Справа № 357/7642/23
У Х В А Л А

23 жовтня 2023 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву підозрюваного ОСОБА_3

про відвід прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 від участі у розгляді клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000080, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000080, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України

Під час розгляду клопотання, у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 заявив відвід прокурору ОСОБА_4 . Заяву мотивує тим, що ???з початку кримінального провадження слідчими групи, а також прокурором постійно порушуються норми КПК України, порушуються конституційні права громадян та організацій. Так весь час незаконно вилучається майно, своєчасно не подаються клопотання до суду про арешт тимчасово вилученого майна, не приймаються міри по негайному поверненню тимчасово вилученого майна, більша частина майна фонду та особистого майна учасників процесу вилучено незаконно, немає жодних відомостей про вилучення майна, про що багато разів вказували слідчі судді в своїх ухвалах.

???Прокурору ОСОБА_4 неодноразово поверталися судом клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, в тому числі ухвалою слідчого судді по справі No 357/7642/23 за No 1-кс/357/2485/23 від 06.10.2023 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобілів MITSUBISHI SHOGUN SPORT WARRIOR TD VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та LAND ROVER FREELANDER VIN НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , для виконання вимог, передбачених ст.171 КПК України, встановивши строк в 72 години. Прокурором ОСОБА_4 грубо порушені норми КПК України, а саме ч.5 ст. 171, де вказано, що клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Автомобілі були вилучені слідчим 07.09.2023 під час огляду земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 , яка належить ПП «Валоїс», а клопотання про арешт вилученого майна вперше були передані до суду 05.10.2023. Прокурор ОСОБА_5 не зважаючи на ухвалу слідчого судді від 06.10.2023 де був встановлений факт порушення процесуальних строків та встановлений судом строк 72 години для усунення порушень та виконання вимог ст. 171 КПК України, знову подає клопотання про арешт до суду по тим же автівкам, але після 12 днів з моменту винесення ухвали, а саме 18.10.2023 та щоб скрити факт порушення процесуальних строків подає нове клопотання за новим номером, не виконує вказаних рішень суду в ухвалі від 06.10.2023.

??? В клопотанні прокурора ОСОБА_4 про арешт майна від 18.10.2023 присутні завідомо неправдиві факти, а саме прокурор вказав, що 06.09.2023 проведено негласну слідчу дію «контроль за вчиненням злочину» у формі «контрольованої закупки» після якої ОСОБА_6 , який на думку прокурора являється власником майна, передав подані до арешту автівки старшому слідчому ОСОБА_7 і постановою слідчого передані автівки визнані речовими доказами.

Звідки у прокурора така думка невідомо, тому що з матеріалів справи, а також з постанови слідчого про визнання речовими доказами від 07.09.2023 слідує, що автівки вилучені слідчим 07.09.2023 під час огляду земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 , яка належить ПП «Валої», з письмової згоди власника ПП «Валоїс», який жодного відношення не мав до вилучених автівок, вони ніколи йому не належали і він не мав права розпоряджатися або користуватися даним майном.

Крім того, свідок ОСОБА_6 07.09.2023 в період з 03-14 до 03-29, ще за 10 годин до вилучення автівок, в ході огляду місцевості біля будинку СБУ по вул. Шолом Алейхема 38 в м. Біла Церква передав слідчому автомобіль Опель Антара, а також документи і ключі від автомобілів MITSUBISHI та LAND ROVER.

Майно вилучено ще 07.09.2023, а до арешу подано тільки 18.10.2023. Крім того, прокурор свідомо прибирає фразу «тимчасово вилучене майно», тому що розуміє, що потрібно негайно його повернути, як то вказано в законі. ????

У клопотанні про арешт майна прокурор знову не вказує кому належить майно, яка мета арешту, чому порушені процесуальні строки та інші обставини які дуже важливі під час розгляду незаконного клопотання. Доводи прокурора, що майно належить ОСОБА_6 необгрунтовані, тому що він ніякого відношення до майна не має. Прокурор додає до суду декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 02.02.2023 та 07.08.2023 де вказано, що власником майна, а саме MITSUBISHI та LAND ROVER являється БО «БФ Штаб Добра». Також прокурор надає акти прийому-передачі гуманітарної допомоги від 06.09.2023 де вказано, що дані автівки передані військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_5 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Формально дані військовослужбовці мають право користуватися майном, але дане майно належить БО «БФ «Штаб Добра» як і інші автівки і в любий час фонд має право переписати майно на іншого військовослужбовця, або військову частину, або повернути до фонду. Наголошую, майно належить БО «БФ Штаб Добра» і ніякого відношення ОСОБА_6 до даного майна немає. ????

