ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/640/24 Справа № 183/258/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2023 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, строком до 15 лютого 2024 року.

Визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 400 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 1 073 600 грн.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, яке віднесено законом до категорії особливо тяжкого.

Суд першої інстанції зазначив, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд першої інстанції враховував те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце мешкання, мав позитивну репутацію, є людиною похилого віку.

Суд першої інстанції врахував, що у обвинуваченого наявні тяжкі захворювання.

Суд першої інстанції зробив висновок про можливість визначення відносно ОСОБА_7 застави у вигляді 400 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка має достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що судом першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 необгрунтовано визначено розмір застави, без урахування ступеню суспільної небезпеки вчиненого ообвинуваченим кримінального правопорушення, його особи, підстав та обставин, передбачених ст. ст. 176, 177, 178 КПК України.

Вказав, що положеннями ч.6 ст.176 КПК України визначено лише один безальтернативний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 111-2 Кримінального кодексу України, під час дії воєнного стану.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Щодо доводів прокурора, що слідчий суддя повинен був лише розглянути питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, без вирішення питання про визначення розміру застави, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зобов`язаний вирішити питання про необхідність застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави, і, у разі необхідності, визначити її розмір.

Тому колегія суддів не вбачає порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції при постановленні ухвали, яка була прийнята на підставі звернення прокурора із клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст.177 КПК України, оцінив в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії особливо тяжких, що вказує на негативну репутацію останнього, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Колегія суддів враховує, те, що у відповідності до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-2585, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Проте, колегія суддів вважає, що застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд повинен виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Тобто, законодавець поклав питання можливості визначення розміру застави під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виключного на слідчого суддю, суд. Вказана вимога дає змогу суду на незалежне, але законне рішення суду в цьому питанні.

При цьому законодавець все ж таки поклав на суд обов`язок врахувати певні обставини. Так, крім обов`язку виконати вимоги ст. ст. 177 та 178 КПК України, законодавець зобов`язує суд обґрунтувати своє рішення під час винесення ухвали.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді питання про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував те, що останній має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце мешкання, мав тільки позитивну репутацію, що підтверджується численними грамотами, відзнаками та іншими документами, що вказують на це, з чим погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції було враховує те, що ОСОБА_7 є людиною похилого віку, йому виповнилося майже 71 рік, тобто останній може мати певні проблеми зі способом життя.

Колегія суддів враховує, що обвинувачений має тяжкі захворювання, оскільки суду першої та апеляційної інстанції були надані документи, що вказують на можливий тяжкий стан здоров`я ОСОБА_7 , необхідність проведення лікування, а також можливості того, що він потребує й оперативного втручання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно було продовжено запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України - залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3