Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/76/24
Провадження №1-кп/523/951/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

23.02.2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження №0001552 від 10 листопада 2023 року із звинувачення,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, утримуючого мати з інвалідністю 3 групи та рідного брата з інвалідністю 3 групи з дитинства, працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

Об 11 годині 35 хвилин 09 листопада 2023 року ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Caddy», н/з НОМЕР_1 , по сухому дорожньому покриттю проїзної частини житлової зони, в напрямку вул. Генерала Бочарова, в м. Одесі, де організовано двосторонній однорядний рух, впорушення пунктів 10.1. та 12.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), наближаючись до буд.№44, по вищезазначеній вулиці, діючи злочинно самовпевнено, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховуючи на їх відвернення,уважним не був, за дорожньою обстановкою не стежив, не переконався в безпеці для інших учасників дорожнього руху, маючи об`єктивну спроможність виявити пішохода, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, чим здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину проїзної частини вул. Генерала Бочарова справа наліво за ходом руху автомобіля.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівого колінного суглобу у вигляді розривів передньої хрестоподібної зв`язки, внутрішньої колатеральної зв`язки та внутрішнього меніску, яка супроводжувалася потраплянням крові в колінний суглоб, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 день.

Обвинувачений вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що в денний час одного із днів листопада минулого року він, виїжджаючи на автомобілі «Volkswagen Caddy» з житлової зони на проїзну частину вул. Генерала Бочарова, в м. Одесі, подивився спочатку в лівий бік, переконався у відсутності інших автомобілів та пішоходів, після чого, із швидкістю 5-10 км/г, продовжив рух до середини проїзної частини, де подивився в правий бік і також з`ясував відсутність перешкод та, намагаючись завершити виїзд, несподівано для себе виявив, що здійснив наїзд на жінку пішохода, яка також перетинала проїзну частину вул. Генерала Бочарова, у недозволеному для цього місці, з правої сторони автомобіля.

ОСОБА_7 вважає, що велика за розміром передня бокова стійка кабіни керованого ним автомобіля не дозволила йому завчасно побачити потерпілу, тобто остання для нього перебувала поза зоною оглядовості.

Після настання події він заглушив двигун, викликав телефоном швидку допомогу та поліцію, допоміг потерпілій підвестися та запропонував сісти в кабіну автомобіля. До теперішнього часу про стан здоров`я потерпілої поцікавився лише у слідчого, будь-яких дій, пов`язаних з добровільним відшкодування спричиненої їй шкоди не вжив, вважаючи, що відповідачем за заявленими щодо нього майновими вимогами повинна бути страхова компанія, а інша частина позовних вимог є недоведеною.

Про вчинену необережність обвинувачений жалкує.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, захисником, потерпілою та її представником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 , керуючи об 11 годині 35 хвилин 09 листопада 2023 року технічно справним автомобілем «Volkswagen Caddy», н/з НОМЕР_1 , по сухому дорожньому покриттю проїзної частини житлової зони, в напрямку вул. Генерала Бочарова, в м. Одесі, де організовано двосторонній однорядний рух, впорушення пунктів 10.1. та 12.3. ПДР, наближаючись до буд.№44, по вищезазначеній вулиці, діючи злочинно самовпевнено, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховуючи на їх відвернення,уважним не був, за дорожньою обстановкою не стежив, не переконався в безпеці для інших учасників дорожнього руху, маючи об`єктивну спроможність виявити пішохода, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, чим здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину проїзної частини вул. Генерала Бочарова справа наліво за ходом руху автомобіля.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівого колінного суглобу у вигляді розривів передньої хрестоподібної зв`язки, внутрішньої колатеральної зв`язки та внутрішнього меніску, яка супроводжувалася потраплянням крові в колінний суглоб, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 день .

Вчинені ОСОБА_7 дії суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Судом розглянуто цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_5 до обвинуваченого та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», про стягнення спричиненої майнової шкоди в розмірі 9400 грн, витрат на правову допомогу в розмірі 30000 грн та моральної шкоди в розмірі 310000 грн, які ОСОБА_7 не визнав.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

В обґрунтування заявлених майнових вимог потерпіла зазначила про:

1) вартість придбання медичних послуг, препаратів, лікарських засобів при проходженні лікування після дорожньо транспортної пригоди, в загальному розмірі 9400 грн, що фактично частково підтверджено в суді відповідними фіскальними чеками, на загальну суму 9372,73 грн, а також висновком судово-медичної експертизи №1815 від 20 грудня 2023 року;

