Справа № 180/2787/21
Провадження № 1-кп/0182/198/2022
У Х В А Л А

Іменем України

04.05.2022 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії підготовчого провадження в режимі відеоконференції в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000344 від 19.09.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , та місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:

1.В провадженні колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

2.Прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів посилаючись на ризик переховування обвинуваченого від суду та незаконний вплив на свідків і потерпілого. Крім того, прокурор зауважив на тому, що обвинувачений після вчинення злочину виїхав за межі м.Марганець до м.Нікополь, де переховувався до затримання, та особисто знайомий зі свідками по справі, тому вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

3.Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти задоволення заявленого клопотання прокурора та просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт за адресою проживання його тітки ОСОБА_8 та дядька ОСОБА_9 ( АДРЕСА_3 ) та запевнив суд, що ухилятися від явки в судове засідання не збирається.

4.Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримав заявлене клопотання обвинуваченого та заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

5.Прокурор заперечив проти задоволення заявленого клопотання сторони захисту.

6.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

7.Як вбачається з матеріалів клопотання, щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено строком не більш ніж на 60 днів до 06.05.2022 року включно.

8.Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

9.Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

10.Згідно із вимогами ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

11.Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

12.Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (рішення ЄСПЛ «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України»)

13.«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти України»).

14.Стороною захисту не спростовується питання обґрунтованості підозри, а тому колегія суддів приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.

15.Обґрунтовуючи клопотання прокурор послався на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого.

16.При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000.

17.У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia N 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

18.Колегія суддів враховує те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, його вік та стан здоров`я, соціальні зв`язки, поведінка обвинуваченого після інкримінуємого кримінального правопорушення, що дає підстави вважати та свідчить про можливе переховування даної особи від суду.

19.Також існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні, які ще не допитані в судовому засіданні, оскільки покази свідка та потерпілого отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні, а отже, за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.

20.Крім того, стороною захисту не надано жодного доказу, який би свідчив про необхідність зміни вже обраного запобіжного заходу та не надано жодного доказу про те, що власники житла не заперечують проти перебування обвинуваченого під час домашнього арешту за вказаною ним адресою.

21.Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 зможе ухилитися від суду та не виконувати процесуальні обов`язки, а підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на вищевикладені обставини, колегія суддів не вбачає.

22.На підставі викладеного колегія суддів вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а взадоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

23.Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, застава не визначалась.

Керуючись статтями 177, 178, 314-316, 371, 372, 395 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

1.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

2.В задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

3.Продовжити щодо ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 діб, до 01 липня 2022 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3