Справа № 442/7807/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1255/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.11.2023 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

встановила:

цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки за час десятирічного відбування покарання допустив лише два незначних порушення режиму тримання, за що лише двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності. Натомість, ОСОБА_7 двічі заохочувався адміністрацією установ відбування покарання за активну участь у роботах по благоустрою. Зазначає, що ставлення засудженого до праці є сумлінним, однак останній позбавлений можливості працювати, оскільки відбуває покарання у секторі максимального рівня безпеки. Як вбачається з характеристики засудженого, ОСОБА_7 не конфліктний, по відношенню до працівників адміністрації ввічливий, правил санітарії та гігієни дотримується під контролем, навчається у Дрогобицькому навчальному центрі №40 та здобуває професію: «слюсар з ремонту колісних транспортних засобів», завдяки якій, перебуваючи на волі, буде мати можливість працювати у ТОВ «Бориславський завод «РЕМА», яке гарантувало працевлаштування останнього. Крім того, звертає увагу, що мати засудженого страждає важкими захворюваннями, у зв`язку з чим потребує догляду, який може надати виключно її син.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого та доводи його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 раніше засуджений вироком Галицького районного суду м.Львова за ст. 86-1, ст. 44, ст. 89, ч.1 ст. 42 КК України до 2 років позбавлення волі. Дана судимість погашена у відповідності до ст. 89 КК України.

Вироком Сихівського районного суду міста Львова від 25.09.2013 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12, ч.2 ст.115, п.п 5.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.125, ч.2 ст.194, ч.1 ст. 263, ст. 70 КК України, та призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 07.12.2016 в термін відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 04.06.2013 по 25.10.2013 згідно з ч.5 ст.75 КК України (в редакції ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015.

Початок терміну покарання 04.06.2013, кінець терміну покарання 12.01.2025.

Як встановлено судом першої інстанції, під час тримання в ДУ «Львівська установа виконання покарання №19» засуджений ОСОБА_7 порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався.

Під час тримання в ДУ «Катеринівська виправна колонія №46» засуджений ОСОБА_7 допустив одне порушення режиму тримання (зберігання забороненого предмета), за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією виправної установи двічі заохочувався.

З 19.01.2023 засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у секторі максимального рівня безпеки приміщення камерного типу при ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» і допустив одне порушення режиму тримання, а саме зберігання забороненого предмета, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, як вбачається з характеристики на засудженого, затвердженої начальником Державної установи «Дрогобицька випрана колонія № 40» від 15.11.2023, ОСОБА_7 засуджений за умисне насильницьке кримінальне правопорушення. Мають місце обставини, які обтяжують покарання. До засудження не працював, ставлення до роботи негативне. Участь в суспільно-корисному житті колонії не приймає. За останніх шість місяців не заохочувавався, однак 05.06.2023 вчинив дисциплінарне порушення, яке на даний час не зняте та не погашене.

Відповідно до Порядку визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19.01.2023 №294/5, персоналом установи виконання покарання сформульовано висновок щодо ступеня виправлення засудженого, підсумок 57 балів засуджений не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення), не може бути представлений до умовно-достроково звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст.81,82 КК України).

Таким чином, з огляду на те, що засуджений ОСОБА_7 хоча і відбув строку покарання та мав два заохочення у 2018 році, проте неодноразово притягався також до дисциплінарної відповідальності, має станом на сьогодні діюче дисциплінарне стягнення, негативно ставиться до праці, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання його захисника про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що є сумнівним твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_7 після звільнення з місць позбавлення волі проживатиме разом із матір`ю у м. Львові та одночасно буде працевлаштований на ТОВ «Бориславський завод «РЕМА», який розташований у м. Бориславі Львівської області, у зв`язку з віддаленістю місця проживання та роботи.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.11.2023 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4