Провадження № 1-кп/337/195/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001386 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжі, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

16.01.2023 під час проведення оперативної закупки ОСОБА_4 о 10 годині 33 хвилин, отримав телефонний дзвінок на особистий мобільний телефон НОМЕР_1 від ОСОБА_6 , який домовився зі ОСОБА_4 , про те, що останній за грошову винагороду організує йому зустріч з повією, яка зможе надати послуги сексуального характеру.

Після чого, приблизно о 14 годині 32 хвилини ОСОБА_4 маючи умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері громадської моралі, суть якого полягала в посяганні на моральні засади суспільства, в частині підстави задоволення сексуальних потреб окремих осіб, встановленні зв`язку між людьми за грошову винагороду для задоволення їх статевих пристрастей, що проявлялось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду, незважаючи на особисту симпатію зведених для цього осіб, сприянні проституції, на автомобілі «Chevrolet Aveo», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , привіз ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , де звів ОСОБА_6 з повією ОСОБА_7 , за що ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 грошові кошти на суму 1200 гривень. Крім того, за надання послуг інтимного характеру ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 800 гривень, з яких в подальшому передала ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 200 гривень за звідництво.

У подальшому ОСОБА_7 знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_4 надала ОСОБА_6 послуги сексуального характеру.

Крім того, 07.02.2023 під час проведення оперативної закупки ОСОБА_4 об 11 годині 44 хвилини, отримав телефонний дзвінок на особистий мобільний телефон НОМЕР_1 від ОСОБА_6 , який домовився зі ОСОБА_4 , про те, що останній за грошову винагороду організує йому зустріч з повією, яка зможе надати послуги сексуального характеру.

Після чого, приблизно о 15 годині 57 хвилин ОСОБА_4 маючи умисел направлений на здійснення протиправних дій у сфері громадської моралі, суть якого полягала в посяганні на моральні засади суспільства, в частині підстави задоволення сексуальних потреб окремих осіб, встановленні зв`язку між людьми за грошову винагороду для задоволення їх статевих пристрастей, що проявлялось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду, незважаючи на особисту симпатію зведених для цього осіб, сприянні проституції, на автомобілі «Chevrolet Aveo», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , привіз ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , де звів ОСОБА_6 з повією ОСОБА_7 , за що ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 грошові кошти на суму 2500 гривень, з яких 1500 гривень за звідництво та 1000 гривень за очікування. Крім того, за надання послуг інтимного характеру ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1000 гривень, з яких в подальшому передала ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 400 гривень за звідництво.

У подальшому ОСОБА_7 знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_4 надала ОСОБА_6 послуги сексуального характеру.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.302 КК України як звідництво для розпусти, вчинене з метою наживи.

Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав повністю. Пояснив суду, що він займається перевезеннями, працює в таксі, має багато знайомих клієнтів. В жовтні 2022 року він підвозив знайомого на ім`я ОСОБА_8 в с. Малишівка, Запорізької області. ОСОБА_8 сказав, що на трасі стоїть дівчина, яка працює повією та запитав у обвинуваченого, чи може він її забрати та привезти до нього. Обвинувачений погодився, поїхав на трасу, знайшов там дівчину на ім`я ОСОБА_9 (свідок ОСОБА_7 ), запитав, чи надає вона послуги сексуального характеру, яка ціна послуг та чи згодна вона поїхати до клієнта в с. Малишівка. ОСОБА_9 погодилась, назвала ціну своїх послуг 400 гривень. Обвинувачений відвіз ОСОБА_9 в с. Малишівка, там їх чекав ОСОБА_8 , який заплатив за цю поїздку 700 гривень. Увечері ОСОБА_8 попросив забрати ОСОБА_9 з с. Малишівка, він приїхав забрав та відвіз ОСОБА_9 , за що отримав 200 гривень. ОСОБА_9 попросила у нього номер телефону, пояснила, що якщо у неї буде клієнт, то вона замовить у нього послуги з перевезення (таксі). Він висадив ОСОБА_9 біля заправної станції ВОГ. Приблизно через місяць йому зателефонувала ОСОБА_7 та попросила запитати у ОСОБА_8, чи не хоче він скористатись її послугами сексуального характеру, а також запитала, чи може хтось інший захоче замовити її послуги. Обвинувачений зателефонував ОСОБА_8 , запитав щодо послуг ОСОБА_7 , проте ОСОБА_8 відмовився. ОСОБА_7 сказала, що він знайомий із військовими, просила у них запитати, чи не бажають вони її послуг.

Зимою 2022-2023 року йому зателефонував знайомий на ім`я ОСОБА_10 (свідок ОСОБА_6 ) та запитав, чи не знає він дівчат, які надають послуги сексуального характеру. Він згадав ОСОБА_7 , зателефонував їй та сказав, що у нього є клієнт, на що ОСОБА_7 погодилась. В січні 2023 року він поїхав за ОСОБА_7 на пр. Металургів в м. Запоріжжі, та вони разом поїхали за адресою у Хортицькому районі м. Запоріжжя, яку назвав ОСОБА_6 . Там ОСОБА_6 зустрів ОСОБА_7 , та вони разом пішли у під`їзд, а він залишився чекати в автомобілі. Через 20 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вийшли. Обвинувачений запитав у ОСОБА_7 , скільки коштують її послуги, вона відповіла 700 гривень. ОСОБА_6 передав ОСОБА_7 700 гривень. ОСОБА_7 одразу передала йому 200 гривень за поїздку. ОСОБА_6 також дав йому 200 гривень. Всього він отримав за поїздку 400 гривень.

