У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги ОСОБА_2 поданої адвокатом ОСОБА_3 , про повернення автомобіля, як добросовісному набувачу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області, зі скаргою на бездіяльність працівників поліції Ужгородського РВП в Закарпатській області про повернення автомобіля, як добросовісному набувачу.

Скаргу мотивовано тим, що 22 вересня 2023 року під час перетину нею державного кордону в КПП «Вишнє Нємецьке», автомобіль марки MERSEDES BENZ GLC 200, 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить заявнику на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, було затримано. Працівниками митного контролю її повідомлено, що зазначений ТЗ числиться в базі інтерполу, як викрадений за повідомленням органів російської федерації , та здійснено повідомлення на 102.

Під час виїзду на виклик працівників КПП «Вишнє Нємецьке», службовими особами Ужгородського районного відділу поліції , протоколом огляду вилучено автомобіль марки MERSEDES BENZ GLC 200, 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . За твердженням заявника, копію протоколу огляду в порушення ч.3 ст. 168 КПК України їй не вручено, як і не надано інформації стосовно перебування автомобіля у розшуку.

Працівники поліції повідомили, що в найкоротший час, заявника викличуть до відділку поліції для дачі пояснень. Оскільки жодних повідомлень про розгляд справи, розгляду клопотання про накладення арешту не було, 28.09 2023 року, заявник звернулась до Ужгородського районного відділу поліції із метою ознайомитись із матеріалами справи, оскільки про розгляд клопотання про накладення арешту її не повідомляли то вона мала намір отримати копію ухвалу про накладення арешту на вилучений ТЗ.

Як вказано у скарзі, 28.09.2023 року через канцелярію Ужгородського РВП нею зареєстровано та подано письмову заяву про повернення їй автомобіля марки MERSEDES BENZ GLC 200, 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить їй на праві власності, надання на ознайомлення матеріалів справи та надання протоколу огляду. В той день, заяву не розглянуто, вилучений у неї автомобіль не повернуто.

Як зазначає заявник, на наступний робочий день, а саме 02.10.2023 року, вона знову звернулась до Ужгородського РВП із вимогою повернути автомобіль, який незаконно в порушення вимог ч.5 ст. 171 КПК України утримується в Ужгородському РВП. Однак до заявника ніхто не вийшов. Свою присутність, заявник зареєструвала у журналі відвідувань, та залишила скаргу на бездіяльність працівників поліції у книзі скарг і пропозицій. Одночасно залишила скаргу на гарячій лінії Національної поліції, номер заяви 928484. Попри зазначені вище дії вилучений працівниками поліції автомобіль марки MERSEDES BENZ GLC 200, 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить заявниці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу їй не повернуто.

При цьому заявник станом на дату звернення, жодної відповіді на багаторазові звернення ОСОБА_2 , в тому числі письмові, відповіді не надано. Під час звернення до Ужгородського РВП в Закарпатській області, до ОСОБА_2 ОСОБА_4 не виходить, на вимогу щодо зустрічі із начальником, чергові повідомляють, що всі на виїзді, коли будуть не відомо, на телефонні дзвінки не відповідають.

Вимогу повернути вилучений автомобіль який незаконно утримується у Ужгородському РВП в Закарпатській області на штраф майданчику та на який арешт до цього часу не накладено, працівники поліції ігнорують.

Згідно скарги автомобіль придбаний заявником у Чеській Республіці на підставі договору купівлі продажу від 17.07.2023 року. В той же день, заявником оформлено зазначений вище ТЗ на її ім`я , на підтвердження чого до матеріалів скарги додано копією свідоцтва І та свідоцтва II про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, вона є добросовісним набувачем зазначеного ТЗ.

Заявник звертає увагу на те, що перша реєстрація даного автомобіля здійснена в Чеській Республіці 01.01.2019 року на ім`я ОСОБА_5 , мешканця АДРЕСА_1 , надалі 30.01.2023 року переоформлена на фірму ZENIMAX CORP S.R.O., м. Прага, ОСОБА_6 11 і С1.2, та 17.07.2023 року після купівлі зазначеного автомобіля реєстрація здійснена на ім`я заявника. Автомобіль 2019 року випуску, зареєстрований у російській федерації не був.

При цьому скаржник посилається на положення ч.5 ст.171 КПК України.

Заявник вважає, бездіяльність працівників Ужгородського районного відділу поліції, органу досудового розслідування , незаконними, такими що порушують норми кримінально процесуального закону

У зв`язку із наведеним вище, керуючись ч.5 ст. 171 КПК України заявник просить слідчого суддю: повернути автомобіль марки MERSEDES BENZ GLC 200, 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить їй на праві власності, як добросовісному набувачу.

