УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Херсона подання начальника відділу № 26 філії ДУ «Центра пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 про направлення до місця відбування покарання засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсона, громадянки України, яка має інвалідність ІІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 23.06.2021 року була засуджена за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вироком Херсонського апеляційного суду від 26.12.2023 року вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 23.06.2021 року в частині покарання був скасований, та ОСОБА_4 було призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Начальник відділу № 26 філії ДУ «Центра пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про вирішення питання про затримання та направлення до місця відбування покарання відносно ОСОБА_4 .

Подання мотивовано тим, що на виконання вироку Херсонського апеляційного суду ОСОБА_4 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі, наслідки ухилення від одержання припису про виїзд до місця відбування покарання або невиїзду в установлений строк чи неприбуття до виправного центру. Однак, ОСОБА_4 відмовилася від отримання припису для виїзду в виправний центр, посилаючись на незадовільний стан здоров`я та необхідність доглядати за хворою матір`ю.

В судовому засіданні представник органу пробації не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Прокурор просив задовольнити вказане подання.

Засуджена ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення зазначеного подання, вказуючи, що має на утримані матір, яка хворіє та потребує сторонньої допомоги і залишити її одну вона не може, також зазначала, що вона сама має ІІІ групу інвалідності.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши наведені у поданні доводи, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Процедура направлення засуджених до обмеження волі для відбування даного покарання врегульована ст. 57 КВК України, діючим Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 №272/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 31 січня 2019 за №120/33091.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КВК України, п. 2 ч.2 розділу ХІ Порядку особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

Відповідно до Розділу Х Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом від 29.01.2019 №272/5, у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та у разі, якщо місцезнаходження його невідоме, уповноважений орган з питань пробації, на обліку якого він перебуває, здійснює заходи з виявлення засудженого до обмеження волі протягом п`ятнадцяти днів з часу отримання повідомлення адміністрації виправного центру про неприбуття до місця відбування покарання. Зазначені в цьому пункті заходи уповноважений орган з питань пробації, вживає також стосовно засуджених до обмеження волі, які зникли з місця проживання до отримання припису.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 КВК України, п. 8 ч. 2 розділу ХІ Порядку в разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені. Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

Згідно з ч. 5 ст. 57 КВК України у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Положеннями ч.1, 6 ст. 88 КВК України встановлено, що засуджені до позбавлення волі особи направляються до місця відбування покарання під вартою; порядок переміщення засуджених під вартою визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ України відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст.87 КВК України порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Статтею 58 КВК України визначено, що строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі. У строк покарання за правилами, передбаченими ст. 72 КК України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру, тобто: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

За матеріалами подання встановлено, що ОСОБА_4 за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 23.06.2021 року була засуджена за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вироком Херсонського апеляційного суду від 26.12.2023 року вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 23.06.2021 року в частині покарання був скасований, та ОСОБА_4 було призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

22.02.2024 року матеріали відносно засудженої надійшли на виконання до органу пробації.

За матеріалами подання встановлено, що 09.04.2024 року засуджена ОСОБА_4 відмовилась отримувати припис про виїзд до місця відбування покарання до виправного центру, про що свідчить власноруч написане нею пояснення. Крім того, 09.04.2024 ОСОБА_4 було роз`яснено, що у разі ухилення від одержання припису про виїзд до місця відбування покарання або невиїзду в установлений строк вона може бути затримана для вирішення питання про направлення до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Засуджена, в якості поважності причини свого невиїзду зазначає свою хворобу - наявність інвалідності ІІІ групи, та наявність у неї на утриманні матері ОСОБА_6 , яка має онкологічне захворювання та потребує стороннього догляду, а також наявність на утриманні повнолітньої доньки ОСОБА_7 , яка також має інвалідність ІІІ групи.

Вирішуючи зазначене подання представника органу пробації, суд враховує наступні положення:

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною третьою статті 61 КК України встановлено, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Посилання засудженої як на неможливість виконання вироку у зв`язку з наявністю в неї інвалідності ІІІ групи загального захворювання, суд не може вважати поважними причинами, оскільки зазначена категорія громадян не входить до переліку категорій осіб, яким заборонено призначення покарання у виді обмеження волі.

Отже, виходячи зі змісту ст. 2 КПК України звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у разі неможливості його відбування з непередбачених законом підстав, на думку суду, суперечитиме завданню кримінального провадження щодо невідворотності покарання, зокрема, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а також не відповідатиме меті застосування покарання, визначеній у КК України, згідно з яким покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими так і іншими особами.

Крім того, зазначена обставина щодо наявності в неї інвалідності ІІІ групи було предметом розгляду в апеляційному суді при винесенні вироку суду.

Посилання ж засудженої ОСОБА_4 на неможливість відбуття покарання у виді обмеження волі у зв`язку з наявністю в неї на утриманні онкохворої матері ОСОБА_6 суд вважає неприйнятними та такими, що не підтверджені належними доказами. Надана засудженою довідка про перебування її матері ОСОБА_8 на медичному обліку не містить дати її видачі, та печатки, а виходячи зі змісту довідки вбачається, що діагноз був поставлений 10 років тому. Крім того, жодним з вказаних документів не було підтверджено саме перебування матері ОСОБА_6 на утриманні засудженої ОСОБА_4 .

Доводи засудженої ОСОБА_4 про наявність у неї на утриманні повнолітньої доньки ОСОБА_7 , яка є інвалідом ІІІ групи дитинства, суд також відхиляє, оскільки з наданою самою засудженою довідки про склад сім`ї, вказана особа не зазначена як особа, яка проживає разом з ОСОБА_4 .

Отже матеріали справи не містять доказів на підтвердження поважності причин невиїзду засудженої до місця відбування покарання і таких даних не було здобуто в ході судового розгляду.

Враховуючи, що засуджена без поважних причин не виїжджає для відбування покарання до виправного центру, відмовляється отримувати припис для виїзду до місця відбування покарання, попереджалась про наслідки невиконання покладених на неї обов`зків, проте належних заходів до усунення допущених порушень не вжила, що є підставою для затримання засудженої та направлення до місця відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 534, 537, 539 КПК України, ст. 57 КВК України, суд, -

ухвалив:

Подання начальника відділу № 26 філії ДУ «Центра пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 про направлення до місця відбування покарання засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену вироком Херсонського апеляційного суду від 26.12.2023 року, до обмеження волі на строк 1 (один) рік, направити до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою направлення до місця відбування покарання.

При прибутті до місця відбування покарання ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженої на облік у виправному центрі.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 КВК України, ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання час слідування під вартою до виправного центру з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Виконання ухвали в частині затримання ОСОБА_4 та направлення його до місця відбуття покарання покласти на ВП Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонській міський суд Херсонської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1