У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання сторони кримінального провадження - старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києва ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0000259, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2022, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, розлучена, яка працює директором ТОВ «Гренландія НВП», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000259, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідча зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що Відповідно до наказу № 1 від 08.04.2020 ОСОБА_5 призначено директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕНЛАНДІЯ НВП» (далі - ТОВ «ГРЕНЛАНДІЯ НВП», Товариство, Постачальник).

Статутом ТОВ «ГРЕНЛАНДІЯ НВП», затвердженого рішенням засновника № 01/2020 від 20.02.2020 (далі - Статут), визначено, що ТОВ «ГРЕНЛАНДІЯ НВП» здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, а також цього Статуту, який є установчим документом Товариства.

Згідно з п. 3. Статуту предметом діяльності Товариства є здійснення у встановленому законом порядку усіх видів діяльності, що відповідають меті його створення і не заборонені чинним законодавством. Основним видом діяльності Товариства є 20.41. Виробництво мила та мийних засобів, засобів для чищення та полірування.

Відповідно до п. 9.45. Статуту виконавчим і розпорядчим органом Товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю та несе відповідальність за виконання покладених на Товариство завдань, є директор. Директор здійснює керівництво Товариством, вирішує усі питання діяльності Товариства, крім тих, які віднесено до компетенції загальних зборів.

Згідно з п.п. 9.46., 9.47. Статуту до компетенції директора відноситься, серед іншого, розпорядження майном та коштами Товариства, видача наказів, розпоряджень та вказівок, обов`язкових для виконання всіма працівниками Товариства, вчинення правочинів та здійснення будь-яких юридичних дій від імені Товариства без довіреності і спеціального уповноваження. Директор виступає від імені Товариства в державних органах, а також судових органах, вирішує всі питання фінансово-господарської діяльності Товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів Учасників.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, директор ТОВ «ГРЕНЛАНДІЯ НВП» ОСОБА_5 з 08.04.2020 обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій і є службовою особою.

Однак, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 13.07.2022, у директора ТОВ «ГРЕНЛАНДІЯ НВП» ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на зловживання повноваженнями з метою одержання неправомірної вигоди всупереч інтересам Товариства, за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.07.2022 між Департаментом державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України (далі - Замовник), в особі тимчасово виконуючого обов`язки директора ОСОБА_7 , який діє на підставі довіреності Міністерства оборони України від 29.12.2021, та ТОВ «ГРЕНЛАНДІЯ НВП», в особі директора ОСОБА_5 , яка діє на підставі Статуту, укладено договір № 286/3/22/298 (далі - Договір) про постачання для державних потреб продукцію для чищення (39830000-9) Пральний порошок «Extrem Wash» відбілюючий для машинного та ручного прання (далі - товар), у кількості 250 тон, загальною вартістю 7 250 000 гривень, зі строком поставки до 31.08.2022.

Відповідно до п.п. 1.3., 1.4. Договору, номенклатура товару, передбаченого до поставки за Договором, вимоги згідно з якими виготовляється товар, терміни виконання Договору, визначаються нижчевикладеною специфікацією. ДСТУ та ГОСТи застосовуються в частині, яка не суперечить ТУ У 30576937.002-2001 у відповідності ДСТУ 2972:2010*. Підставою для укладення договору є постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 169 (зі змінами) «Деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану (зі змінами)», якою визначено, що в умовах воєнного стану оборонні та публічні закупівлі товарів, робіт і послуг здійснюються без застосування процедур закупівель та спрощених закупівель, визначених Законами України «Про публічні закупівлі» та «Про оборонні закупівлі»; переліки та обсяги закупівель товарів, робіт і послуг визначаються рішеннями замовників/державних замовників, що здійснюють такі закупівлі; попередня оплата товарів, робіт і послуг оборонного призначення здійснюється на строк та у розмірах, визначених державними замовниками у сфері оборони у державних контрактах (договорах) про закупівлю товарів, робіт і послуг.

Згідно з п.п. 3.2-3.7. Договору, розрахунки за фактично поставлений товар проводяться шляхом поетапної оплати Замовником поставлених йому партій товарів протягом 10 банківських днів після пред`явлення постачальником рахунку на їх оплату. За рішенням Замовника у встановленому законодавством порядку, розрахунки за товари можуть здійснюватися шляхом проведення попередньої оплати (авансу) у розмірі, що не перевищує 50 відсотків вартості товарів за Договором на строк не більше, як строк постачання, який зазначено у специфікації, за умови обґрунтування Постачальником строку та розміру такої попередньої оплати. У разі проведення попередньої оплати Постачальник повинен відзвітувати перед Замовником про її використання шляхом поставки товарів, вартість яких є не меншою суми попередньої оплати, та надання документів у строк, який не перевищує строку попередньої оплати.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. Договору, товар постачається на об`єднані центри забезпечення Замовника (далі - Одержувач товару) власними силами Постачальника та за рахунок Постачальника згідно з положеннями Договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами. Якість, кількість, комплектність товарів повинні відповідати нормативній, технічній документації та діючим нормативно-правовим актам.

