Справа № 686/9214/24
Провадження № 1-кс/686/2968/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР. У скарзі ОСОБА_3 , окрім іншого, йдеться про те, що 09.02.2024 р. нею, як представником ОСОБА_4 , на адресу ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, засобом поштового зв`язку, було надіслано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, по факту невиконання службовими особами Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області своїх службових обов`язків, що спричинило для потерпілого тяжкі наслідки, однак, всупереч ст.214 КПК України, відповідні відомості до ЄРДР за вказаною заявою внесені не були, про що ОСОБА_3 стало відомо 21.03.2024 р. з листа №509зкп/х/14-01-01-10938/2024 від 13.03.2024 р. Тому, у скарзі ОСОБА_3 просить: визнати незаконною бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, та зобов`язати його внести до ЄРДР, на підставі заяви ОСОБА_3 , відомості про вчинення відносно ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, - невиконання або неналежне виконання службовими особами своїх службових обов`язків, що спричинило тяжкі наслідки для потерпілого, під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000100.

ОСОБА_3 , яка клопотала про розгляд скарги без її участі, та представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явились.

Згідно зі ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вказане, враховуючи принцип диспозитивності, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги та надані матеріали перевірки, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями частини 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із наданих матеріалів перевірки вбачається, що дійсно 13.02.2024 р. представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернулась до ТУ ДБР, розташованого в м.Хмельницькому, із заявою, датованою 25.01.2024 р., яка була зареєстрована за №509зкп/х від 13.02.2024 р. У вказаній заяві ОСОБА_3 повідомляла, що «на даний час, в порядку досудового розслідування, у Кам`янець-Подільському районному управлінні поліції ГУНП в Хмельницькій області з 13.03.2023 перебуває кримінальне провадження №0000100, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - ч.1 ст.192 КК України, зареєстроване у відповідності до ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_5 , із зобов`язанням внести відомості до ЄРДР за зверненням ОСОБА_4 , начебто по факту заподіяння значної майнової шкоди, шляхом зловживання довірою (так значиться у витягу з ЄРДР). При цьому, РУП в короткому викладі обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, викладеному у витягу з ЄРДР, спотворено та перекручено суть звернення ОСОБА_4 , оскільки заявниками чітко зазначалось про вчинення стосовно ОСОБА_4 його колишньою співмешканкою ОСОБА_6 , за змовою з подругами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , шахрайських дій, які полягали в позбавленні права власності на належний, станом на 23.01.23 р., ОСОБА_4 автомобіль марки AUDI Q5, рік випуску 2013, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що вказує на наявність ознак злочину, у відповідності до ч.4 ст.190 КК України, а саме:зловживаючи довірою, оскільки мала довіреність, скориставшись тим, що власник ОСОБА_4 23.01.2023 р. був мобілізований до лав ЗСУ, ОСОБА_6 , начебто від імені ОСОБА_4 , 09.02.2023 р. продає належний йому автомобіль, орієнтовна ринкова вартість якого еквівалентна 19 тис. дол. США, своїй подрузі, колезі по роботі ОСОБА_7 за 30 тис. грн. і в той же день у неї купляє цей автомобіль за таку ж ціну сама. Це повністю підтверджує її умисел на заволодіння автомобілем, шляхом використання довіреності, адже, повірений повинен діяти в інтересах довірителя, а не вчиняти правочини на позбавлення прав власника, тим більше, що ніякі кошти, навіть ті сміхотворні 30 тис. грн. власнику не передавались. В електронній переписці є докази, які підтверджують її дійсні наміри, мовляв забрала машину, бо маю на неї право, щоб купити собі житло. Коли потерпілий ОСОБА_4 став вчиняти дії, направлені на повернення автомобіля, 22.02.2023 р., з тим, щоб створити образ добросовісного набувача, ОСОБА_6 укладає договір купівлі-продажу даного автомобіля з своєю близькою подругою ОСОБА_8 , продаючи його за 25 тис. грн. (А де ж поділось її право на автомобіль? Та чи можна за 25 тис.грн. придбати хоч яке житло?). Цілком зрозуміло, що цей договір був укладений «про людське око» та направлений на позбавлення права власності потерпілого воїна ЗСУ ОСОБА_4 щодо належного йому автомобіля. Це все стало можливо за зговором ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . З моменту відкриття кримінального провадження, досудове розслідування проводиться по ч.1 ст.192 КК України, з огляду на наявність діяння, яке начебто має ознаки проступку, а не злочину, зовсім не вдаючись в суму вартості автомобіля. За період досудового розслідування вже двічі закривалось дане кримінальне провадження, з підстав відсутності складу кримінального правопорушення, а саме: 30.03.2023 р. дізнавач сектору дізнання Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 виносить постанову про закриття кримінального провадження, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.192 КК України, оскільки начебто мають місце цивільно-правові відносини, по суті не здійснивши жодних слідчих дій. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оскаржено дану постанову слідчому судді в порядку, визначеному ст.303 КПК України, при розгляді скарги на яку, було встановлено, що після подання останніми скарги, але до розгляду її слідчим суддею, прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням ОСОБА_10 , 09.05.2023 р. було скасовано постанову дізнавача від 30.03.2023 р., про що зазначено слідчим суддею в ухвалі від 12.05.2023 р., при цьому, прокурором були дані чіткі вказівки щодо проведення слідчих дій. 29.06.2023 р. вже інший дізнавач сектору дізнання Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 повторно виносить постанову про закриття даного кримінального провадження №0000100, з огляду на те, що начебто ОСОБА_4 не заподіяно жодної майнової шкоди, оскільки ОСОБА_6 мала право вчиняти будь-які дії, згідно з виданим їй дорученням. Про винесену постанову ні ОСОБА_4 , ні його представника - адвоката ОСОБА_3 в жодний спосіб не повідомлено. Останніми знову подається скарга слідчому судді в порядку, визначеному ст.303 КПК України, по суті якої, ними чітко зазначається, що поліція не виконує покладені на неї під час досудового слідства обов`язки, а також про те, що представник по дорученню повинен діяти в інтересах повіреного, а не вчиняти дії на позбавлення його права на майно, заволодівши ним в своїх інтересах, про що детально зазначали в скарзі. За результатами розгляду скарги, слідчим суддею Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_5 винесено ухвалу про скасування постанови дізнавача СД Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_12 від 29.06.2023 р. про закриття кримінального провадження №0000100, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.192 КК України, матеріали кримінального провадження повернуто до РУП для продовження досудового розслідування. Після направлення матеріалів кримінального провадження для продовження слідчих дій, жодної комунікації з заявниками орган досудового розслідуванні з 05.10.2023 р. до 22.11.2023 р. не здійснював. Оскільки ОСОБА_4 - воїну ЗСУ, в листопаді 2023 року була надана короткотермінова відпустка, останнім, разом із адвокатом ОСОБА_3 , 22.11.2023 року було подано клопотання на ім`я прокурора, що здійснює процесуальне керівництво, - ОСОБА_13 , за яким вони просили забезпечити розгляд по суті та змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з діяння, передбаченого ч.1 ст.192 КК України на ч.4 ст.190 КК України, забезпечити огляд пристрою зв`язку, на предмет переписки з ОСОБА_6 , та інших електронних доказів, які підтверджують умисел ОСОБА_6 на заволодіння транспортним засобом, допитати ОСОБА_4 в період до 26.11.2023 р. та допитати свідка ОСОБА_14 . При цьому зазначали, що в разі чергового ігнорування їх клопотання, вони будуть змушені звертатись з відповідною заявою в органи Державного бюро розслідувань. За втручанням прокурора, було організовано допит ОСОБА_4 зовсім іншим дізнавачем та вручення йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, оскільки за інформацією, отриманою в телефонному режимі від ОСОБА_11 , остання повідомила, що теж перебуває у відпустці, а тому, не зможе допитати ОСОБА_4 до закінчення його перебування у відпустці. При цьому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 додатково, 24.11.2023 р., було подано клопотання про приєднання електронних доказів, знятих з пристроїв мобільного зв`язку та розмножених на електронних дисках, з додаванням деяких файлів в паперових копіях. До цього часу не вирішено їх клопотання щодо допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_14 та щодо перекваліфікації кримінального провадження зі ст.192 на ст.190 КК України. Проте, лише через місяць, 20.12.2023 р., листами від 27.11.2023 р., дізнавач СД Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 направляє на домашню адресу потерпілого ОСОБА_4 інформацію про те, що начебто їх клопотання задоволене в повному обсязі та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000100 від 13.03.2023р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.192 КК України, та розпочато досудове розслідування. 23.11.2023 р., листом №52-517-23, прокурором ОСОБА_10 на ім`я т.в.о заступника СД Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_15 було направлене звернення щодо розгляду по суті вищевказаного клопотання про зміну правової кваліфікації діяння у кримінальному провадженні №0000100 та проведення інших процесуальних дій. Жодної інформації з цього приводу ні потерпілому, ні його представнику не надходило, слідчі дії, необхідні для проведення досудового розслідування, не проводяться. В цьому зв`язку, 27.12.2023 р., адвокатом ОСОБА_3 знову подається клопотання про зміну правової кваліфікації у кримінальному провадженні та вжиття заходів щодо розшуку автомобіля, визнання його речовим доказом. Жодної реакції на подане клопотання до цього часу не надійшло. Крім того, ОСОБА_3 вважає за необхідне повідомити, що клопотання про зміну правової кваліфікації кримінального провадження, за період з його реєстрації до дня звернення із вказаною заявою, подавалось нею п`ять раз на ім`я начальника слідчого відділу Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області і жодного разу воно, власне, не було розглянуте по суті, а відповідь надавалась дізнавачем або прокурором. 