Справа № 352/2525/23
Провадження № 1-кп/352/292/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000156 від 02.05.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із базовою середньою освітою, студента 2-го курсу Івано-Франківського професійного будівельного ліцею, неодруженого, на утриманні нікого немає, депутатом не обирався, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого, військовозобов`язаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий опис провадження

20 жовтня 2023 року з Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області до Тисменицького районного суду надійшов обвинувальний акт з додатками від 20 жовтня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000156 від 02.05.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 186 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 162 КК України.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2023 року справу призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 02.05.2023 року, частині вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 162 КК України - закрито.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

2. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

2.1. 23.04.2023, близько 23:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні кімнати житлового будинку ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_3 , під час нанесення останньому побоїв помітив в його руках мобільний телефон та в цей час в нього виник злочинний умисел на вчинення відкритого викрадення майна, що належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , в присутності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , відкрито викрав мобільний телефон марки «Samsung», серії «Galaxy A20s (2019), моделі «SM-A207F/DS», у корпусі синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 2900 грн., із полімерним чохлом чорного кольору у формі книги вартістю 100 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 вартістю 100 грн. та сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_4 вартістю 100 грн., без грошових коштів на рахунках.

Після цього ОСОБА_4 з викраденим мобільним телефоном покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3200 грн.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

3. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

3.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

3.1.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 23.04.2023, близько 23:00 год., перебуваючи у приміщенні кімнати житлового будинку ОСОБА_7 , під час нанесення останньому побоїв помітив в його руках мобільний телефон та в цей час в нього виник злочинний умисел на вчинення відкритого викрадення майна, що належить ОСОБА_7 . Після цього в присутності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , відкрито викрав мобільний телефон із чохлом чорного кольору у формі книги із сім-картами мобільного зв`язку. Після цього з викраденим мобільним телефоном покинув приміщення. В подальшому даний телефон загубив. Збитки потерпілому відшкодував. Просив не позбавляти волі.

3.1.2. Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив призначити покарання із застосування положень ст. 69 КК України - 5 років позбавлення волі та ст. 75 КК України - встановивши іспитовий строк 2 роки, з тих підстав, що його підзахисний є особою молодого віку, інвалід 3 групи з дитинства, позбавлений батьківської опіки у зв`язку з чим перебуває на повному державному утриманні, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував шкоду.

3.1.3. Потерпілий в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Просив призначити покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі.

3.1.3. Прокурор зазначив, що у судовому засіданні було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст.186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки. При цьому прокурор просив урахувати наявність обставин, що пом`якшує покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Крім того злочин вчинений особою позбавленою батьківського піклування, інвалідом з дитинства, врахувати молодий вік обвинуваченого, завдання кримінальним правопорушенням незначної шкоди та відсутності тяжких наслідків.

3.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

Таким чином, оскільки у судовому засіданні обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану).

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

4.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку, потерпілому шкоду відшкодував повністю, активно сприяв розкриттю правопорушення, вчинив злочин внаслідок збігу тяжких особистих і сімейних обставин. Відтак обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих і сімейних обставин.

4.2. Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

5. Мотиви призначення покарання.

5.1. Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

5.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є тяжким злочином, ОСОБА_4 на підставі ст.89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, базову середню освіту, студент, не одружений, на утриманні нікого не має, відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №169510 від 01.10.2019 є інвалідом 3 групи з дитинства, згідно витягу з рішення за №361 від 06.06.2012 позбавлений батьківського піклування у зв`язку із відібранням дитини від батьків на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 10.04.2012 року, незадовго до події, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 втратив брата ОСОБА_10 , який відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 08.03.2023 та довідки про причину смерті від 06.03.2023 за №561 загинув захищаючи територіальну цілісність та незалежність України, із яким згідно пояснень обвинуваченого постійно проживав та він був його єдиною близькою людиною. Крім того, відповідно до довідки за №688 від 31.05.2023 року наркологічну допомогу не отримував, згідно з довідкою за №7642 від 07.06.2023 перебуває на обліку у лікаря психіатра із діагнозом легка розумова відсталість, основний тип олігофренічного дефекту. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №311/2023 від 14.09.2023 ОСОБА_4 на момент вчинення інкримінованого правопорушення перебував у стані і перебуває на даний час при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Одночасно суд враховує наслідки вчинення злочину, що шкода повністю відшкодована, тяжкі наслідки вчиненого правопорушення відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Виходячи зі змісту ст. 69 КК, призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції відповідної норми, можливе у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.

При цьому ВС у своїх постановах неодноразово вказував, що підставами для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, визнані дві групи факторів, які характеризують як вчинений злочин, так і особу винного та мають враховуватися в їх сукупності, а саме:

а) наявність кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину;

б) дані, які певним чином характеризують особу винного.

Так, суд вважає, що в даному випадку наявні обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину покарання та як наслідок, врахувавши дані, які характеризують особу винного, можливе призначення покарання обвинуваченому за ч.4 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України. Зокрема на переконання суду, обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, збіг тяжких особистих і сімейних обставин. Так, з 06.06.2012 ОСОБА_4 позбавлений батьківського піклування та перебуває на повному державному утриманні, а незадовго до події, втратив брата ОСОБА_10 , який загинув захищаючи територіальну цілісність та незалежність України та із яким у обвинуваченого був стійкий психологічний зв`язок. Крім того, суд враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання. До даних, які характеризують особу обвинуваченого, суд відносить те, що обвинувачений є особою молодого віку, згідно довідки за №825 від 31.10.2023 навчається в Івано-Франківському професійному ліцеї та перебуває на повному державному забезпеченні, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, позицію потерпілого у провадженні, який просив призначити покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі.

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілого, суд дійшов висновку, що призначення покарання відповідно до ст. 69 КК України, нижче від нижчої межі, встановленої санкцією частини 4 статті 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років буде справедливим за своїм видом, достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

В той же час, з урахуванням стану здоров`я обвинуваченого, який є інвалідом 3 групи з дитинства, перебуває на обліку у лікаря психіатра із діагнозом легка розумова відсталість, основний тип олігофренічного дефекту, відсутність тяжких наслідків вчиненого правопорушення та незначну шкоду, яка була завдана злочином, та те, що на переконання суду, перебування обвинуваченого в місцях позбавлення волі може погіршити його психічне здоров`я, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 із звільненням його від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України, із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, яке є достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за поведінкою довів своє виправлення.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

6.1. У даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого запобіжний захід не обирався.

6.2. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

6.3. Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у даній справі в розмірі 1 195 грн.

6.4. Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю у 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід державного бюджету процесуальні витрати, які складають з витрат на проведення експертизи, в сумі 1 195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) грн.

Речовий доказ, а саме: CD-R диск із аудіозаписом розмови ОСОБА_7 від 23.04.2023 із оператором лінії «102» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1