Провадження № 1-кп/761/1945/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000187 від 23 лютого 2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсон, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000187 від 23 лютого 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У судовому засідання під час допиту обвинуваченого ОСОБА_4 повідомив, що його було незаконно затримано працівниками поліції та СБУ 13.11.2022 у місті Херсон де він незаконно утримувався по 16.11.2022, при цьому до нього застосовувалися з боку працівників правоохороних органів недозволені методи дізнання, фізичне та психологічне насилля.

Згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

Згідно з вимогами п.п. 2, 3 ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Зі змісту долученого до матеріалів провадження протоколу затримання ОСОБА_4 вбачається, що його було затримано 16.11.2022 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, на підставі пункту 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Вказаний протокол містить необхідні, визначені вимогами КПК України, реквізити та складений уповноваженою службовою особою - старшим слідчим в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування СБ України підполковником юстиції ОСОБА_6 .

Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що вказаний протокол він підписав під тиском.

Прокурор у судовому засіданні не довів, що дії, зазначені у частині шостій статті 206 КПК України, вже здійснені або здійснюються.

Враховуючи те, що перевірка заяв у кримінальному провадженні повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ « ОСОБА_7 проти України» від 24 червня 2010 року, а також те, що обвинуваченим повідомлено про його незаконне затримання та утримання, а також застосування до нього недозволених методів досудового розслідування, суд вважає за необхідне провести перевірку зазначеної інформації.

Вказане узгоджується з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду по справі №185/8507/14 від 11.09.2019, в якій вказано, що забезпечення перевірки заяви про застосування недозволених методів слідства, шляхом проведення офіційного розслідування, є обов`язковим.

Таким чином, суд вважає за необхідне доручити Державному бюро розслідувань провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_4 обставин.

Керуючись ст.ст. 206, 216, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Доручити Державному бюро розслідувань провести перевірку фактів, викладених у заяві обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час судового засідання 08 квітня 2024 року про його незаконне затримання 13.11.2022 у місті Херсоні та незаконне утримання по 16.11.2022, а також застосовування недозволених методів дізнання, фізичного та психологічного насилля працівниками правоохоронних органів.

Копію ухвали разом із копією журналу судового засідання від 08 квітня 2024 року направити до Державного бюро розслідувань для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1