07.02.2023 року ОСОБА_6 зателефонував йому та запитав, чи може він знову привезти йому ту саму дівчину ОСОБА_7 для надання послуг сексуального характеру. Він зателефонував ОСОБА_7 та запропонував надати послуги ОСОБА_6 , на що вона погодилась. Він зустрів ОСОБА_7 на пр. Металургів та поїхав з нею за тією самою адресою в Хортицькому районі м. Запоріжжя. ОСОБА_6 їх не зустрів, був чимось зайнятий, тому він був вимушений чекати 3,5 години. ОСОБА_6 сказав, що заплатить за простій. Далі вони зустрілись разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 біля під`їзду будинку. Обвинувачений сказав, що за поїздку та очікування ОСОБА_6 повинен заплатити йому 2000 гривень. Він порахував, що хвилина простою коштує 5 гривень. ОСОБА_6 погодився і дав йому близько 2000 гривень. ОСОБА_6 при ньому заплатив ОСОБА_7 , а ОСОБА_7 з цих грошей заплатила йому за поїздку близько 200-300 гривень. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пішли в під`їзд, повернулись через 10 хвилин.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив суд виправдати обвинуваченого.

Узагальненими доводами захисника є те, що кримінальне правопорушення було навмисно кваліфіковано за ч.3 ст.303 КК України для можливості проводити негласні слідчі (розшукові) дії. Відсутня постанова про зміну кваліфікації з ст.303 на ст.302 КК України.

Постанова начальника слідчого відділу ВП№5 ЗРУН ГУНП в Запорізькій області від 16.01.2023 та 06.02.2023 року про використання заздалегідь ідентифікованих грошових коштів стосується злочину щодо наркотичних засобів.

Захисник обвинуваченого вважає, що з боку працівників поліції була провокація вчинення злочину, оскільки до 07.02.2023 року було подане клопотання про проведення обшуку.

ОСОБА_4 не був письмово повідомленим в порядку статті 253 КПК України прокурором або за його дорученням слідчим про тимчасове обмеження конституційних прав під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Захисник вважає, що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали суду неправдиві свідчення. Захисник обґрунтовує своє твердження тим, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий в тому числі за шахрайство, а тому може обманути суд під присягою. Покази ОСОБА_7 на думку захисника суперечать іншим дослідженим доказам, аудіозаписам телефонних розмов.

Всупереч ч.5 ст.240 КПК України не була отримана згода власника квартири на проведення слідчого експерименту в квартирі. В постанові прокурора не викладені обставини, що свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину, що вимагається п.1 ч.7 ст.271 КПК України. Також відсутня постанова прокурора про доручення проведення спеціального слідчого експерименту оперативному підрозділу на проведення вказаної слідчої дії.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджують наступні зібрані по кримінальному провадженні та досліджені в судовому засіданні докази.

15.12.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001386 були зареєстровані відомості про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.302 КК України за зверненням ОСОБА_6 (а.с.55) про чоловіка на ім`я ОСОБА_10 , який займається сутенерством (а.с.48-49).

15.12.2022 року відомості про кримінальне правопорушення за зверненням ОСОБА_6 були зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001386 за ч.2 ст.303 КК України (а.с. 50).

17.03.2023 року постановою слідчого кримінальне провадження №0001386 було перекваліфіковано з ч.2 ст.303 на ч.2 ст.302 КК України (а.с. 53-54).

28.03.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000372 були зареєстровані відомості про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.302 КК України за рапортом слідчого (а.с. 56).

30.03.2023 року прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 об`єднав в одне провадження матеріали досудових розслідувань, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001386 та під №0000372 (а.с. 60-61).

14.12.2022 року ОСОБА_6 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій повідомив про те, що 13.12.2022 року таксист за грошову винагороду у 600 гривень надав йому повію ОСОБА_9 на сексуального відпочинку (а.с. 62-63).

21.12.2022 року слідчий відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Запорізького апеляційного суду із клопотанням про проведення негласних слідчих дій для проведення зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_4 та аудіо-, відеоконтролю особи відносно ОСОБА_4 (а.с. 64-65).

27.12.2022 року слідчий суддя Запорізького апеляційного суду ОСОБА_12 клопотання задовольнив, надав дозвіл на проведення негласної слідчої дії відносно ОСОБА_4 (а.с. 68-70).

16.01.2023 року старший оперуповноважений в особливо важливих справах управління міграційної поліції ГУ НП в Запорізькій області склав протокол за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо-, відеоконтролю особи у відношенні ОСОБА_4 (а.с.73), додатком до якого є ДВД-диск (а.с. 74), який був оглянутий в судовому засіданні.

