КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0000238 стосовно -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сєверодонецька Луганської обл., проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України за апеляційною скаргою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.04.2023 року задоволено клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 та закрито кримінальне провадження №0000238 від 12.04.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.

На вказану ухвалу прокурор відділу Офісу Генерального прокурора - прокурор у кримінальному провадженні - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24.04.2023 року та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000238 від 12.04.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги апелянт посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. При цьому вказує, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2022 року було відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання захисника обвинуваченої про закриття даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, однак 21.04.2023 року захисником обвинуваченої, всупереч положень ст. 350 КПК України, знову заявлено повторне клопотання про закриття кримінального провадження з тих же підстав (п.10 ч.1 ст. 284 КПК України), з посиланням на рішення Верховного Суду від 16.02.2022 року у справі №725/5513/19, яке було постановлене до попереднього клопотання захисника від 04.07.2022 року, про яке не згадувалось.

Також зазначає, що 03.11.2017 року у кримінальному провадженні №0000120 від 26.11.2012 року повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 362, ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 365-2 КК України. Постановою першого заступника Генерального прокурора від 14.02.2018 року строк досудового розслідування продовжено до 12 місяців. Постановою прокурора відділу Генеральної прокуратури України від 12.04.2018 року матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 виділено в окреме провадження за №0000238. 19.04.2018 року ОСОБА_7 повідомлена про завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні №0000238 та надано доступ до матеріалів досудового розслідування згідно протоколу від 19.04.2018 року. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.07.2018 року підозрюваній ОСОБА_7 та її захиснику встановлено строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження протягом 20 робочих днів до 23.08.2018 року, і відповідно 24.08.2018 року сторона захисту вважалася такою, що реалізувала своє право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а тому з цієї дати продовжився обрахунок строку досудового розслідування. Таким чином, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000238 закінчився 30.08.2018 року.

Крім того вказує, що повторне клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження було заявлене під час судового розгляду і він не мав можливості надати суду належні докази щодо дотримання стороною обвинувачення строку досудового розслідування при скеруванні обвинувального акту до суду.

Також прокурор звертає увагу на ту обставину, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень опубліковано ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2018 року у справі № 755/12744/18, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000238 від 12.04.2018 року повернуто прокурору. При цьому у вказаному рішенні судом зазначено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до суду 28.08.2018 року, тобто прокурором було дотримано строки досудового розслідування при скеруванні обвинувального акту до суду, які закінчувались 30.08.2018 року, а тому оскаржуване рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24.04.2023 року про закриття кримінального провадження №0000238 стосовно ОСОБА_7 на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів викладених в апеляційній скарзі; доводи захисника, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, посилаючись на законність та обгрунтованість судового рішення; перевіривши матеріали кримінального провадження №0000238 стосовно ОСОБА_7 та апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, ухвалюючи рішення про закриття кримінального провадження №0000238 стосовно ОСОБА_7 з підстав передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд першої інстанції цих вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

Пунктом п`ятим частини першої ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 283 КПК України встановлено форми закінчення досудового розслідування, однією з яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

З наведених правових норм слідує, що початок та кінець досудового розслідування закон пов`язує із вчиненням чітко визначеної процесуальної дії: початок - з моментом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а закінчення - зокрема, з направленням до суду обвинувального акту.

За приписами ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. При цьому строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбаченому КПК України.

Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження згідно п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Як слідує зі змісту ухвали суду першої інстанції, розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000238 стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 у зв"язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, суд, проаналізувавши висновки сформовані у чисельних Постановах Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, висновки Конституційного Суду України щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, які змістовно навів в оскаржуваній ухвалі, а також судову практику застосування приписів п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України, зазначив, що вона є усталеною в діяльності не тільки Верховного Суду, а й судів першої та апеляційної інстанції, у тому числі Вищого антикорупційного суду та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 і закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчився 30.08.2019 року, а обвинувальний акт складено лише 20.02.2019 року та подано до суду 27.02.2019 року, тобто поза межами строку досудового розслідування.

