане, ризик переховування обвинуваченого від суду є достатньо вагомим.

Щодо існування ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, то такий ризик є обґрунтованим, оскільки свідки безпосередньо не допитувалися судом, а тому обвинувачений має можливість незаконно впливати на вищевказаних осіб, з метою надання вигідних показів суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Отже, підстави, що існували на час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, у виді ризиків його позапроцесуальної поведінки, не відпали.

Разом з тим, відповідно до п.п. 2,3 ч. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судом встановлено, що обвинувачений не судимий, санкція інкримінованого діяння не передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі строком понад п`ять років, а тому до вказаних правовідносин мають бути застосовані приписи ч. 2 ст. 183 КПК України, а прокурор повинен довести, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Разом з тим, прокурор, хоча й довів існування ризиків, які визначені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте не довів тих обставини, що перебуваючи на волі, обвинувачений переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Таким чином, до обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, в силу прямої заборони, що міститься у п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Таким чином, враховуючи те, що прокурор не довів, що у цьому кримінальному провадженні недостатнім є застосування більш м`якого запобіжного заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні є підстави для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з покладенням обов`язків визначених у ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому, цілодобовий домашній арешт, дозволить запобігти спілкування обвинуваченого із свідками кримінального провадження, а тому саме такий запобіжний захід слід застосувати до обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314-317, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 194, 196, 199 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд за обвинувальним актом у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000417 від 01.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, на 09.07.2024 о 11:30 год. у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Комінтернівського районного суду Одеської області (Одеська область, Одеський район, селище Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51).

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово. Викликати в судове засідання учасників процесу.

Зобов`язати Одеський районний відділ № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, скласти та подати до суду в 10 денний строк досудову доповідь, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Копію ухвали надіслати органу пробації для виконання.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів залишити без задоволення.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів до 01.09.2024 року, з покладенням обов`язків:

цілодобово не залишати місце проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком прямування до укриття та перебування у ньому в період повітряної тривоги;

прибувати до суду за першим викликом;

утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали надіслати/вручити учасникам судового провадження та надіслати на виконання органам уповноваженим її виконувати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, в частині продовження дії запобіжного заходу.

Суддя: ОСОБА_1