На відеозаписі видно, що камера закріплена на одязі ОСОБА_6 , який виходить із квартири на вулицю та зустрічає автомобіль Шевроле Авео. З автомобілю виходить чоловік, схожий на ОСОБА_13 та жінка, схожа на ОСОБА_7 . ОСОБА_6 запитує скільки коштує, та передає ОСОБА_7 гроші в сумі 800 гривень, з яких ОСОБА_7 частину грошей одразу передає ОСОБА_4 . Після цього жінка та чоловік йдуть в квартиру, де ОСОБА_7 надає ОСОБА_6 послуги сексуального характеру. Далі ОСОБА_14 розповідає про те, що ОСОБА_4 знаходить для неї клієнтів, яким вона надає послуги сексуального характеру, за що отримує винагороду як з клієнтів, так і з неї. Далі ОСОБА_6 з ОСОБА_7 виходять з під`їзду та сідають в автомобіль ОСОБА_4

15.02.2023 року старший оперуповноважений в особливо важливих справах управління міграційної поліції ГУ НП в Запорізькій області склав протокол за результатами проведення негласної слідчої дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_4 , який використовую номер НОМЕР_1 (а.с.77), додатком до якого є ДВД-диск (а.с. 78), який був відтворений в судовому засіданні. Додатком до протоколу є стенограма розмов, складена 21.02.2023 року (а.с. 79-97). На записі зафіксовані телефонні розмови обвинуваченого ОСОБА_4 , частина з яких має доказове значення по справі.

10.01.2023 року о 17:59 відбулась розмова ОСОБА_4 та ОСОБА_6 наступного змісту:

« ОСОБА_6 : Что можно будет тебе позвонить?

ОСОБА_15 : Чем именно помочь?

ОСОБА_6 : Ну как в тот раз

ОСОБА_4 : Да да конечно

ОСОБА_6 : С девочкой

ОСОБА_4 : Да да не проблема, звони мне, всё нормально, устроим всё

ОСОБА_6 : ОСОБА_16 извини пожалуйста, голова забита, а напомни пожалуйста сколько там денежек, сколько денег с меня

ОСОБА_4 : Подожди, подожди 1200 кажется было

ОСОБА_6 : 1200 это тебе только да?

ОСОБА_4 : Ну да

ОСОБА_6 : А девочке сколько?

ОСОБА_4 . Ну девочке тоже 700 или 800, ну у неё цена там немножко поднялась».

10.01.2023 року о 19:28 відбулась розмова ОСОБА_4 та ОСОБА_7 наступного змісту:

« ОСОБА_4 : Слышишь мне там звонил человек, помнишь я тебя на АДРЕСА_5 отвозил? Ты к концу недели свободна будешь?

ОСОБА_7 : Конечно

ОСОБА_4 : Ну всё, он меня наберёт и короче я там за тобой приеду, отвезу тебя туда где он там будет, хорошо?

ОСОБА_7 : Угу, хорошо».

16.01.2023 року о 10:34 відбулась розмова ОСОБА_4 та ОСОБА_7 наступного змісту:

« ОСОБА_4 : Ты как сегодня?

ОСОБА_7 : Свободна

ОСОБА_4 : Отлично, смотри короче, на 2 часа на АДРЕСА_6, вот этот помнишь длинный такой чувачёчек

ОСОБА_7 : Да помню

ОСОБА_4 : Ну это короче ему, к нему надо будет поехать

ОСОБА_7 : Ага, хорошо»

16.01.2023 року о 12:14 відбулась розмова ОСОБА_4 та ОСОБА_6 наступного змісту:

« ОСОБА_6 : По деньгам ты определился?

ОСОБА_4 : Ну я ж тебе говорил тогда 1200 и 800 она берёт

…

ОСОБА_6 : Говорю ну плюс за дорогу за такси сколько ещё? Ну 1200 это тебе за помощь, ну за девочку я имею ввиду, а за такси, за дорогу, ты же тратишь топливо

….

ОСОБА_6 : Говорю 1200 это тебе я за девочку дам

ОСОБА_4 : Да

ОСОБА_6 : Ну, а за такси, за дорогу, сколько тебе еще бабок?

ОСОБА_4 : Смотри ты не понял меня, ты 1200 короче, а девочке 800 гривен и всё»

16.01.2023 року о 14:58 відбулась розмова ОСОБА_4 та ОСОБА_7 наступного змісту:

« ОСОБА_4 : ОСОБА_9, а ты мне скажи сколько ты стоишь? Чтоб это, я ж не знаю какая у тебя цена

ОСОБА_7 : Ну так ты всем говорил что 1000

ОСОБА_4 : Ты мне тогда говорила 800, а я ему 800 что то сказал, а всё короче, 1000 правильно?

ОСОБА_7 : Ну да»

06.02.2023 року о 14:23 відбулась розмова ОСОБА_4 та ОСОБА_6 наступного змісту:

« ОСОБА_6 : Скажи мне пожалуйста, а сколько денег?

ОСОБА_4 :Ну я ж тебе говорил тебе тогда, смотри, она берет 1000 у неё час

ОСОБА_6 :А тебе? Сколько денег ты берешь?

ОСОБА_4 : Ну ты мне тогда давал 1200 вот и всё

ОСОБА_6 : А и сейчас 1200 дать тебе?

ОСОБА_4 : Ну не знаю смотри сам

ОСОБА_6 : Ну скажи сколько?