2) витрати на правову допомогу, в загальному розмірі 30000 грн, що підтверджено: договором про надання правової допомоги від 09 листопада 2023 року (гонорар адвокату в сумі 5000 грн, додаткова винагорода в розмірі 3% від суми отриманих потерпілою коштів в разі ухвалення позитивного судового рішення за позовом); детальним описом наданих послуг професійної правничої допомоги (за надання правової консультації та роз`яснень з правових питань - 5000 грн, аналіз фактичних обставин справи, судової практики, збір доказів, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та участь при проведенні слідчих дій, надання впродовж 7 годин юридичних консультацій 15000 грн, складання позовної заяви та відповіді на відзив впродовж 15 годин 15000 грн, представництво інтересів позивача в суді 3000 грн); актом прийому передачі послуг за вищезазначеним договором від 21 лютого 2024 року на суму 30000 грн; ксерокопіями квитанцій до прибуткового касового ордеру (№5 від 09 листопада 2023 року на суму 5000 грн, №6 від 28 грудня 2023 року на суму 7000 грн, №7 від 15 січня 2024 року на суму 15000 грн, №8 від 21 лютого 2024 року на суму 3000 грн).

В обґрунтування заявленої моральної шкоди потерпіла в позовній заяві та під час допиту в суді зазначила, що отримані нею тілесні ушкодження, до яких, окрім прямо зазначених у висновку експерта, також додалася втрата декількох зубів, призвели до фізичної шкоди її здоров`ю, потреби в подальшому лікуванні, до психологічного стресу, душевного болю, який з часом вона продовжує відчувати, а також до моральних страждань, що порушило умови її повсякденного життя, до теперішнього часу позбавило можливості вільно пересуватися, погіршило стосунки з оточуючими. Через відсутність будь-якої матеріальної допомоги з боку обвинуваченого вона вимушена була витратити на лікування власні заощадження, загальний розмір яких в декілька разів перевищив розмір долучених до позову квитанцій. Окрім того, потерпіла наполягала, що після настання дорожньо транспортної пригоди обвинувачений не намагався допомогти їй піднятися із проїзної частини та зібрати розсипані із сумки продукти і речі, викликав швидку та поліцію лише після її наполегливих вимог, а також про те, що в салон його автомобіля вона залізла самостійно, з метою перешкодити можливому залишенню ОСОБА_7 місця події.

Вирішуючи зазначений позов суд дійшов наступного.

Положеннями ст.ст.22 - 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентована і відповідальність страховика у разі настання відповідного страхового випадку.

Як вбачається з полісу №ЕР-217667538, укладеному 01 листопада 2023 року між ОСОБА_8 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон», останнє товариство є страховиком щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зазначеного страхувальника, за шкоду, заподіяну третім особам під час керування автомобілем «Volkswagen Caddy», н/з НОМЕР_1 , з 03 листопада 2023 року до 02 листопада 2024 року, із лімітами відповідальності: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320000 грн; за шкоду, заподіяну майну 160000 грн; франшиза 3200 грн.

Представник вищезазначеного товариства, будучи належним чином сповіщеним про час та місце судового розгляду провадження до суду жодного разу не прибув, у зв`язку із чим судом розглянуто позов у відсутність представника ПрАТ «Страхова компанія «Еталон».

Оскільки, з урахуванням вищезазначеного полісу, останнє товариство є належним відповідачем у вимогах потерпілої про стягнення шкоди, заподіяної її життю і здоров`ю на фактично доведену вартість придбання медичних послуг, препаратів, лікарських засобів при проходженні лікування після дорожньо транспортної пригоди, в загальному розмірі 9372,73 грн (за виключенням франшизи в 3200 грн), і цей розмір повністю покривається розміром страхового відшкодування, то стягненню із страховика в якості шкоди, заподіяної життю і здоров`ю ОСОБА_4 , підлягає різниця між 9372,73 грн та 3200 грн, що становить 6172,73 грн, а з обвинуваченого, відповідно, 3200 грн (як розмір франшизи). При цьому суд не погоджується із доводами захисника про неналежність фіскальних чеків до даного кримінального провадження, оскільки вони стосуються виключно лікування, а не купівлі продуктів, зазвичай необхідного як після отримання закритої травми колінного суглобу, так і супутнього захворювання респіраторного характеру, на яке, відповідно до усних пояснень потерпілої, вона також одночасно захворіла.

