Справа № 589/2093/17
Провадження № 1-кп/589/5/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Немирів Вінницької області, громадянина України, українця, з вищою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово виконуючого службові обов`язки командира протитанково-кулеметного взводу 1 мотопіхотної роги військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , капітана (на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення), засудженого 17.02.2017 Конотопським міськрайонним судом Сумської обл. за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України до арешту на строк 2 місяці з відбуванням покарання на гауптвахті (яке не відбув),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Тимчасово виконуючий службові обов`язки командира протитанково-кулеметного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 капітан ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом, в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проходити військову службу за контрактом у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , без дозволу командування військової частини та поважних причин під час переведення до нового місця служби вчасно не з`явився до розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 , та в період з 18.03.2017 по 09.04.2017 включно був незаконно відсутнім на військовій службі в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, обставини вчинення кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті підтвердив, щиро кається, просить суд суворо не карати.

Враховуючи, що фактичні обставини вчинення ОСОБА_4 злочину учасниками судового провадження не оспорюються, суд приходить до висновку, що його дії, які виразились у нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, вчинене особою, зазначеною в частині другій ст. 407 КК України необхідно кваліфікувати (з урахуванням норми ст. 4 КК України щодо дії кримінального закону про кримінальну відповідальність у часі) як злочин, передбачений ч.4 ст. 407 КК України.

Обставинами які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, судом визнаються щире каяття обвинуваченого, визнання ним своєї вини, участь в антитерористичній операції. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує, особу обвинуваченого, позитивну характеристику з місця проживання, посередню характеристику з місця служби.

Враховуючи вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання та особу обвинуваченого, виходячи зі змісту загальної та спеціальної превенції, яка має на меті попередження вчинення нових злочинів та перевиховання засудженого, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання в виді арешту.

В судовому засіданні прокурор вказав на необхідність призначення обвинуваченому покарання за сукупністю вироків.

Проте, згідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.02.2017 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України з призначенням покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк 2 місяці. Вирок набрав законної сили 21.03.2017.

Частиною 4 ст. 80 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

В межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на службі з 18.03.2017 по 09.04.2017. Отже, обчислення строку давності виконання вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.02.2017 перервалось вчиненням нового злочину та стало обчислюватись з 09.04.2017 та закінчилось 09.04.2019.

Як вказував Верховний Суд України у постанові від 24 грудня 2015 року (справа №5-324кс15), "...стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання...".

Враховуючи, що обвинувальний вирок, яким би ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України відсутній, підстав вважати, що ОСОБА_4 ухилявся від виконання вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.02.2017 немає, а тому на сьогодні ОСОБА_4 є таким, що звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вищевказаного вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області.

Враховуючи відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів наявності будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та клопотання обвинувачення, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України в виді арешту на строк 2 місяці.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

Покарання у виді арешту ОСОБА_4 згідно ч. 2 ст. 60 КК України відбувати на гауптвахті, строк відбування покарання рахувати з моменту його затримання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1