ОСОБА_4 : Ну да 1200, я ж не знаю где ты там на АДРЕСА_7 будешь, я ж её еще забираю еду, понял?

ОСОБА_6 : Все короче я понял, спасибо братан

ОСОБА_4 : Короче 1500 устроит тебя?

ОСОБА_6 : Это тебе только, да?

ОСОБА_4 :Да да»

07.02.2023 року о 11:44 відбулась розмова ОСОБА_4 та ОСОБА_6 наступного змісту:

ОСОБА_6 : Слышишь, а напомни пожалуйста что там по деньгам? Напомни пожалуйста, а то я вчера был

ОСОБА_4 : Короче понял, ну 1000 и 1500, 2500, полторушка..

ОСОБА_6 : Полторушка тебе братик да?

ОСОБА_4 :

ОСОБА_17 : Полтрушка тебе?

ОСОБА_4 : Да да

ОСОБА_6 : Это слышишь, за такси что то надо давать или это туда всё входит?

ОСОБА_4 : Та входит всё это

ОСОБА_6 : А, ну всё

ОСОБА_4 : ОСОБА_4, всё входит»

04.01.2023 року прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 виніс постанову, якою вирішив провести негласну слідчу розшукову дію - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту відносно ОСОБА_4 та доручив її проведення співробітникам управління міграційної поліції ГУНП в Запорізькій області (а.с. 107-108).

16.01.2023 року старший оперуповноважений в особливо важливих справах управління міграційної поліції ГУ НП в Запорізькій області склав протокол видачі грошових коштів для проведення оперативної закупки та видав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2400 гривень для проведення оперативної закупівлі (а.с. 112).

16.01.2023 року був проведений огляд ОСОБА_6 , під час якого будь-яких заборонених предметів, наркотичних засобів у ОСОБА_6 не виявлено, крім грошових коштів в сумі 2400 гривень для проведення оперативної закупки та мобільний телефон (а.с. 113).

16.01.2023 року був проведений протокол огляду особи після проведення оперативної закупки, в ході якого грошові кошти у ОСОБА_6 виявлені не були (а.с. 114).

16.01.2023 року старший оперуповноважений в особливо важливих справах управління міграційної поліції ГУ НП в Запорізькій області склав протокол про результати контролю за вчиненням злочину, згідно якого:

- 16.01.2023 року о 10:15 ОСОБА_6 були видані грошові кошти в сумі 2400 гривень. О 10:35 ОСОБА_6 сплатив 400 гривень за оренду квартири. Приблизно о 14:32 ОСОБА_6 сплатив 1200 гривень ОСОБА_4 за надання повії ОСОБА_9 та сплатив повії ОСОБА_9 800 гривень за надання послуг сексуального характеру, з яких повія ОСОБА_9 передала 200 гривень ОСОБА_4 (а.с. 115-116).

23.01.2023 року прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 виніс постанову, якою вирішив провести негласну слідчу розшукову дію - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту відносно ОСОБА_4 та доручив її проведення співробітникам управління міграційної поліції ГУНП в Запорізькій області (а.с. 117-118).

07.02.2023 року старший оперуповноважений в особливо важливих справах управління міграційної поліції ГУ НП в Запорізькій області склав протокол видачі грошових коштів для проведення оперативної закупки та видав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3500 гривень для проведення оперативної закупівлі (а.с. 121).

07.02.2023 року був проведений огляд ОСОБА_6 , під час якого будь-яких заборонених предметів, наркотичних засобів у ОСОБА_6 не виявлено, крім грошових коштів в сумі 3500 гривень для проведення оперативної закупки та мобільний телефон (а.с. 122).

07.02.2023 року був проведений протокол огляду особи після проведення оперативної закупки, в ході якого грошові кошти у ОСОБА_6 виявлені не були (а.с. 123).

08.02.2023 року старший оперуповноважений в особливо важливих справах управління міграційної поліції ГУ НП в Запорізькій області склав протокол про результати контролю за вчиненням злочину, згідно якого:

- 07.02.2023 року о 11:10 ОСОБА_6 були видані грошові кошти в сумі 3500 гривень. Далі ОСОБА_6 сплатив 500 гривень за оренду квартири. Приблизно о 16:05 ОСОБА_6 сплатив 2500 гривень ОСОБА_4 за надання повії ОСОБА_9 та очікування. Сплатив повії ОСОБА_9 1000 гривень за надання послуг сексуального характеру, з яких повія ОСОБА_9 передала 400 гривень ОСОБА_4 (а.с.126-127).

08.02.2023 року старший оперуповноважений в особливо важливих справах управління міграційної поліції ГУ НП в Запорізькій області склав протокол за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо-, відеоконтролю особи у відношенні ОСОБА_4 (а.с.128), додатком до якого є ДВД-диск (а.с. 129), який був оглянутий в судовому засіданні.