Згідно з п. 5.1. Договору, Постачальник гарантує відповідність товару вимогам Замовника та медичним вимогам безпеки для здоров`я і життя людини згідно з чинним законодавством України протягом всього гарантійного строку експлуатації та зберігання, відповідно до умов нормативної або/та технічної документації на товар та діючих нормативно-правових актів, при дотриманні споживачем умов та правил експлуатації та зберігання товару.

У відповідності до Додатку №1 до Договору, який містить Рознарядку Міністерства оборони України за специфікацією, відповідно до якої підприємству сплановано відвантаження товару у кількості 250000 кг до військової частини НОМЕР_1 .

На підставі умов Договору Постачальником поставлено, а Міністерством оборони України, в особі військової частини НОМЕР_1 , отримано товар ТУ У 30576937.002-2001 у відповідності ДСТУ 2972:2010*» в кількості 250000 кг, загальною вартістю 7 250 000 грн.

На виконання умов Договору з рахунку Міністерства оборони України НОМЕР_3 на рахунок ТОВ «ГРЕНЛАНДІЯ НВП» № НОМЕР_2 перераховано оплату в розмірі 7 250 000 грн.

Проте, директор ТОВ «ГРЕНЛАНДІЯ НВП» ОСОБА_5 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 13.07.2022, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди у вигляді бюджетних грошових коштів для себе, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, шляхом зловживання своїми повноваженнями всупереч інтересам Товариства, перебуваючи в одному зі службових приміщень ТОВ «ГРЕНЛАНДІЯ НВП», за адресою: АДРЕСА_1, достовірно знаючи, що за показниками мийна здатність та хімічна вибілювальна здатність прального порошку «Extrem Wash» відбілюючий для машинного та ручного прання не відповідає вимогам ТУ У30576937.002-2001 «Композиції, що містять мило КМ, КП і КХ. Технічні умови» та ДСТУ 2972:2010 «Засоби мийні синтетичні порошкоподібні. Загальні технічні вимоги та методи випробування», прийняла рішення укласти та підписати з Міністерством оборони України договір № 286/3/22/298 від 30.07.2022, а також у порушення умов Договору поставити вказаний пральний порошок неналежної якості на адресу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, внаслідок чого з рахунку Міністерства оборони України на рахунок ТОВ «ГРЕНЛАНДІЯ НВП» перераховано бюджетні грошові кошти в розмірі 7250000 грн., що завдало збитків державі в особі Міністерства оборони України на вказану суму, яка з урахуванням п. 4 примітки до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.

Як вказує у клопотанні слідчий, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364-1 КК України, а саме у зловживанні повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

25.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364-1 КК України, шляхом вручення виконуючому обов`язки директора КП ДККП ОСОБА_8 для передачі ОСОБА_5 .

Також, у клопотанні слідча зазначає, що підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази.

Разом з тим, слідчий вказує на те, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрювана буде: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачає зокрема покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення, підозрювана може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування; незаконно впливати на свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, слідча вказує, що більш м`які запобіжні заходи, застосовані до ОСОБА_5 , не можуть забезпечити належного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та її належну поведінку, а також запобігти вище зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчої підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив відмовити у задоволенні клопотання, у зв`язку з необґрунтованістю або застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, такий як особисте зобов`язання, посилаючись на необґрунтованість ризиків, а також відсутності підстав затримання підозрюваної. Також, вказував на те, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та позитивні характеристики, а також ряд процесуальних порушень.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала доводи свого захисника та просила відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З даних витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000259 вбачається, що 25.10.2022 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361-1 КК України.

25.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, в спосіб передбачений КПК України.

Постановами слідчої СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 від 10.05.2024 оголошено в розшук ОСОБА_5 та досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000259 від 25.10.2022 зупинено.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.05.2024 надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу до Солом`янського районного суду м. Києва для розгляду в судовому засіданні клопотання про обрання їй запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Постановою слідчої СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 від 11.06.2024 досудове розслідування кримінального провадження № 0000259 від 25.10.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364-1 КК України, відновлено.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з тим, частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.

Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.

Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).

При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361-1 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора та слідчого, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до неї запобіжного заходу.

При цьому, прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, суд погоджується з прокурором та слідчим щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачає зокрема покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення, підозрювана може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування; незаконно впливати на свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте, суд не може погодитись із тим, що для даного випадку необхідним є застосування виняткового виду запобіжного заходу як тримання підозрюваної під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт з покладенням на підозрювану відповідних обов`язків, цілком зможе запобігти встановленим ризикам.

Тому слідчий суддя, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: наявність обґрунтованої підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, особу підозрюваної, наявності постійного місця проживання в с. Сухолуччя, Вишгородського району, Київської області, приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню, а для підозрюваної достатнім буде застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке в свою чергу підтверджуються доданими до клопотання матеріалами, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши їй в період з 21.00 год. до 07.00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та роботи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 177, 178, 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 206, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, - задовольнити частково.

У застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.00 год. до 07.00 год. наступної доби без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження, строком до 24.06.2024 включно, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибути до укриття чи бомбосховища у будь-який час коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та роботи.

Строк дії даної ухвали визначити до 24.06.2024 включно.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1