УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 22 липня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.255, ч. 2 ст. 2551, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.3 ст.307, ч. 4 ст. 28, ч.4 ст.321, ч.4 ст.321, ч.2 ст.306 КК України;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України,

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 22.07.2020, за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України; ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України; ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч. 4 ст.28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України.

Ухвалою від 20.11.2023 строк тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 продовжено до 18.01.2024 року, включно.

В судовому засіданні судом з урахуванням положень Кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого до спливу вказаного строку поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 під вартою відповідно до ст. 331 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 просив продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на даний час не перестали існувати ризики, які передбачені ст.177 КПК України, а саме, те, що обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, серед яких є тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення, відтак можуть переховуватися від суду або вчинити інші кримінальні правопорушення.

Захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували щодо продовження відносно обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки обвинувачені наміру переховуватись від суду не мають, відтак, на їх думку, належну процесуальну поведінку обвинувачених зможе забезпечити інший менш суровий запобіжний захід.

Обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , підтримали думку своїх захисників та заперечували щодо продовження відносно них запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наступне.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справи лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_16 , судом враховано дані про його особу, який є раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких злочинів за один з яких передбачено покарання до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому ризик щодо переховування від суду з метою уникнення покарання є цілком ймовірним.

Крім того, існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, зокрема можливості перебуваючи на волі перешкоджати кримінальному провадженню, чи вчинити інше кримінальні правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від суду теж залишаться існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, а також доведеність тієї обставини, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні, крім того судом також взято до уваги, що на даний час судовий розгляд перебуває на початковому етапі, ще не дослідженні письмові матеріли сторони обвинувачення та не допитані свідки сторони обвинувачення, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для зміни обвинуваченому раніше застосованого запобіжного заходу, а тому є доцільним продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_16 з визначенням розміру застави.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані про його особу, який не одружений, не працює, є раніше неодноразово судимою особою за вчинення корисливих злочинів проти власності, обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких злочинів за один з яких передбачено покарання до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому ризик щодо переховування від суду з метою уникнення покарання є цілком ймовірним.

Крім того, існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, зокрема, можливості перебуваючи на волі перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальні правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від суду теж залишаться існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ризики, визначені ст.177 КПК України, залишаються існувати, а також доведеність тієї обставини, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні, крім того судом також взято до уваги, що на даний час судовий розгляд перебуває на початковому етапі, ще не дослідженні письмові матеріли сторони обвинувачення та не допитані свідки сторони обвинувачення, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для зміни обвинуваченому раніше застосованого запобіжного заходу, а тому є доцільним продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 з визначенням розміру застави.

При прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , суд враховує дані про його особу, який є раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких злочинів за один з яких передбачено покарання до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому ризик щодо переховування від суду з метою уникнення покарання є цілком ймовірним.

Крім того, існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, зокрема можливості перебуваючи на волі перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальні правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від суду теж залишаться існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, а також доведеність тієї обставини, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні, крім того судом також взято до уваги, що на даний час судовий розгляд перебуває на початковому етапі, ще не дослідженні письмові матеріли сторони обвинувачення та не допитані свідки сторони обвинувачення, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для зміни обвинуваченому раніше застосованого запобіжного заходу, а тому є доцільним продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 з визначенням розміру застави.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, суд враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу обвинуваченого, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).

Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини справи, зокрема, майновий стан обвинувачених, суд вважає, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень, є співмірною з існуючими ризиками її втрати та в достатній мірі, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та майнового стану обвинувачених, на даний час буде гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків і не суперечитиме положенням ст. 182 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ч. 3 ст. 331, ст. 369 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 10 березня 2024 року, включно.

Визначити ОСОБА_16 розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбаченими ст. 194 КПК України у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок тисяч двісті сорок) гривень.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до 10 березня 2024 року, включно.

Визначити ОСОБА_13 розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбаченими ст. 194 КПК України у розмірі у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок тисяч двісті сорок) гривень.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до 10 березня 2024 року, включно.

Визначити ОСОБА_12 розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбаченими ст. 194 КПК України у розмірі у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок тисяч двісті сорок) гривень.

Застава може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинувачених обрано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення застави покласти на обвинувачених обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави, суд, вирішує питання про застосування іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1