На відеозаписі видно, що камера закріплена на одязі ОСОБА_6 , який виходить із квартири на вулицю та зустрічає біля автомобіль Шевроле Авео чоловіка, схожого на ОСОБА_13 та жінку, схожа на ОСОБА_7 ОСОБА_4 каже, що ОСОБА_6 має сплатити йому 2500 гривень. ОСОБА_6 передає грошові кошти ОСОБА_4 ОСОБА_7 одразу просить ОСОБА_4 сплатити їй. ОСОБА_4 передає частину грошей, отриманих від ОСОБА_6 , ОСОБА_14 . Після цього жінка та чоловік йдуть в квартиру, де ОСОБА_7 надає ОСОБА_6 послуги сексуального характеру.

06.02.2023 року слідчий суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя надала дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу Chevrolet Aveo НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 (а.с.133-134).

07.02.2023 року слідчий відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_11 провів обшук автомобіля Chevrolet Aveo НОМЕР_2 , під час якого виявив та вилучив серед іншого грошові кошти в сумі 2900 гривень (а.с. 135-139). Додатком до протоколу обшуку є диск із відеозаписом, який був оглянутий в судовому засіданні.

07.02.2023 року слідчий відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_11 на підставі письмової згоди ОСОБА_18 провів огляд місця події квартири АДРЕСА_4 . На ліжку були вилучені грошові кошти в сумі 600 гривень, які добровільно видала ОСОБА_7 . Додатком до протоколу є ДВД диск із відеозаписом, який був оглянутий в судовому засіданні (а.с. 141-144).

08.02.2023 року слідчий відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_11 склав протокол огляду предмета, під час якого оглянув грошові кошти в сумі 2900 гривень, які були вилучені у ОСОБА_4 та грошові кошти в сумі 600 гривень, вилучені у ОСОБА_7 (а.с. 145-152).

10.02.2023 року оперуповноважений управління міграційної поліції ГУ НП в Запорізькій області склав протокол огляду. Оперуповноважений оглянув мобільний телефон moto e (7) plus та оглянув історію дзвінків (а.с. 158-164).

29.03.2023 року ОСОБА_7 була притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 51 гривня за ч.1 ст.181-1 КУпАП за те, що 07.02.2023 року надала сексуальні послуги ОСОБА_6 за грошову винагороду в сумі 1000 гривень (а.с. 169).

В судовому засідання свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що взимку 2023 року його знайомий ОСОБА_19 дав йому номер телефону таксиста ОСОБА_10 , який за грошову винагороду може привезти дівчину для сексуальних послуг. В грудні 2022 року він зателефонував ОСОБА_10 , яким виявився обвинувачений ОСОБА_4 та попросив знайти повію для надання сексуальних послуг. Обвинувачений погодився і приїхав на автомобілі разом із повією ОСОБА_7 . Він раніше із ОСОБА_7 не був знайомий, її номера телефону у нього не було. Після надання сексуальних послуг він сплатив ОСОБА_4 600 гривень та якусь суму ОСОБА_7 . Після цього він звернувся в поліцію та повідомив про цей випадок. В січні 2023 року працівники поліції видали йому грошові кошти, обшукали його. Він зателефонував ОСОБА_4 та попросив привезти йому дівчину для сексуальних послуг. Обвинувачений погодився та привіз ОСОБА_7 , яка надала йому сексуальні послуги. Далі він сплатив ОСОБА_4 кошти за надання повії та сплатив ОСОБА_7 за її послуги. За таких саме обставин він замовив повію ОСОБА_7 в лютому 2023 року.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона близько 10 років працює повією на трасі Запоріжжя-Дніпро. 13.12.2023 року до неї під`їхав ОСОБА_4 на червоному автомобілі Шевроле Авео. Обвинувачений сказав, що працює таксистом, має багато знайомих, які шукають дівчат для надання послуг сексуального характеру. Запропонував їй підшукувати для неї клієнтів, а вона буде надавати їм послуги сексуального характеру. Домовились, що обвинувачений сам називає суму своїх послуг клієнту. Він також буде отримувати від неї частину винагороди, яку буде їй сплачувати клієнт. Приблизно 07 січня 2023 року ОСОБА_4 зателефонував та сказав, що для неї є клієнт, вона погодилась. 10.01.2023 року вони зустрілись на пр. Металургів в м. Запоріжжі, та поїхали на автомобілі ОСОБА_4 в Хортицький район м. Запоріжжя. Там зустріли раніше незнайомого їй ОСОБА_6 . Обвинувачений назвав суму 600 гривень за те, що знайшов та привіз дівчину для надання сексуальних послуг. ОСОБА_6 запитав у обвинуваченого, скільки коштують її послуги. ОСОБА_4 відповів, що 1000 гривень. ОСОБА_6 , сплатив їй за сексуальні послуги 1000 гривень, вона з цієї суми віддала обвинуваченому 600 гривень. Далі вона в квартира надала ОСОБА_6 послуги сексуального характеру. 16.01.2023 року ОСОБА_4 по телефону сказав їй, що ОСОБА_6 знову хоче її замовити. Вони зустрілись і поїхали за адресою: АДРЕСА_8. ОСОБА_4 сказав ОСОБА_6 , що його послуги коштують 1200 гривень, а її послуги 800 гривень. З отриманих 800 гривень, вона передала 200 гривень обвинуваченому. ОСОБА_4 брав з неї гроші за те, що знайшов для неї роботу. Далі вона надала послуги сексуального характеру ОСОБА_6 07.02.2023 року вона зустрілась з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за аналогічних обставин. ОСОБА_4 назвав ОСОБА_6 суму за його послуги 1500 грн., та суму за її послуги 1000 гривень. Вона отримала 1000 гривень та 400 гривень передала ОСОБА_4 . В квартирі надала послуги сексуального характеру ОСОБА_6 . Через два тижні після цих подій до неї приїжджав ОСОБА_4 та просив сказати в суді, що він не є сутенером, що він не отримував винагороду за звідництво. Вона погодилась, але в суді вона надає правдиві свідчення. Також пояснила суду, що ОСОБА_4 возив її не тільки до ОСОБА_6 , а також до інших клієнтів, яких було багато. ОСОБА_4 тиснув на неї, погрожував, що вона не надала послуги його другу. Її притягали до відповідальності за зайняття проституцією.