В клопотанні прокурора ОСОБА_4 про арешт майна від 18.10.2023 присутні завідомо неправдиві факти, а саме прокурор надав суду заяву ОСОБА_6 від 07.09.2023 де останній передає слідчому ОСОБА_7 автомобілі, в тому числі подані до арешту MITSUBISHI та LAND ROVER. Дані факти є неправдиві, тому що з матеріалів кримінального провадження слідує, що автівки вилучалися 07.09.2023 з території ПП «Валоїс» по вул. Київська 33 м. Біла Церква.

???? Прокурором досі не встановлено хто саме являється власником вилученого майна, не залучені міри повідомлення власників про арешт майна. Майно вилучено з грубим порушенням норм КПК, перевезено 07.09.2023 р. на штраф майданчик Білоцерківського РУП по вул. Привокзальна 3-А м. Біла Церква разом з іншими автівками в кількості більше 20 шт.. Вилучені автівки MITSUBISHI та LAND ROVER знаходяться на штраф майданчику в самому кінці, підперті сзаду іншими авто, що тільки підтверджує, що вони вилучалися разом, а слідчі, разом з прокурором намагаються завезти суд і власників майна в оману.

Вказані вище факти підтверджують особисту заінтересованість в результатах кримінального провадження а також неупередженість прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Необ?єктивність, упереджене і дискримінаційне ставлення прокурора до учасників кримінального провадження і поєднання в одній особі різних процесуальних функцій є підставою для відводу прокурора.

Аналіз правозастосовної практики, зокрема обгрунтування процесуальних рішень слідчих суддів про відвід слідчого та прокурора, свідчить, що такими обставинами можуть бути незаконні дії сторони обвинувачення під час досудового розслідування, ігнорування нею вимог сторони захисту, створення перешкод для реалізації прав захисту, численні порушення вимог закону щодо необхідності у триденний строк розглянути клопотання сторони захисту в порядку ст. 220 КПК та прийняти одне з процесуальних рішень у передбаченій законом форм. Так само і ігнорування клопотань сторони захисту про повернення тимчасово вилученого майна, на яке слідчим суддею не накладено арешт, і документів. Таких клопотань за цей час подано більше 50, але жодної законної реакції зі сторони слідчого та прокурора.

На підставі вище викладеного вбачає в діях прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості відповідно до ст. 77 КПК України.

Захисник підозрюваного підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор просив у задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на його необгрунтованість.

Заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про таке.

Відповідно довимог п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні … .

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

За вимогами ч. 2 ст. 81 КПК України усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.77 КПК України прокурор, не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Положення ст. 77 КПК України містять вичерпний перелік підстав для відводу прокурора і розширеному тлумаченню не підлягають.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Слідчий суддя зазначає, що названі підозрюваним обставини, якими він обґрунтовує свою заяву (повернення слідчими суддями прокурору поданих ним клопотань у межах даного кримінального провадження, порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України при зверненні до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, виклад неправдивих фактів у клопотанні, невстановлення власників майна), не викликають обґрунтованих сумнівів в неупередженості прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 . Твердження заявника щодо упередженості прокурора ОСОБА_4 мають суб`єктивний, а не об`єктивний характер, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цього прокурора. Наведені ним доводи жодним чином не свідчить про зацікавленість прокурора у розгляді даного клопотання та, як наслідок, не тягне за собою усунення його від участі у розгляді клопотання про накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, вважаю, що в заяві про відвід не наведено та заявником у судовому засіданні не доведено жодних обставин, переконливих фактів, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість прокурора ОСОБА_4 під час розгляду клопотання про арешт майна, що свідчить про відсутність визначених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України підстав для відводу прокурора.

Оскільки заявлений відвід не відповідає вимогам вмотивованості згідно вимог ч.5 ст.80 КПК України, тому заява ОСОБА_3 про відвід прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 36, 37, 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_3 про відвід прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 від участі у розгляді клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000080, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 16:15 год 26.10.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_10