ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 631/1252/18 Номер провадження 11-кп/814/266/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000396за апеляційною скаргою прокурора Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , який брав участь у даному провадженні, на вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, розлучений, непрацюючий, судимий,

визнаний невинуватим та виправданий за ч.3 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим.

Як зазначено у вироку суду, ОСОБА_8 обвинувачувався у тому, що він 17 серпня 2018 року приблизно о 02 годині 40 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , де був припаркований автомобіль «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є потерпілий ОСОБА_9 , та виявив, що автомобіль на замикаючі пристрої не зачинений.

Після чого ОСОБА_8 умисно, повторно, сів на місце водія та, шляхом пошкодження замку запалювання, запустив двигун і незаконно заволодів транспортним засобом, заподіявши ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 10238, 10 грн.

Такі дії обвинуваченого кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.289 КК України.

Також ОСОБА_8 обвинувачувався у тому, що він у ніч з 26 на 27 серпня 2018 року, перебуваючи на АДРЕСА_5, повторно, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до будинку, що розташований на цій ділянці, звідки викрав мультиварку, електровентилятор та інші речі, які належать потерпілому ОСОБА_10 загальною вартістю 1580 грн.

Ці дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України.

Виправдовуючи ОСОБА_8 , суд першої інстанції зазначив про відсутність належних і допустимих доказів, які доводять його винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду в частині визнання ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити цій частині новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 10 місяців позбавлення волі.

При цьому не погоджується з висновком місцевого суду про визнання недопустимими доказами протоколів огляду місця події від 04 вересня 2018 року, оскільки вони складені слідчим Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_11 та ним підписані.

Використання слідчим бланків протоколу, де у вступній частині надруковано прізвище колишнього слідчого ОСОБА_12 , яка приймала участь у проведенні оглядів як спеціаліст, обіймаючи посаду інспектора-криміналіста відділу поліції, та поставила свій підпис у відповідній графі, не вважає істотним порушенням закону.

Стверджує, що у випадку огляду місцевості свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 були понятими, а свідок ОСОБА_15 лише показала, де можуть знаходитись викрадені речі, а тому не погоджується з висновком суду, що це був слідчий експеримент.

Наголошує, що слідчий не проводив перевірку і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не відтворював обстановку та обставини певних подій.

Зауважує, що слідчий не мав можливості провести перевірку і уточнення певних відомостей, оскільки ОСОБА_10 був допитаний в якості потерпілого лише 05 вересня 2018 року, а ОСОБА_15 в якості свідка - 11 вересня 2018 року, тобто вже після внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Вказує, що згідно з довідкою Держкомзему у Нововодолазькому районі Харківської області, а також планом встановлених меж та викопіювання, власником земельної ділянки АДРЕСА_2 є саме ОСОБА_10 .

При цьому, допитаний в судовому засіданні потерпілий також зазначив, що будинок, де було вчинено крадіжку, розташований на земельній ділянці АДРЕСА_3 належить його сусідам.

При цьому, зауважує, що згідно з наданими в судовому засіданні поясненнями потерпілого, крадіжку його речей невідомі особи здійснили в період часу з 27 по 29 серпня 2018 року. Вказаний факт відображено у протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04 вересня 2018 року та у постанові слідчого про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів.

З огляду на викладене вважає, що при складані обвинувального акта допущено технічні помилки щодо місця та дати вчинення злочину.

Стверджує, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки доводиться протоколами огляду місця події від 04 вересня 2018 року, речовими доказами, висновком експерта, показаннями потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .

Інші учасники провадження вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які вважали вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження та докази, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, ніким із учасників провадження не оспорюються.

Доводи прокурора про безпідставне виправдання ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України є непереконливими.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Суд першої інстанції зробив ґрунтовний аналіз усіх доказів, що були надані стороною обвинувачення, та дійшов до правильного висновку, що вони не підтверджують винуватості ОСОБА_8 у крадіжці майна потерпілого ОСОБА_10 .