Дослідивши матеріали поданої скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора і слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування віднесено до повноважень слідчого судді та урегульовано главою 26 КПК України, якою чітко встановлені межі розгляду та вичерпний перелік рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарг.

Також кримінально-процесуальним законом встановлені певні процедури оскарження, дотримання яких є обов`язковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 статті 304 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином КПК України чітко передбачає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, та відповідно які рішення приймаються слідчим суддею за результатами розгляду скарги.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Так, звертаючись із вказаною скаргою ОСОБА_2 , керуючись ч.5 ст. 171 КПК України просить повернути автомобіль марки MERSEDES BENZ GLC 200, 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить їй на праві власності, як добросовісному набувачу.

При цьому зазначає, що у черговій частині, вона дізналась про те, що повідомлення зареєстровано до журналу єдиного обліку прийняття та реєстрації заяв про кримінальні правопорушення та інші події (далі - ЄО) та визначено номеру 15320. Відомості до єдиного реєстру досудового розслідування не вносились , арешт на ТЗ не накладався. Матеріали справи передані на розгляд оперуповноваженому працівнику поліції ОСОБА_7 .

При цьому слід вказати на те, що матеріали скарги не місять жодної інформації щодо внесення відомостей за вказаним фактом до ЄРДР, як зазначено в самій скарзі вказана подія була лише зареєстрована ЄО за №15320.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ч.6 ст.131 Кримінального процесуального кодексу України, є тимчасове вилучення майна. Порядок повернення тимчасово влученого майна визначається ст.169 КПК України яка передбачає,що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;4) у разі скасування арешту.

Так, слід звернути увагу на те, що слідчому судді не надано відомостей про накладення арешту на вилучений автомобіль. Більше того, сама заявник вказує на те, що арешт, за наявною в неї інформацією, на транспортний засіб накладено не було.

Розгляд клопотань сторони кримінального провадження під час досудового розслідування відбувається в порядку, передбаченому ст.220 КПК України, а саме клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

За твердженням заявника вона зверталася до начальника Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області із заявою про повернення автомобіля марки MERSEDES BENZ GLC 200, 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить їй на праві власності, надання на ознайомлення матеріалів справи та надання протоколу огляду.

Разом із тим, докази внесення відомостей за описаним вище фактом до ЄРДР відсутні. Окрім того, слід вказати і на те, що як зазначає заявник, її заява не була розглянута в той же день, не повернуто транспортний засіб.

Таким чином, заявник не оскаржує бездіяльність слідчого в розумінні ст.220 КПК України, згідно прохальної частини скарги, вимога щодо визнання незаконною бездіяльність слідчого чи зобов`язати його вчинити певні дії не заявлено.

Обґрунтовуючи скаргу ОСОБА_2 зазначає, що керується ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, ч.5 ст.171 КПК України, передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слід зазначити, що відповідно до п.4 ч.2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до абз 1 ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач

Слід зазначити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом вказане передбачено ч.1 ст. 174 КПК України.

Бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржене - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Дана норма передбачає чіткий перелік осіб, які мають право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування.

У даному випадку відомості про існування кримінального провадження внесення до ЄРДР відсутні.

Зокрема, пунктом 1 ч.1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Тому, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України. В іншому випадку, відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Встановлено, що дане клопотання не містить зобов`язань про проведення процесуальних дій у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності прокурора чи слідчого, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.

Тобто, ОСОБА_2 , в її інтересах адвокатом ОСОБА_3 , подано клопотання про зобов`язання повернути їй автомобіль як добросовісному набувачу, а вирішення такого спору не входить до кола судового контролю, покладеного на слідчого суддю, згідно ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Таким чином за наведеного, слідчий суддя доходить висновку про те, що порушене заявником питання про повернення транспортного засобу, як добросовісному набувачу, не відносяться до повноважень слідчого судді, не входить до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню слідчому судді та визначених ст.303 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до ч. 5 ст. 304 КПК України, копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

З огляду на наведене, такі вимоги заявника не підлягають розгляду слідчим суддею в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Також слідчий суддя роз`яснює, що за наявності відповідних підстав згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Окремо слід зауважити, що відповідно до положень ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Тобто, у випадку наявності зареєстрованого кримінального провадження у слідчого судді з`являється повноваження приймати рішення щодо повернення тимчасово вилученого майна лише у випадку звернення до нього слідчого чи прокурора із клопотанням про накладення арешту на таке тимчасово вилучене майно.

Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 поданої адвокатом ОСОБА_3 , про повернення автомобіля, як добросовісному набувачу - відмовити.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1