КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1648/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 761/2750/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 19.03.2024 року включно, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні перебуває малолітня дитина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2024 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

ОСОБА_7 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся та добровільно повідомив орган досудового розслідування про всі обставини кримінального правопорушення.

В клопотанні не зазначені жодні факти, підтвердження та докази того, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а навпаки наявні лише припущення слідчого.

Разом з тим, належним чином не враховано, що підозрюваний одружений, має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, має постійне місце проживання, працює майстром по обслуговуванню кондиціонерів.

Дружині ОСОБА_10 відшкодовано витрати пов`язані з транспортуванням загиблого в Миколаївську область та частину моральної шкоди, що підтверджується розпискою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000104 від 20.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що 20.01.2024 року, приблизно о 07 год. 50 хв., ОСОБА_11 , керуючи автомобілем марки «Toyota Venza», р.н. НОМЕР_1 , рухався по крайній лівій смузі проїзної частини Кільцевої дороги в м. Києві, зі сторони просп. Перемоги в напрямку просп. Л. Курбаса зі швидкістю, яка значно перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги 50 км/год.

В цей час в крайній ліві смузі по проїзній частині Кільцевої дороги попереду автомобіля «Toyota Venza», р.н. НОМЕР_1 в попутному з ним напрямку рухався автомобіль «Mersedes-Benz Vito», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 .

Крім того, в цей же час на зупинці громадського транспорту «Електронмаш» у крайній правій смузі стояв автобус «Богдан 777», р.н. НОМЕР_3 біля якого на тротуарі крім інших пішоходів знаходився невстановлений пішохід чоловічої статі віком приблизно 30-40 років.

Під час руху ОСОБА_11 допустив порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, підпункту «б» п. 2.3, п.п. 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України:

- п. 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;?

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_13 , виявились у тому, що він, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочав керування автомобілем марки «Toyota Venza», р.н. НОМЕР_1 під час якого, рухаючись по проїзній частині Кільцевої дороги в м. Києві, маючи об`єктивну змогу спостерігати за показниками спідометру та обрати безпечну швидкість руху, порушуючи швидкісний режим, нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, усвідомлюючи, що своїми односторонніми діями створив для себе умови, в яких позбавлений можливості уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміни, не зміг відповідно реагувати на зміну конфігурації проїзної частини у вигляді заокруглення її вліво, не впорався з керуванням та неподалік зупинки громадського транспорту «Електронмаш» в м. Києві виїхав за межі проїзної частини вліво, де скоїв наїзд на лівий бордюрний камінь. Після даного контакту автомобіль «Toyota Venza», р.н. НОМЕР_1 зміщувався вправо контактувавши з автомобілем «Mersedes-Benz Vito», р.н. НОМЕР_2 , та подальшим зміщенням вправо через усі смуги даного напрямку виїхав на правий тротуар, де скоїв наїзд на невстановленого пішохода чоловічої статі віком приблизно 30-40 років та наїздом на нерухомий автобус «Богдан 777», р.н. НОМЕР_3 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди невстановлений пішохід чоловічої статі віком приблизно 30-40 років загинув на місці пригоди.

Порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, підпункту «б» п. 2.3, п.п. 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_11 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

20.01.2024 року старший слідчий СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 за погодженням зпрокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 19.03.2024 року включно, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вагомість даних щодо причетності підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів щодо їх достатності не викликала.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, доказів, які пов`язують підозрюваного до кримінального правопорушення, достатньо аби виправдати подальше розслідування та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними доказами.

Зокрема причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення на даному етапі досудового розслідування підтверджується:

протоколом огляду місця ДТП від 20.01.2024 року та схемою до нього;

протоколом огляду та перегляду цифрового носія інформації;

протоколом допиту свідків, тощо;

іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Таким чином, доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, є безпідставними та спростовуються наданими до суду матеріалами.

Доводи підозрюваного, за змістом апеляційної скарги, про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження. Отже, твердження в апеляційній скарзі про незаконність висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 19.03.2024 року включно, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3