Справа № 570/5136/23
номер провадження 1-в/570/458/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ВЦ № 131 Кондицького, захисника адвоката ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про заміну покарання більш м`яким щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. та прож. АДРЕСА_1 , громадянина України, реєстр. АДРЕСА_2 , судимого

20 лютого 2019 року Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 286 КК України на 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_5 відбуває призначене покарання за вказаним вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 20.02.2019 р. в ДУ "Городоцький виправний центр (№131)". На даний час невідбута частина покарання у виді позбавлення волі становить 4 роки 3 місяці 27 днів.

У зазначеному клопотанні захисник вказано про нявність підстав, визначених ст. 82 КК України, для заміни засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі. Зазначено, що засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання характеризується позитивно, фактично відбув 1/3 строку покарання. Вказано, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці доводить те, що став на шлях виправлення.

В судовому засіданні прокурор не заперечив проти задоволення вказаного клопотання захисника.

Представник установи виконання покарань загалом не заперечив проти клопотання захисника. Пояснив що в установі засуджений не залучається по праці на виробництві, але приймає участь у роботах по благоустрою. Такожм пояснив, що 07.11.2022 р. комісією виправного центру № 131 засуджений визнаний таким, що став на шлях виправлення та заслуговує на застосовування до нього ст. 82 КК України. Однак надалі поведінка засудженого погіршилася, та за порушення порядку відбування покарання до засудженого застосвано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани. Також в подальшому засуджений отримав 1 заохочення у виді дострокового зняття вказаного попередньо дисциплінарного стягнення. Про повторний розгляд адміністрацією установи питання про можливість застосування ст. 82 КК України засуджений не звертався, та відповідно комісією установи після вказаної зміни поведінки засудженого таке питання не вирішувалось та відповідний висновок не приймався.

Захисник адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання з обгрунтувань зазначених у ньому, вважаючи, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 надав пояснення щодо своєї поведінки в період відбування покарання, зокрема щодо наявності двох заохочень, а також дисциплінарного стягнення. При цьому, засуджений вказав про відсутність поважні причин, які б перешкоджали йому повторно звернутися у встановленому порядку до адміністратції установи виконання покарань про розгляд комісією виправного центру питання про підтвердження на даний час із урахуванням усіх його заохочень та стягнення, в т.ч. які застосовано після рішення комісії від 07.11 2022 р. виправлення засудженого та можливість заміни покарання згідно ст. 82 КК України. Просив замінити йому покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Заслухавши міркування учасників судового розгляду, дослідивши подання та додані документи, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Із матеріалів доданих до подання встановлено, що 20 лютого 2019 року Немирівським районним судом Вінницької області ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст. 286 КК України на 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки,

За змістом вироку 14.01.2015 року біля 9 години ранку, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем "ВАЗ 2109", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою "Немирів - Ямпіль", в районі повороту до с. Остапківці Немирівського району Вінницької області, не врахував дорожньої обстановки та стану дорожнього покриття, а саме наявності заокруглення проїзної частини ліворуч та наявності ожеледииці, при зміні напрямку руху не вибрав безпечної швидкості руху керованого автомобіля, внаслідок чого втратив змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, що призвело до заносу транспортного засобу та виїзду на зустрічну смугу руху, в результаті чого відбулося його зіткнення з автомобілем Volkswagen Touareg. Внаслідок ДТП через порушення ОСОБА_5 ПДР загинуло 4 пасажири автомобіля ВАЗ, а водій Volkswagen Touareg отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Встановлено, що 06 березня 2020 року ОСОБА_5 був затриманий та 09 березня 2020 року прибув в ДУ "Вінницький слідчий ізолятор".

13 липня 2020 року прибув у ДУ "Городоцький виправний центр № 131".

Початок строку 06.03.2020 року, 1/3 строку 06.11.2022 року, кінець строку 06.03.2028 року. Невідбута частина покарання становить 4 роки 03 місяць 27 дні позбавлення волі.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року N 2).

Частинами 1, 3 ст. 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно - трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання.

За час перебування засудженого ОСОБА_5 в ДУ Вінницький слідчий ізолятор" заохочення та стягнення до нього не застосовувались.

13.07.2020 р. засуджений ОСОБА_5 прибув до ДУ "Городоцький виправний центр № 131", де загалом характеризується позитивно.

05.10.2022 р. (у даному випадку через понад 2 роки після початку відбування покарання) до засудженого за сумлінну поведінку та ставлення до праці вперше застосовано 1 заохочення у виді подяки. В подальшому, 07.11.2022 р. комісією виправного центру № 131 засуджений ОСОБА_5 визнаний таким, що став на шлях виправлення та заслуговує на заміну невідбутої частини покарання згідно ст. 82 КК України. Подання виправного центру від 10.11.2022 р. про застосування до засудженого ОСОБА_5 ст. 82 КК України, у зв`язку із поданням заяви засудженим, - залишено без розгляду згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 14.03.2023 р. у справі № 570/4693/22 (https://reestr.court.gov.ua/Review/109749564).

В подальшому 28.02.2023 р. засуджений ОСОБА_5 за порушення режиму відбування покарання, а саме: порушення правил поведінки, які передбачені для засуджених, недотримання норм, які визначають порядок і умови виконання покарання, вживання спиртних напоїв -притягався до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани. 04.07.2023 р. (у даному випадку через понад 4 місяці після застосування стягнення) до засудженого за сумлінну поведінку та активну участь у благоустрої установи застосовано ще 1 заохочення у виді дострокового зняття раніше накладеного стягнення від 28.02.2023 р.

Встановлено також, що після застосування вказаного стягнення від 28.02.2023 р. засуджений ОСОБА_5 не звертався до адміністрації установи про повторний розгляд питання про заміну йому покарання на більш м`яке згідно ст. 82 КК України, комісією державної установи таке питання не розглядалося, та відповідний висновок у виправному центрі щодо вказаного питання не надано пісял того, як у поведінці засудженого відбулись зміни, що призвели до застосування стягнення та його подальшого дострокового зняття.

У даному випадку наявність у засудженого ОСОБА_5 заохочень свідчить не про те, що засуджений став на шлях виправлення, а підтверджують належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання. Його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання. Процес виправлення та перевиховання має бути постійним та послідовним. Проте, вид стягнення (сувора догана), застосоване до засудженого, після рішення комісії про те що він став на шлях виправлення, свідчить про зміну поведінки засудженого в гіршу (негативну) сторону, що в свою чергу унеможливлює об`єктивно та в повній мірі визначити успішність процесу виправлення засудженого на даний час.

Враховующи вищенаведене, вбачається, що вказаний процес виправлення засудженого є таким, що триває та на даний час не може вважатися успішно завершеним. Тому зазначається про відсутність підстав для застосування до засудженого положень статті 82 КК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Статтею ст. 82 КК України визначено право суду, а не покладається на нього обов`язок, щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. При вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд також враховує призначений вироком суду вид та строк покарання, тривалість невідбутого строку покарання та більш м`який вид покарання, вказаний у клопотанні.

Із урахуванням встановлених обставин, клопотання про заміну засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким - не підлягає до задоволення. При прийнятті такого рішення суд враховує також і те, що призначення покарання, як захід примусу застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та полягає в передбаченому законом порядку позбавленні чи обмеженні прав і свобод засудженого. Через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 від 25.09.2023 р. відносно засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини основного покарання, призначеного вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2019 р. у виді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці 27 днів - більш м`яким у виді обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, в порядку ст. 395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1