У законодавстві відсутнє визначення, що таке звідництво для розпусти, проте можна зробити висновок, що звідництво це своєрідне посередництво, що виявляється у вчиненні будь-яких дій (а не тільки активних), які сприятимуть добровільним сексуальним стосункам незнайомих осіб між собою.

Зібрані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, які були досліджені в ході розгляду справи, доводять винуватість ОСОБА_4 в тому, що він вчинив звідництво для розпусти, з метою наживи.

Протоколи негласних слідчих дій в сукупності із поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дозволяють відтворити послідовність подій та обставин кримінального правопорушення.

Так, із пояснень ОСОБА_7 та самого обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що вони познайомились у грудні 2022 року та домовились про те, що ОСОБА_7 як повія буде надавати послуги сексуального характеру особам, яких буде знаходити ОСОБА_4 .

З пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 видно, що свідок ОСОБА_6 вперше звернувся до обвинуваченого із проханням знайти повію для надання послуг сексуального характеру 13.12.2023 року. За послуги звідництва ОСОБА_4 отримав 600 гривень. Про цей факт ОСОБА_6 повідомив правоохоронні органи, які вирішили провести негласні слідчі (розшукові) дії відносно ОСОБА_4 .

За рішенням прокурора був проведений контроль за вчиненням злочину ОСОБА_4 за участю ОСОБА_6 , а на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду був проведений аудіо-, відеоконтроль ОСОБА_4 .

В ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій орган досудового розслідування отримав докази, які мають суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення.

Із телефонних розмов між ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_6 суд встановив, що обвинувачений добровільно, ініціативно вирішив допомогти ОСОБА_6 знайти раніше незнайому йому дівчину ОСОБА_7 для сексуальних стосунків.

Так, 10.01.2023 року ОСОБА_6 просить обвинуваченого допомогти із «дівчиною», на що обвинувачений відповідає «не проблема, все нормально, все влаштуємо».

Отримавши від ОСОБА_6 так зване замовлення, обвинувачений 10.01.2023 року зателефонував ОСОБА_7 та запитав, чи буде вона вільна в кінці тижня. Сказав, що приїде за нею та відвезе до чоловіка, до якого він вже її привозив.

У призначений день, 16.01.2023 року ОСОБА_4 знову зателефонував ОСОБА_7 , запитав, чи вільна вона, сказав, що «до нього треба буде поїхати».

Також ОСОБА_4 відповідав ОСОБА_6 про вартість сексуальних послуг ОСОБА_7 - «700 або 800, у неї ціна трошки піднялась», що свідчить про обізнаність обвинуваченого про те, які саме послуги надає ОСОБА_7 .

Із суті розмов можна стверджувати, що ОСОБА_4 був активним посередником зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для їх подальших сексуальних стосунків. Обвинувачений пообіцяв ОСОБА_6 знайти дівчину, а після цього пояснив ОСОБА_7 куди, для кого, в який час та для чого він її привезе.

Таким чином, спираючись на досліджені докази, можна ґрунтовно стверджувати, що ОСОБА_4 вчинив звідництво ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для розпусти.

Обставини зустрічі ОСОБА_6 із ОСОБА_7 16.01.2023 та 07.02.2023 року, статевого зв`язку між ними у квартирі, передачі грошових коштів ОСОБА_6 обвинуваченому та ОСОБА_7 підтверджуються сукупністю досліджених по справі доказів та стороною захисту не оспорюються.

Ознакою об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення є вчинення дій з метою наживи.

Даючи оцінку мотивам дій обвинуваченого, суд проаналізував пояснення обвинуваченого, допитаних свідків, зміст телефонних розмов, зафіксований у результатах негласних слідчих (розшукових) дій.

ОСОБА_6 надав в суді пояснення про те, що ОСОБА_4 погодився привозити йому ОСОБА_14 для сексуальних послуг, за що він сплачував окремо грошові кошти ОСОБА_4 та окремо сплачував грошові кошти за послуги ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 пояснила суду, що за домовленістю із ОСОБА_4 , обвинувачений буде отримувати грошову винагороду за те, що знаходить для неї клієнта та привозить її до нього.

Із телефонної розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 можна зробити висновок, що ОСОБА_4 отримував грошову винагороду за звідництво. Так, 10.01.2023 року ОСОБА_6 запитав у обвинуваченого «1200 це тільки тобі, так?» «А скільки дівчині?» На що ОСОБА_4 відповів, що йому 1200, а дівчині 700 або 800.

