Справа № 183/2563/24
№ 1-кс/183/637/24

У Х В А Л А
27 березня 2024 року м. Новомосковськ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, офіційно не працюючого, з вищою освітою, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого 27 лютого 2023 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
В обґрунтування клопотання слідчий вказує на встановлення досудовим розслідуванням, що 25 березня 2024 року ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 з метою подальшого збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-петан-1-он) масою 0,0365 г.
У подальшому, 25 березня 2024 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про заборону обігу особливо небезпечної психотропної речовини РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-петан-1-он), незаконно збув ОСОБА_8 , реальні анкетні дані якого змінені, один паперовий згорток, в якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору масою 0,0572 г, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-петан-1-он) масою 0,0365 г, за що отримав від останнього 300 грн.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини.
26 березня 2024 року о 19:44 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Слідчий зазначає, що достатність доказів для підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, також, під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий вказує, що застосування до ОСОБА_5 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній, наявність у цій справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні слідчого, просила його задовольнити. Вказала на недоцільність застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на неможливість забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та усунення ризиків. Також зазначила про неможливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у незаконному зберіганні та збуті особливо небезпечних психотропних речовин.
Підозрюваний в судовому засіданні просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосувавши домашній арешт та вказав, що має на утриманні дитину, працює не офіційно та має дохід у розмірі 20 000,00 грн на місяць, не є військовозобов`язаним. Пояснив, що не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати вплив на свідків. Буде виконувати обов`язки, покладені на нього судом. Вказав на необґрунтованість підозри, оскільки він разом з його приятелями спільно надавали кошти для придбавання психотропної речовини, яку після придбання ділили між собою. Також зазначив про його затримання приблизно о 17:00 годині 26 березня 2024 року, після проведення обшуку.
В судовому засіданні захисник заперечував проти задоволення клопотання та просив не обирати запобіжний захід, а у випадку обрання застосувати домашній арешт. Послався на непідтвердженість ризиків, указаних слідчим у клопотанні, відсутність мети у підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду та можливості впливу на свідків. Вказав на те, що підозрюваний має на утриманні малолітню дитину та має постійне місце мешкання. Також, у випадку, якщо слідчий суддя прийде до переконання про обґрунтованість клопотання слідчого, щодо альтернативного запобіжного заходу просив застосувати його в мінімальному розмірі.
Вислухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя висновує таке.
Постановленою слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ухвалою від 20 березня 2024 року надано групі слідчих Новомосковського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та прокурорам Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_5 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_18 та у якій фактично мешкає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення наркотичних засобів, психотропних речовин, мобільних телефонів, котрі використовувались під час вчинення кримінального правопорушення, сліп-пакетів та ваг для фасування наркотичних засобів та психотропних речовин, грошових коштів здобутих злочинним шляхом, банківських карток, на які здійснювався переказ грошових коштів у якості оплати за придбання наркотичних засобів та психотропних речовин, які в подальшому можуть бути використані як доказ та для подальшої їх допустимості як доказу під час досудового розслідування та в суді.
26 березня 2024 року о 19:44 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Перевіряючи момент затримання суд виходить з того, що в судовому засіданні підозрюваний пояснив, що його затримано безпосередньо після проведення обшуку. З протоколу обшуку, підписаного, в тому числі і ОСОБА_5 вбачається час його закінчення о 19:43 години. Відтак слідчий суддя відхиляє посилання підозрюваного на інший час, ніж вказаний в протоколі про затримання
Перевіряючи підстави затримання в порядку ст. 208 КПК України, слідчий суддя вважає їх правомірними та такими, що відповідають нормі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
27 березня 2024 року о 12:10 годині ОСОБА_5 у присутності захисника вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Вирішуючи клопотання по суті, слідчий суддя виходить з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
При розгляді доказів, наданих стороною обвинувачення в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.
При цьому, позиція підозрюваного про необґрунтованість підозри та наявності в його діях іншого кримінально караного діяння не підтверджена доказами та спростовується доказами, поданими в обґрунтування підозри, внаслідок чого слідчий суддя відхиляє її, як необґрунтовану.
Також, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого та прокурора щодо імовірності виникнення ризику, передбаченого п. 1 ч. 5 ст. 177 КПК України, з огляду на особу правопорушника, те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке, передбачено у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню.
Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які мешкають в одному місті, а деякі в одному будинку з підозрюваним ОСОБА_5 , та які ще не допитані безпосередньо судом, отже, розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначене, підозрюваний, перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків, та змусити їх змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у незаконному зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечної психотропної речовини, перебуваючи на волі, може продовжити вказану злочинну діяльність, тобто вчиняти інші кримінальні правопорушення у тому числі й продовжити здійснювати збут особливо небезпечних психотропних речовин, про що вказує наявність судимості за кримінальне правопорушення, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин.
Захисник та підозрюваний у судовому засіданні вказали на те, що підозрюваний не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати вплив на свідків, а тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання ОСОБА_5 .
Доказами, поданими захисником у виді копії свідоцтва про право особистої власності підтверджується право власності ОСОБА_22 на квартиру, розташовану по АДРЕСА_2 .
Також, у судовому засіданні задоволено клопотання захисника про допит свідка, допитано ОСОБА_22 , яка показала, що вона є матір`ю підозрюваного. ОСОБА_5 проживає разом з нею в квартирі, яка належить їй на праві приватної власності. Також зазначила, що вона не заперечує щодо відбування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваним ОСОБА_5 у її квартирі.
Однак, дослідивши надані слідчим матеріали, в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено той факт, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та визнаним слідчим суддею доведеними, зокрема, впливу на свідків, які мешкають в одному місті, а деякі в одному будинку з підозрюваним, а також продовженні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 збуті психотропних речовин або наркотичних засобів за місцем свого фактичного проживання.
Так, слідчий суддя враховує, що підозрюваний має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання. Однак слідчий суддя також ураховує, що підозрюваний раніше судимий за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, а тому застосування до підозрюваного тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку та тяжкість злочинного діяння, у якому підозрюється останній, та неможливість забезпечити запобігання наявних ризиків більш м`якими запобіжними заходами, зокрема, домашнім арештом за місцем проживання (з огляду на особливості об`єктивної сторони оголошеної підозри).
Розглядаючи питання щодо застосування застави, слідчий суддя виходить з того, що ч. 3 ст. 183 КПК України, покладає на слідчого суддю обов`язок при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Прокурор у судовому засіданні вказала не неможливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у незаконному зберіганні та збуті особливо небезпечних психотропних речовин. Захисник просив визначити альтернативний запобіжний захід у межах найнижчої межі, встановленої п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Таким чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що віднесене до категорії тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, в межах вищої межі, встановленої для даного виду кримінального правопорушення з огляду на об`єктивну та суб`єктивну сторони кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 .
На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 196, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 травня 2024 року включно.
Визначити розмір застави у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.
Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а суд вирішує питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Копію ухвали надати підозрюваному, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала в повному обсязі складена та проголошена о 12:45 годині 28 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1