У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , підозрюваної - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що У провадженні СУ ГУНП в Полтавській області, перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250 від 05.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 2 від 18.01.2018 року є адвокатом, про що 18.01.2018 їй видано свідоцтво № 1983 та внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру адвокатів України.

Статтею 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 визначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, 24 лютого 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, № 64/2022, строк якого відповідним Законом продовжено по теперішній час.

Надалі згідно із ч. 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Відповідно до рішення Прикордонної служби України № 23-61122/0/6/-22 від 24.02.2022, прийнятого у відповідності до Указу Президента від 24.02.2022 № 64/2022, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, проведення своєчасної та повної мобілізації, на період дії правового режиму воєнного стану, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років за певними виключеннями.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р.

№ 3543-XII, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. № 64/2022; постановою Кабінету Міністрів «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27.01.1995 р. № 57, визначено, що окрім інших, право на перетин кордону мають право, зокрема особи, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю і супроводжують таких дружину (чоловіка) для виїзду за межі України, за наявності документів (їх нотаріально засвідчених копій), що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність.

Відповідно до Порядку організації та проведення медико-соціальної експертизи втрати працездатності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 квітня 1994 р. N 221 медико-соціальними експертними комісіями (МСЕК) МОЗ проводиться експертиза тривалої або стійкої втрати працездатності. Направлення для огляду хворого у МСЕК видається лікарсько-консультаційною комісією (ЛКК) відповідного лікувально-профілактичного закладу за формою № 088/о, затвердженою МОЗ, після клінічних досліджень, що підтверджують стійкий чи необоротний характер захворювання, а також у тому разі, коли хворий був звільнений від роботи протягом чотирьох місяців з дня настання тимчасової непрацездатності чи протягом п`яти місяців у зв`язку з одним і тим же захворюванням за останні дванадцять місяців, а хворий на туберкульоз - протягом десяти місяців з дня настання непрацездатності.

Відповідно до п. 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317) медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Порядок проходження медико-соціальної експертизи регламентується: Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні"; Законом України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні"; Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи"; Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року № 561 "Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності"; Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 червня 2012 року № 420 "Про затвердження Порядку та Критеріїв встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків"; Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року № 110 "Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування"; Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30 липня 2012 року № 577 "Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико- соціальних експертних комісіях".

Тобто, МСЕК видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації.

Так, 05.05.2023 ОСОБА_4 під час надання юридичних консультацій офіцеру запасу ЗСУ ОСОБА_8 в приміщенні офісу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , дізналася від клієнта, що він є військовозобов`язаним, який проходить ВЛК та бажає виїхати за межі України. При цьому, ОСОБА_4 , як юрист і адвокат знала про перешкоди щодо виїзду за межі України громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років.

За таких обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел за грошову винагороду посприяти ОСОБА_8 в незаконному переправленню через державний кордон у супроводі дружини, шляхом одержання фіктивних документів про встановлення їй групи інвалідності без проходження медико-соціальної експертизи.

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 запропонувала ОСОБА_8 усунути перешкоди щодо незаконного переправлення через державний кордон шляхом надання їй грошових коштів у сумі 5500 доларів США та організації видачі фіктивних документів про встановлення групи інвалідності його дружині ОСОБА_9 , що є законною підставою для виїзду за кордон України у супроводі дружини.

Після цього, 05.06.2023 ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний замисел, в приміщенні офісу за вказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, отримала від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 5500 доларів США за усунення перешкод щодо незаконного переправленя через держаний кордон шляхом організації видачі службовими особами спеціалізованого неврологічного МСЕК Комунального підприємства «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради» фіктивних документів про встановлення групи інвалідності ОСОБА_9 без проходження медико-соціальної експертизи.

При цьому, ОСОБА_4 роз`яснила подружжю протиправний механізм проходження експертизи та отримання групи інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням, а також тривалість процедури оформлення документів більше 3 місяців. Для цього ОСОБА_9 необхідно лише отримати у сімейного лікаря направлення до невропатолога та переслати їй.

Під час чергової зустрічі з ОСОБА_9 , яка відбулася 18.09.2023 в приміщенні вказаного офісу, ОСОБА_4 на мобільному телефоні показала фото з її майбутнім діагнозом «загальне захворювання», а також вказала про необхідність вивчити назву діагнозу на випадок, якщо її викличуть для проходження експертизи.

Таким чином, з 21.09.2023 по 17.10.2023 ОСОБА_4 за участі невстановленої слідством особи організувала оформлення фіктивних документів щодо нібито проходження ОСОБА_9 медико-соціальної експертизи та встановлення 2-ої групи інвалідності.