16.01.2023 року ОСОБА_4 у телефонній розмові із ОСОБА_6 пояснив свідку, що 1200 гривень він отримає за дівчину. Послуги перевезення таксі входять в цю суму, окремо за перевезення платити не потрібно. Дівчині потрібно сплатити 800 гривень.

Так само у телефонній розмові 07.02.2023 року ОСОБА_4 пояснює ОСОБА_6 , що у 1500 гривень винагороди входить послуги таксі, тобто перевезення. Суть розмови полягала в тому, що послуги ОСОБА_4 за звідництво коштують 1500 гривень, а сплачувати окремо за послуги перевезення не потрібно, оскільки вони входять у вартість.

На відеозаписах відеоконтролю ОСОБА_4 видно, як ОСОБА_6 передає грошові кошти обвинуваченому та ОСОБА_7 . Далі ОСОБА_7 одразу передавала грошові кошти ОСОБА_4 . Із цього слід зробити висновок, що ОСОБА_4 за свої послуги звідництва з корисливих мотивів отримував винагороду як від ОСОБА_6 , так і від ОСОБА_7 . Це є черговим підтвердженням того, що обвинувачений вчиняв свої дії з метою наживи.

Таким чином, пред`явлене ОСОБА_4 , обвинувачення повністю знайшло своє відображення у наданих стороною обвинувачення доказах, які є належними та допустимими.

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_4 з наступних міркувань.

Твердження обвинуваченого про те, що він отримував грошові кошти від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як оплату за послуги перевезення не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Достовірно встановлено, що свідок ОСОБА_6 звертався до обвинуваченого не для замовлення таксі, а з метою підшукання для нього дівчини для задоволення сексуальних потреб. ОСОБА_6 обговорював з ОСОБА_4 вартість послуг обвинуваченого за звідництво та з`ясував, що в ці послуги входить перевезення повії до місця зустрічі.

Поведінка обвинуваченого також свідчить про те, що він отримував винагороду не тільки за перевезення, а і за послуги звідництва. Обвинувачений після того, як привозив ОСОБА_7 за вказаною адресою, отримував винагороду як від ОСОБА_6 так і від ОСОБА_7 . Крім того, сума винагороди, яку отримував ОСОБА_4 за свої послуги, значно перевищують звичайні ціни на перевезення в таксі.

Щодо посилання захисника про навмисну кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.3 ст.303 КК України для можливості проводити негласні слідчі (розшукові) дії та відсутність постанови про зміну кваліфікації з ст.303 на ст.302 КК України.

Посилання захисника спростовується витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно яких відомості про кримінальне правопорушення були внесені за ч.2 ст.302 та ч.3 ст.303 КК України (а.с. 48-49, 50). Далі, 17.03.2023 року постановою слідчого кримінальне провадження №0001386 було перекваліфіковано з ч.2 ст.303 на ч.2 ст.302 КК України (а.с. 53-54).

Захисник звернув увагу на те, що постанова начальника слідчого відділу ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 16.01.2023 та 06.02.2023 року про використання заздалегідь ідентифікованих грошових коштів стосується злочину щодо наркотичних засобів.

Суд погоджується із захисником, що у мотивувальній частині постанов дійсно зазначено про мету документування факту незаконного збуту наркотичних засобів. Проте, захисник не обґрунтував, як це впливає на недопустимість отриманих в ході слідчої дії доказів. Із змісту протоколів про результати контролю за вчиненням злочину видно, що слідча дія проводилась за фактом даного кримінального правопорушення. Тому очевидним є те, що у постановах начальника слідчого відділу ВП№5 ЗРУН ГУНП в Запорізькій області від 16.01.2023 та 06.02.2023 року допущена помилка, яка не впливає на допустимість доказів, одержаних в результаті проведення слідчої дії.

Захисник обвинуваченого вважає, що з боку працівників поліції була провокація вчинення злочину, оскільки до 07.02.2023 року було подане клопотання про проведення обшуку. Проте захисник не мотивував належним чином, чому він вважає, що ця обставина може свідчити про провокацію вчинення злочину. Суд не встановив у справі таких фактів, які дають підстави вважати, що працівники поліції створили обстановку, що викликала вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 .

Навпаки суд встановив, що обвинувачений діяв добровільно, за своєю ініціативою, сам розшукав ОСОБА_7 та запропонував своє посередництво у наданні нею сексуальних послуг.

Матеріали справи спростовують доводи захисника про те, що ОСОБА_4 не був письмово повідомленим в порядку статті 253 КПК України прокурором або за його дорученням слідчим про тимчасове обмеження конституційних прав під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

21.04.2023 року слідчий надав доступ підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику адвокату ОСОБА_20 до матеріалів досудового розслідування, в яких серед іншого знаходились матеріали із результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у відношенні ОСОБА_4 .

Суд вважає, що складення окремого процесуального документу не потребується, оскільки обвинувачений та його захисник були письмово повідомлені про обмеження конституційних прав під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Суд відхиляє аргументи захисту щодо надання свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправдивих свідчень. Захисник обґрунтовує своє твердження тим, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий в тому числі за шахрайство, а тому може обманути суд під присягою. Покази ОСОБА_7 на думку захисника суперечать іншим дослідженим доказам, аудіозаписам телефонних розмов.