Проте, з таким рішенням суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що 26.11.2012 року до ЄРДР за № 0000120 були внесені відомості за фактами самовільного зайняття земельних ділянок у місті Києві та використання їх для незаконного будівництва.

30.11.2017 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч 3 ст. 362; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 36502 КК України.

14.02.2018 року постановою першого заступника Генерального прокурора України строки досудового розслідування продовжено до 12 місяців.

12.04.2018 року постановою прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням ГПУ матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 виділено в окреме провадження з кримінального провадження №0000120 і того ж дня в Єдиному реєстрі досудових розслідувань виділеним матеріалам присвоєно № 0000238.

16.04.2018 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч 3 ст. 362; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 36502 КК України.

19.04.2018 року процесуальний керівник у вказаному кримінальному провадженні надав слідчому доручення про відкриття матеріалів досудового розслідування, і того ж дня ОСОБА_7 повідомлена про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування.

26.07.2018 року підозрюваній ОСОБА_7 та її захиснику встановлено строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження протягом 20 робочих днів, який сплив 23.08.2018 року і відповідно з 24.08.2018 року продовжився обрахунок строку досудового розслідування.

Таким чином, суд першої інстанції констатував, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000238 від 12.04.2018 року стосовно ОСОБА_7 закінчився 30 серпня 2018 року, однак обвинувальний акт було складено 20.02.2019 року та подано до суду 27.02.2019 року (т.1 а.с.1- 73), тобто поза межами строку досудового розслідування, а оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_7 не відносяться до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров"я особи, суд задовольнив клопотання захисника обвинуваченої та закрив кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про закриття кримінального провадження з підстав передбачених п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, суд не дав оцінки тій обставині, що вперше обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні №0000238 від 12.04.2018 року стосовно ОСОБА_7 надійшов до суду 28 серпня 2018 року, тобто в межах строку досудового розслідування, який, як зазначив суд в оскаржуваній ухвалі, закінчився 30 серпня 2018 року, проте ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2018 року з підготовчого судового засідання даний обвинувальний акт та додані до нього матеріали повернуто прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням Генеральної прокуратури України для усунення недоліків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 290 КК України досудове розслідування вважається завершеним після повідомлення стороні захисту про його завершення та відкриття матеріалів. Отже дії слідчого і прокурора по складанню обвинувального акту, його затвердження, вручення стороні захисту і направлення до суду, передбачені ч. 1 ст. 291 та ст. 293 КПК України, є формою закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Повернення обвинувального акту прокурору не передбачає поновлення закінченого досудового розслідування, оскільки у чинному КПК законодавець відмовився від інституту додаткового розслідування, який існував за КПК 1960 року. Відсутність можливості проведення додаткового розслідування після звернення до суду з обвинувальним актом очевидна з тексту Кодексу.

У разі повернення судом обвинувального акту, який не відповідає вимогам визначеним у ст. 291 КПК України, повноваження прокурора обмежені лише усуненням зазначених судом недоліків цього обвинувального акта.

Така позиція наведена у висновках Верховного Суду, викладених у постановах від 26.10.2022 року у справі № 686/10785/16-к, від 18.10.2022 року у справі № 753/6481/21, від 07.12.2022 року у справі 681/1033/20.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000238 від 12.04.2018 року стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 надійшов до суду після завершення строку досудового розслідування, колегія суддів вважає такими, що суперечать фактичним обставинам, а тому рішення суду про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування є безпідставним, оскільки вказаний обвинувальний акт, який вперше надійшов до Дніпровського районного суду м. Києва 28 серпня 2018 року, тобто до ухвалення судом рішення про його повернення прокурору для усунення недоліків, був складений, затверджений та скерований до суду в межах строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі прокурора, ставиться питання про скасування ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24.04.2023 року та ухвалення апеляційним судом нової ухвали, в якій апелянт просить відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000238 від 12.04.2018 року, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції про закриття кримінального провадження №0000238 стосовно ОСОБА_7 у зв"язку із закінченням строку досудового розслідування - скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року, якою кримінальне провадження №0000238 від 12.04.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України, закрито на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3