Справа № 567/2064/23 .
У Х В А Л А

09.11.2023 м. Острог

Слідчий суддя

Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

ст.слідчого СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3

володільця майна ОСОБА_4

розглянувши внесене у кримінальному провадженні №0000313 клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна

встановив:

ст.слідчий СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, яке погоджене прокурором, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та лісоматеріали 27 колод дерева породи дуб та 4 колоди дерева породи граб, загальною кубомасою 1 м3, у виді тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000313 від 03.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Вказує, що 03.11.2023 до ВП надійшов рапорт поліцейського СРПП ВП №3 Рівненського РУП про те, що 03.11.2023 близько 18:55 год. в с.Хорів Острозької МТГ по вул.Лесі Українки ним було зупинено автомобіль Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перевозив лісопродукцію породи дуб та граб без належних документів.

Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події було встановлено, що транспортним засобом Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозилися колоди деревини породи дуб та граб, загальною кількістю 31 колодка, довжиною близько 1 метра, об`ємом близько 1 м3.

Зазначає, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний транспортний засіб та деревину, оскільки транспортний засіб являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а деревина - його предметом.

В судовому засіданні ст.слідчий СВ клопотання підтримала, посилаючись на обставини викладені в ньому та просить клопотання задоволити.

Зазначила, що на даний час вказаний транспортний засіб та деревина, яку було вилучено в ході його огляду, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того вказала, що відповідно до поданої ОСОБА_6 накладної від 04.10.2023, вона видана на деревину породи дуб, а ОСОБА_4 перевозив, окрім дуба, граб. Зазначила, що при огляді деревини не встановлено ознак її зберігання протягом місяця під відкритим небом.

Володілець майна в судовому засіданні заперечив проти накладення арешту, зазначив, що його сім`я використовує транспортний засіб, належний для його брата, для торгівлі. Крім того зазначив, що деревину, яку він перевозив ОСОБА_7 (його швагро) купив в ОСОБА_8 та в того була наявна накладна на неї. Вказав, що він лише перевозив деревину з однієї точки в іншу та в питання щодо її походження не вникав.

Заслухавши пояснення ст.слідчого СВ, володільця транспортного засобу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що 03.11.2023 близько 18:55 год. в с.Хорів Острозької МТГ по вул.Лесі Українки було зупинено автомобіль Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перевозив лісопродукцію породи дуб та граб без належних документів.

Відомості по даному факту 03.11.2023 було внесено до ЄРДР за №000313 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, для забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також забезпечення збереження слідів кримінального правопорушення та недопущення їх знищення або приховування, в ході проведення огляду було вилучено вказаний транспортний засіб та лісоматеріали - колоди деревини породи дуб та граб, загальною кількістю 31 колодка, довжиною близько 1 метра, об`ємом близько 1 м3, що підтверджується протоколом огляду місця події від 03.11.2023.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з приписом ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Сукупний аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що вилучене під час огляду майно, є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст.98 КПК України ознак, може бути визнано речовим доказом, та на яке при наявності передбачених ст.170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, оскільки вилучена деревина сама по собі та в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження має важливе значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є доказом кримінального правопорушення, відповідає критеріям ст.98, 167 КПК України, тому наявні достатні підстави для накладення на неї арешту.

Водночас, згідно постанови старшого слідчого СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 03.11.2023, вказане майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Накладення арешту на деревину має істотне значення у даному кримінальному провадженні, оскільки це майно є речовими доказами та може бути підтвердженням вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагають визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

В судовому засіданні не доведено, що арешт вилученого транспортного засобу має суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (у справах "Бакланов проти російської федерації", "Фрізен проти російської федерації"), судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ст.ст.22, 26 КПК України, кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

В клопотанні про арешт майна та в судовому засіданні ст.слідчий СВ не навела переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування арешту транспортного засобу, стосовно якого будь-які процесуальні дії не проводяться, і який використовується ОСОБА_4 для забезпечення власних потреб у господарстві.

За таких обставин транспортний засіб марки Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , підлягає поверненню володільцю, оскільки ст.слідчим СВ не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.131, 167, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на лісоматеріали породи дуб та граб, кубомасою 1 м3 у виді тимчасового позбавлення права на відчуження, розпоряджання та користування цим майном до скасування його арешту у встановленому законом порядку.

Покласти на слідчого в даному кримінальному провадженні обов`язок забезпечити зберігання арештованого майна згідно Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012.

В задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб марки Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відмовити.

Транспортний засіб марки Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути володільцю.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1