Суд, надавши оцінку показам свідків, не виявив в них суттєвих протиріч, які можуть свідчити про те, що свідки давали суду неправдиві показання. Обставини, про які розповідали свідки, узгоджуються із записами телефонних розмов, записами відеоконтролю особи.

Слід враховувати, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час надання пояснень висловили власну суб`єктивну версію подій, свідками яких вони стали. Тому оцінка свідками деяких обставин може не співпадати з оцінкою цих обставин судом та сторонами кримінального провадження. Проте на думку суду, це не впливає на достовірність їхніх показань.

Щодо недопустимості як доказів протоколів проведення негласно слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту суд зазначає наступне.

Захисник посилається на те, що всупереч ч.5 ст.240 КПК України не була отримана згода власника квартири на проведення слідчого експерименту в квартирі. В постанові прокурора не викладені обставини, що свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину, що вимагається п.1 ч.7 ст.271 КПК України. Також відсутня постанова прокурора про доручення проведення спеціального слідчого експерименту оперативному підрозділу на проведення вказаної слідчої дії.

Згідно п.3 ч.1 ст.271 КПК України контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та проводиться у формі спеціального слідчого експерименту.

Згідно ч.1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Отже, спеціальний? слідчий? експеримент - це негласна слідча (розшукова) дія, яка полягає у створенні та контролі уповноваженим законом суб`єктом обстановки, максимально наближеноі? до реальної? з метою перевірки діи?сних намірів конкретної? особи, спостереження за і?і? поведінкою та прийняття рішення, за відсутності ознак провокації?, коли таке проведення вплине на мотивацію діи? особи, щодо якоі? одержано інформацію про причетність до вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Таким чином, контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту не є слідчою дією, тотожною слідчому експерименту, а тому правила, передбачені статтею 240 КПК України, до нього не застосовуються.

Тому суд не погоджується із доводами захисника про те, що орган досудового розслідування був зобов`язаний в порядку ч.5 ст.240 КПК України отримати добровільну згоду власника квартири на проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту.

Мотивувальна частина постанови прокурора від 04.01.2023 року про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту містить посилання на те, що з урахуванням зібраних доказів злочинної діяльності ОСОБА_4 до проведення негласних слідчих (розшукових) дій, вказані обставини виключають її провокування на вчинення злочину. Отже, постанова прокурора відповідає вимогам п.1 ч.7 ст.271 КПК України.

В пункті 3 резолютивної частини постанови прокурора від 04.01.2023 року вказано про доручення проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту співробітникам управління міграційної поліції ГУНП в Запорізькій області. Складення окремої постанови про доручення слідчих дій норми КПК України не вимагають.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає про те, що аргументи сторони захисту про недопустимість доказів, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому відхиляються судом.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання суд враховує думку прокурора, який просив суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі з реальним відбуванням.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Кримінально-правові норми, що визначають загальні засади та правила призначення покарання (ст.ст. 65-73 КК України) й звільнення від покарання та його відбування (ст.ст. 74-87 КК України) наділяють суд правом не лише призначити покарання, але й звільнити особу від покарання чи від його відбування.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційними повноваженнями суду, оскільки при визначенні виду і розміру покарання, ухваленні рішення про можливість чи неможливість звільнення особи від покарання чи його відбування потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, суспільної небезпечності і характеру злочину, ступеня його тяжкості, особи винного, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання тощо.

При цьому під даними про особу обвинуваченого розуміються ті дані, які підтверджують соціальний статус особи, ступінь її небезпечності для суспільства, спосіб життя, родинний стан, стан здоров`я, поведінку особи до і після вчинення злочину, наявність попередніх судимостей, ставлення до праці, моральний вигляд, здійснення поганих або, навпаки, шляхетних вчинків, ставлення до людей, авторитет у колективі, де винний працював, та інші обставини, які існують на момент прийняття судового рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення.

Одночасно стаття 75 КК України наділяє суд правом прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, крім випадків засудження за корупційний злочин, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, він дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, під спостереженням у лікаря-нарколога не перебуває. Суд враховує соціальний статус обвинуваченого, який не одружений, дітей на утриманні не має, не працевлаштований.

Захисником надані суду сертифікати на ім`я ОСОБА_4 про те, що обвинувачений пройшов іспити відповідно з вимогами ГО «Федерація Тхеквондо ВТФ України». Проте суд вважає, що дані сертифікати не підтверджують обставини, які можуть буди врахованими при призначені покарання.

Суд прийшов до висновку, що досягнення цілей виправлення ОСОБА_4 і приватної превенції, можливо без ізоляції його від суспільства з призначенням покарання у вигляді обмеження волі зі звільненням від його відбування з випробовуванням.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання у вигляді обмеження волі з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-мобільний телефон «Moto e 7 plus» з сімкартами, переданий на зберігання до камери схову речових доказів ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - повернути власнику;

-грошові кошти в сумі 3500 гривень, передані на відповідальне зберігання до установи банку через відповідальну особу УФЗБО ГУНП в Запорізькій області, - звернути в дохід держави.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1