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні крадіжки не визнав та пояснив, що 28 серпня 2018 року його було затримано працівниками поліції за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 червня 2018 року і направлено до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Будь-яких обставин, які б підтверджували вчинення крадіжки обвинуваченим ні потерпілий, ні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які були понятими під час огляду місцевості, де знайшли викрадені речі, в судовому засіданні не повідомили.

В судовому засіданні потерпілий пояснив, що до першої половини дня 27 серпня 2018 року він перебував на дачі у АДРЕСА_4, на території якої у нього є дачний будинок, а 28 серпня 2018 року був у м. Харкові.

Про крадіжку дізнався 30 серпня 2018 року від голови кооперативу після чого виявив, що з дачного будинку викрадені мультиварка, електровентилятор та інші речі.

Також ОСОБА_10 повідомив, що в жодних слідчих чи процесуальних діях участі він не приймав, у кого вилучалися речі йому не відомо, відомостей про викрадення майна саме ОСОБА_8 у нього не має, а обвинуваченого він побачив вперше в залі суду.

Свідок ОСОБА_16 (дошлюбне прізвище ОСОБА_16 ) повідомила, що уклала шлюб з обвинуваченим, а тому відмовилася давати показання щодо члена сім`ї на підставі статті 63 Конституції України.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 лише підтвердили участь у проведенні огляду місцевості, під час якого були відшукані викрадені речі за допомогою ОСОБА_15 .

Всупереч доводам прокурора, ні під час огляду домоволодіння потерпілого, ні під час огляду території садового товариства, не було встановлено будь-яких даних, які б вказували на причетність ОСОБА_8 до крадіжки майна ОСОБА_10 .

Більше того, як правильно встановив суд, ці протоколи огляду є недопустимими доказами з огляду на таке.

Відповідно до приписів ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

При цьому, як встановлено в судовому засіданні місцевого суду, 04 вересня 2018 року слідча дія (огляд домоволодіння ОСОБА_10 ) всупереч вимогам ч.2 ст.237 КПК України, проводилася без участі потерпілого та його добровільної згоди, що підтвердив ОСОБА_10 під час допиту, а також без відповідної ухвали слідчого судді.

Крім того, як видно з протоколу огляду місцевості від 04 вересня 2018 року, під час слідчої дії свідок ОСОБА_15 на території поблизу кооперативу «Ветеран» Сосонівської сільської ради Харківської області, що знаходиться між селами Низівка та Головнівка, показувала місця, де знаходилися викрадені речі.

Зміст протоколу, додані фототаблиці та показання понятих ОСОБА_13 і ОСОБА_14 у судовому засіданні свідчать, що в даному випадку мав місце не огляд місцевості, а саме слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_15 у формі, що містила ознаки відтворення обстановки та обставин події.

Адже для розмежування проведення слідчої дії, її оцінки, а також оцінки доказів, отриманих у результаті проведення слідчої (розшукової) дії, потрібно враховувати не назву документа, використану для оформлення процедури її проведення, а зміст та спосіб фактично вчинюваних уповноваженою особою дій, а також мети проведення слідчої дії.

При цьому дана слідча дія (слідчий експеримент) була проведена до внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000396, що ніким не оспорюється.

Більше того, в протоколі зазначено, що потерпілий під час слідчої дії впізнавав своє майно, хоча він не приймав участі у її проведенні та не підписував цей протокол.

Оскільки ці докази отримані всупереч порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, на підставі ст.86 КПК України вони є недопустимими, про що обґрунтовано вказав суд першої інстанції.

Разом з тим, як правильно встановив суд, ні сам зміст цих протоколів, ні вилучені речові докази та висновки судового експерта щодо вартості майна жодним чином не підтверджують доведеність вини ОСОБА_18 у вчиненні крадіжки.

Будь-які інші докази причетності ОСОБА_8 до крадіжки майна потерпілого ОСОБА_10 стороною обвинувачення не надавалися.

Не містить таких даних і апеляційна скарга прокурора.

Отже, за наслідками судового розгляду стороною обвинувачення не було доведено належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом вчинення обвинуваченим крадіжки, у зв`язку із чим суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про виправдування його за цим обвинуваченням.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції відповідає вимогам статей 368, 370, 374 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4