Зокрема, 18.10.2023 ОСОБА_9 зателефонували зі спеціалізованого неврологічного МСЕК Комунального підприємства «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради» та повідомили про готовність документів щодо встановлення вказаної групи інвалідності.

19.10.2023 в приміщенні спеціалізованого неврологічного МСЕК КП «ПОЦМСЕ» за адресою: м. Полтава, вул. Дмитра Дмитрієва, 7, ОСОБА_9 отримала фіктивну довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №111775 від 17.10.2023 про надання їй 2-ї групи інвалідності та індивідуальну програму реабілітації інваліда № 1930 від 17.10.2023, які потім видала працівникам поліції.

Того ж дня, під час зустрічі ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_9 про виконання своїх зобов`язань в повному обсязі щодо усунення перешкод в незаконному переправленні через державний кордон шляхом отримання документів про інвалідність та можливість чоловіка виїхати за кордон у супроводі дружини.

ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що вона, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, вчинила дії щодо усунення перешкод незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Так, 05.05.2023 під час надання юридичних консультацій офіцеру запасу ЗСУ ОСОБА_8 в приміщенні офісу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , запропонувала ОСОБА_8 надати їй грошові кошти в сумі 5500 доларів США та організувати видачу фіктивних документів про встановлення групи інвалідності його дружині ОСОБА_9 , що є законною підставою для виїзду за кордон України у супроводі дружини.

Після цього, 05.06.2023 ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний замисел, в приміщенні вказаного офісу, діючи умисно, з корисливих мотивів, отримала від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 5500 доларів США за організацію видачі службовими особами спеціалізованого неврологічного МСЕК Комунального підприємства «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради» фіктивних документів про встановлення групи інвалідності ОСОБА_9 без проходження медико-соціальної експертизи.

З 21.09.2023 по 17.10.2023 за участі невстановленої слідством особи ОСОБА_4 організувала оформлення фіктивних документів щодо нібито проходження ОСОБА_9 медико-соціальної експертизи та встановлення їй 2-ої групи інвалідності. Як наслідок 19.10.2023 в приміщенні спеціалізованого неврологічного МСЕК КП «ПОЦМСЕ» за адресою: м. Полтава, вул. Дмитра Дмитрієва, 7, ОСОБА_9 отримала фіктивну довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №111775 від 17.10.2023 про надання їй 2-ї групи інвалідності та індивідуальну програму реабілітації інваліда № 1930 від 17.10.2023. Того ж дня, під час зустрічі ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_9 про виконання своїх зобов`язань в повному обсязі щодо усунення перешкод незаконного переправлення через державний кордон України у вигляді отримання документів про інвалідність ОСОБА_9 та можливість на підставі цих документів безперешкодно виїхати чоловіку за кордон у супроводі дружини.

26.10.2023 на адресу СУ ГУНП в Полтавській області надійшов рапорт заступника начальника УСБУ в Полтавській області ОСОБА_10 про те, що на виконання доручення слідчого у ході здійснення додаткових оперативно-пошукових заходів встановлено, що адвокат ОСОБА_4 перебуваючи в змові із невстановленими посадовими особами КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфасовського» Полтавської обласної ради, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, буд. 23 та КП «3-тя клінічна лікарня Полтавської міської ради», що за адресою: м. Полтава, площа Слави, буд. 2, організували незаконний механізм по виготовленню завідома підроблених медичних документів щодо лікування громадянки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вказаними адресами можуть зберігатися документальні матеріали, що мають значення у вказаному кримінальному провадженні.

26.10.2023 у період часу з 19 год. 04 хв. по 19 год. 13 хв. на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 проведено обшук у приміщенні консультативної поліклініки КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфасовського» Полтавської обласної ради, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Шевченка, буд. 23 у ході якого виявлено та вилучено журнал обліку хворих направлених на МСЕК, розпочатий 19.09.2023 у якому під №658 мається запис щодо проходження лікувально-консультативної комісії ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.10.2023 року вилучене майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.

З урахуванням вказаного виникла необхідність у накладенні арешту на вказані вище речі та предмети.

Вказане майно, вилучене під час проведення обшуку, має значення для досудового розслідування та може бути використане як докази під час судового розгляду.

У судовому засіданні слідча клопотання підтримала , прохала клопотання задовольнити , надала пояснення аналогічні клопотанню.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 , 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на майно - вилучене 26.10.2023 у приміщенні консультативної поліклініки КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфасовського» Полтавської обласної ради, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Шевченка, буд. 23, а саме журнал обліку хворих направлених на МСЕК, розпочатий 19.09.2023 у якому під №658 мається запис щодо проходження лікувально-консультативної комісії ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити місцем зберігання вилученого майна - камеру зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області, що за адресою м. Полтава, вул. Сковороди, 2Б.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1