1) 18.04.2023 р. було подано клопотання про зміну правової кваліфікації у кримінальному провадженні на що було отримано відповідь №52-517-23 від 24.04.2023 р. про закриття кримінального провадження від першого заступника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури, в зв`язку з чим, відсутні підстави для зміни правової кваліфікації в кримінальному провадженні, начальник слідчого відділу жодної відповіді не надав. Дізнавач СД Кам`янець-Подільського РУП ОСОБА_16 зазначає, що особисто дізнавач не уповноважена вирішувати питання про зміну правової кваліфікації з кримінального проступку на злочин. 28.04.2023 р., в цьому зв`язку, адвокатом ОСОБА_3 була подана скарга слідчому судді, з огляду на незаконну бездіяльність органів досудового розслідування щодо розгляду клопотання та зобов`язання внести зміни в кримінальне провадження про зміну правової кваліфікації. 01.03.2023 р. слідчий суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_5 відмовила в задоволенні скарги, оскільки вирішення даного питання є компетенцією органів досудового розслідування і не підлягає оскарженню слідчому судді, відповідно до ст.303 КПК України. 2) 26.05.2023 р. ОСОБА_3 повторно подається клопотання на ім`я начальника слідчого відділу Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області про зміну правової кваліфікації в кримінальному провадженні. Подане клопотання знов не розглядається начальником слідчого відділу поліції, відповідь, листом №4002/121/108-2023 від 29.05.2023 р., надає дізнавач ОСОБА_16 , яка зазначає, що особисто лише дізнавач не приймає рішення про зміну кваліфікації кримінального правопорушення з проступку на злочин. 3) Оскільки жодні дієві слідчі заходи в кримінальному провадженні не здійснювались впродовж довгого часу, 09.08.2023 р. ОСОБА_3 втретє, на ім`я начальника слідчого відділу, подається клопотання про зміну правової кваліфікації в кримінальному провадженні. 15.08.2023, листом №6036/121/108-2023, дізнавач СД РУП ОСОБА_11 повідомляє про чергове, станом на 30.06.2023 р., закриття кримінального провадження та все про ту ж відсутність повноважень вирішувати питання про заміну правової кваліфікації. Начальник слідчого відділу відповіді не надав. 4) 22.11.2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчетверте подається клопотання про зміну правової кваліфікації в кримінальному провадженні, вже на ім`я прокурора ОСОБА_13 , який листом від 23.11.23 року №52-517-23 просить начальника сектора дізнання Кам`янець-Подільського РУП ОСОБА_15 перевірити викладені в клопотанні доводи, прийняти відповідне рішення та повідомити потерпілого ОСОБА_4 про результати розгляду заяви. Жодної вмотивованої відповіді та витягу з ЄРДР про зміну кваліфікації в кримінальному провадженні до цього часу ні потерпілий ОСОБА_4 - воїн ЗСУ, ні його представник - адвокат ОСОБА_3 в цьому зв`язку не отримали. 5) 27.12.2023 р. адвокатом ОСОБА_3 , вже на ім`я начальника Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, подається клопотання з тим, що можливо керівник відділу поліції забезпечить розгляд клопотання останніх належною службовою особою, яка має право і може приймати відповідні рішення щодо зміни правової кваліфікації в кримінальному провадженні. До цього часу відповіді не надійшло ні від поліції, ні від прокурора, права потерпілого - воїна ЗСУ О.Тваринського, який на даний час перебуває на лінії зіткнення і бере безпосередню участь в бойових діях, на безстороннє слідство та належне виконання органом досудового розслідування вимог КПК України, повністю ігноруються в угоду чиїмось приватним інтересам. При цьому, жодного разу не здійснювалась належна комунікація з представником потерпілого, постійно отримуються формальні відписки від дізнавачів, чи то про відсутність повноважень, щодо зміни правової кваліфікації в кримінальному провадженні, а посадові особи, які наділені такими повноваженнями, проявляють злочинну бездіяльність, на даний час місце знаходження автомобіля, вартістю 19 тис. доларів, невідомо, постанови про визнання його речовим доказом не винесено, оцінка транспортного засобу не проведена, заходи забезпечення кримінального провадження щодо накладення арешту на автомобіль не здійснювались, жодної оцінки електронним доказам, щодо умислу ОСОБА_6 на заволодіння транспортним засобом, неповнолітній свідок - ОСОБА_14 , який має необхідні для слідства показання, не допитується, тобто наявна абсолютна бездіяльність, цілеспрямована на перешкоджання проведенню слідчих дій. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 невідомо, і не може бути відомо без втручання компетентного органу, про особу чи групу осіб, які мають в цьому інтерес чи якусь зацікавленість. В таких діях службових осіб Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області вбачається склад кримінально-караного діяння, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, яке полягає в невиконанні службовими особами своїх службових обов`язків, що спричинило для потерпілого тяжкі наслідки. Тому, у заяві ОСОБА_3 просила зареєструвати в ЄРДР кримінальне провадження, в зв`язку з вчиненням злочину, за зговором осіб, службовими особами Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, шляхом бездіяльності - невиконання ними своїх службових обов`язків по розслідуванню майнового злочину, в період військового стану, стосовно воїна ЗСУ ОСОБА_4 »