В питанні відшкодування витрат потерпілої за надану їй адвокатом ОСОБА_5 правову допомогу суд констатує, що подані захисником вищенаведені письмові докази є достатніми для висновку про понесення потерпілою ОСОБА_4 таких фактичних витрат, які підлягають стягненню з обвинуваченого в повному розмірі. При цьому суд також не погоджується із доводами захисника про нібито відсутність таких витрат, оскільки захисник є донькою потерпілого, а квитанції до прибуткового касового ордеру, що були подані лише наприкінці судового розгляду, не містять відтиску печатки та підпису бухгалтера про здачу грошей до банківської установи, оскільки: 1) процесуальне законодавство не перешкоджає доньці представляти інтереси матері; 2) правові відносини між цими особами були врегульовані договором про надання правової допомоги та підтверджені детальним описом наданих послуг професійної правничої допомоги, актом прийому передачі послуг за вищезазначеним договором, а також ксерокопіями квитанцій до прибуткового касового ордеру; 3) потерпіла та захисник настояли на фактичній оплаті таких послуг; 4) існування фінансових взаємовідносин між донькою і матір`ю стосується морально етичних норм; 5) можливі порушення порядку ведення адвокатом фінансово бухгалтерської документації можуть бути предметом податкової перевірки, що істотно не впливає на загальний висновок суду про необхідність задоволення цієї частини позову; 6) представник цивільного позивача вправі подавати докази в будь-який момент судового розгляду до завершення стадії з`ясування обставин кримінального провадження і перевірки їх доказами.

Вирішуючи позов в частині заявленої моральної шкоди суд виходить із того, що за встановлених в суді обставин отримання потерпілою ушкоджень здоров`я в дорожньо транспортній пригоді та наступного погіршення стану його здоров`я з вини обвинуваченого, це безумовно, потягло для ОСОБА_4 позбавлення певних елементів благополуччя, а також до психологічних страждань і суттєвих негативних змін в її подальшому житті. Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілої, обставини, при яких була спричинена їй моральна шкода, ступінь вини обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у вчиненому, але добровільно не відшкодував заподіяну шкоду здоров`ю потерпілої, а також враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає справедливим частково задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої потерпілій моральної шкоди, в розмірі 80000 грн. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілою моральними стражданнями.

При цьому, з урахуванням положення ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про те, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (в даному випадку від 6172,73 грн), то з ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_4 необхідно стягнути моральну шкоду у розмірі 308,64 грн, а з ОСОБА_7 різницю між 80000 грн та 308,64 грн, що дорівнює 79691,36 грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог ОСОБА_4 до обвинуваченого та страховика необхідно відмовити.

Процесуальні витрати, пов`язані із загальною вартістю проведених експертиз, в розмірі 6853,12 грн, відповідно до положення ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його публічне вибачення в суді перед потерпілою в якості обставини, яка пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.

Суд не може визнати в якості першого виду обставин щире каяття, оскільки ОСОБА_7 до теперішнього часу не здійснив жодного дієвого заходу до можливого добровільного відшкодування потерпілій спричиненої його діями шкоди.

Суд також враховує дані про ОСОБА_7 як про особу, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, офіційно працює, позитивно характеризується за місцем проживання, утримує мати з інвалідністю 3 групи та рідного брата з інвалідністю 3 групи з дитинства, не перебуває на обліку в спеціалізованих медичних установах.

На підставі викладеного, тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого, наявності вищезазначеної обставини, яка пом`якшує покарання, з урахуванням особи винуватого, його ставлення до вчиненого, незважаючи на позицію потерпілої про призначення суворого покарання, а також з врахуванням того, що потерпіла в момент події перетинала проїзну частину у недозволеному для цього місці, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_7 без реального відбуття основного покарання у виді обмеження волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до останнього необхідно застосувати положення ст.ст.75 і 76 КК України.

Окрім того, незважаючи на те, що професія водія для ОСОБА_7 є єдиним джерелом офіційного доходу, зважаючи на санкцію ч.1 ст.286 КК України, та положення ч.2 ст.69 цього ж кодексу, які передбачають безальтернативне застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд вважає необхідним накласти на обвинуваченого такий вид додаткового покарання, в його мінімальній межі.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на транспортний засіб арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 та ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , спричинену майнову шкоду в розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн, витрати на правову допомогу в розмірі 30000 (тридцять тисяч), а також моральну шкоду в розмірі 79691 (сімдесят дев`ять тисяч шістсот дев`яносто одну) грн 36 коп.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Еталон», , зареєстрованого за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-б, 2-й під`їзд, на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , спричинену майнову шкоду в розмірі 6172 грн (шість тисяч сто сімдесят дві) грн 73 коп., а також моральну шкоду в розмірі 308 (триста вісім) грн 64 коп.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_7 та ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» відмовити.

Стягнути із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави процесуальні витрати на суму 6853 (шість тисяч вісімсот п`ятдесят три) грн 12 коп.

Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:

- автомобіль «Volkswagen Caddy», н/з НОМЕР_1 , повернути (вважати повернутим) ОСОБА_7

- оптичний носій із відеозаписом події зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Арешт, накладений на автомобіль «Volkswagen Caddy», н/з НОМЕР_1 , - скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1