Справа № 183/3587/24
№ 1-кп/183/1431/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 17 квітня 2024 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000097 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-05.10.2023 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік. 14.11.2023 поставлений на облік до Новомосковського РВ ФДУ ЦП в Дніпропетровській області.

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000097 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В тексті обвинувального акту викладено клопотання прокурора про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 , беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінального проступку. Обвинувачений в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку.

Потерпіла ОСОБА_5 також подала заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Так, за результатами спрощеного провадження встановлено, що 09 березня 2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , де мешкає його співмешканка ОСОБА_5 , де також знаходилася ОСОБА_6 . У вказаний час між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт під час якого у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 09 березня 2024 року приблизно о 16 годині 01 хвилин, знаходячись у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, наблизився до ОСОБА_5 , яка сиділа на дивані та наніс останній один удар кулаком правої руки у ліве око та один удар кулаком правої руки у ліву частину голови. Від нанесених ударів ОСОБА_5 впала на диван. Після чого противоправні дії ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_5 припинилися.

Внаслідок умисних противоправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді синця навколо лівого ока, крововиливу в склеру лівого ока, які у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Посилання у обвинувальному акті на щире каяття обвинуваченого суд не приймає, оскільки дана обставина нічим не підтверджується. Зокрема, суд дослідив долучені матеріали кримінального провадження, де на а.с.12 долучено письмові пояснення потерпілої ОСОБА_5 , яка зазначила, що швидку допомогу викликала її донька. Претензії до ОСОБА_3 має та відмовлятися не буде.

Отже, вказане свідчить, що посткримінальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 свідчить про зневажливе ставлення як до кримінального правопорушення, так і до його наслідків.

Суд зазначає, що щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Обставиною, яка обтяжує покарання судом визнається вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також визнає обставиною, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у близьких відносинах.

Вказане підтверджується тим, що кримінальне правопорушення вчинено відносно співмешканки обвинуваченого, тобто близької особи, яка спільно з ним проживала однією сім`єю, але не перебувала у шлюбі. Вказане також підтверджується відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту від 08.04.2024 року, де ОСОБА_5 вказала, що після того як вона повідомила ОСОБА_3 про бажання розлучитися з ним, він наніс їй тілесні ушкодження. Також близькі стосунки ОСОБА_3 і потерпілої підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_3 ( а.с. 15), який зазначив, що проживає з потерпілою протягом 6 років.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, на обліку у лікарів не перебуває за місцем мешкання характеризується посередньо, однак враховуючи його поведінку, якою він демонструє відверте нехтування встановленими Законами України суспільними правилами поведінки, його зухвале ставлення до норм моралі та кримінального законодавства, а також те, що він вчинив кримінальний проступок протягом визначеного іспитового строку, на шлях виправлення не став, суспільно корисною працею не займається, непрацевлаштований, офіційного доходу не має, що разом з обставинами, які обтяжують покарання, дає суду підстави для призначення останньому покарання у виді громадських робіт.

При цьому, суд враховує при призначенні покарання вимоги ст.78 КК України, згідно якої у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати покарання, невідбуте за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.10.2023 року, а саме 5 років позбавлення волі, та враховуючи співвідношення, встановлене ч.1 ст.72 КК України, де одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупності вироків у виді позбавлення волі на строк 5 років 25 днів.

Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1