За результатом розгляду цієї заяви ОСОБА_3 , останній було скеровано лист, за підписом керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, №509зкп/x/14-01-01-10938/2024 від 13.03.2024 р., який фактично свідчить про той факт, що відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за поданою ОСОБА_3 заявою від 13.02.2024 р., внесені не були.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення, є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, у поданій ОСОБА_3 заяві від 13.02.2024 р. викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, зокрема й того, яке передбачене ч.2 ст.367 КК України, оскільки дана заява не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення зокрема, не йдеться у цій заяві про те, що у випадку, про який повідомляла в своїй заяві ОСОБА_3 , мала місце саме службова недбалість, тобто, що певна службова особа не виконувала або неналежно виконувала свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого було спричинено тяжкі наслідки), не містить ця заява й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій осіб за відповідною статтею Кримінального кодексу України. Аргументи, висловлені ОСОБА_3 у поданих нею заяві та скарзі, про можливе вчинення кримінального правопорушення, фактично ґрунтуються на її власній оцінці та зводяться до незадоволення і суб`єктивної незгоди з порядком та обсягом здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000100, що виразилось у: ігноруванні клопотань представника потерпілого щодо зміни правової кваліфікації діяння з ч.1 ст.190 КК України на ч.4 ст.190 КК України; відсутності комунікації представника органу досудового розслідування з представником потерпілого; не встановленні місця знаходження автомобіля, який належав ОСОБА_4 ; не винесенні постанови про визнання речовим доказом означеного транспортного засобу, не проведенні його оцінки та не накладенні на цей автомобіль арешту; ненаданні оцінки наданим потерпілим електронним доказам; недопиті свідка ОСОБА_14 , а також вказані аргументи ОСОБА_3 зводяться до незадоволення із фактами неналежного розгляду її клопотань щодо зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення та винесенням постанов про закриття вказаного кримінального провадження, які скасовувались прокурором та слідчим суддею. Однак, подана 13.02.2024 р. ОСОБА_3 означена заява жодним чином не свідчить про те, що посадові особи Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області не виконували або неналежно виконували свої службові обов`язки саме через несумлінне ставлення до них, а також не свідчить про те, що внаслідок діянь останніх будь-кому було завдано істотної шкоди чи спричинено тяжкі наслідки. До того ж, самі твердження ОСОБА_3 в означеній заяві про відкриття кримінального провадження, а також її аргументи, викладені у скарзі, про вчинення, на її думку, вищезазначеними представниками органу досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, недостатні для того, щоб розпочати досудове розслідування, адже, досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які реально свідчать саме про вчинення кримінального правопорушення, і не можуть вказані обставини слугувати механізмом для притягнення до відповідальності службових осіб, у разі прийняття ними рішень та вчинення процесуальних дій, зміст та порядок здійснення яких не задовольняє когось із учасників кримінального провадження. До того ж, процесуальна діяльність прокурора, слідчого, дізнавача, в межах їх посадової дискреції, не може бути підставою для їх кримінального переслідування. Порядок оскарження у рамках кримінального провадження процесуальних дій, бездіяльності та рішень слідчого, дізнавача, прокурора, у випадку незгоди з ними, визначений Кримінальним процесуальним кодексом України.

У п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР. Ініціювання кримінального переслідування щодо осіб, за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Враховуючи викладене, а також те, що уповноваженими особами ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, у даному випадку, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про яку йдеться у поданій ОСОБА_3 скарзі, тому, висловлена у цій скарзі вимога, щодо зобов`язання внесення відповідних відомостей до ЄРДР, задоволенню не підлягає.

Відповідно до принципу диспозитивності, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ст.26 КПК України).

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Повноважень слідчого судді на визнання незаконними дій чи бездіяльності певних посадових осіб, чинний КПК України не містить, тому, у задоволенні цієї вимоги, висловленої у поданій ОСОБА_3 скарзі також слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 214, 303- 307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя