В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, об`єднані кримінальні провадження внесені до ЄРДР № 0004092 від 04.08.2017 року, № 0004375 від 17.08.2017 року, № 0001753 від 19.06.2019 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого;

- 18.04.2005 року вироком Білоцерківського міського суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 04.07.2007 року вироком Білоцерківського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 27.07.2007 року з Снігурівської ВК Миколаївської області (№5) на підставі ст. 107 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 15 днів;

- 30.12.2008 року вироком Білоцерківського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 01.09.2009 року вироком Білоцерківського міського суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 28.09.2009 року вироком Білоцерківського міського суду Київської області за ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. ст. 69, 304, 70, 71 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 07.02.2013 року з Білоцерківської ВК Київської області (№35) на підставі ст.81 КК України умовно-достроково, на невідбутий строк 11 місяців;

- 11.09.2013 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 4 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 18.11.2016 року з Бучанської ВК Київської області (№85) на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково, на невідбутий строк 5 місяців 18 днів;

- 21.02.2023 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

03.08.2017 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік від буд. АДРЕСА_2 , помітив малолітніх дітей, які гралися поруч із гаражним приміщенням за вказаною адресою, та вирішив з метою збагачення за рахунок чужого майна заволодіти майном - мобільним телефоном марки Нокія 101 ІМЕІ№ НОМЕР_1 , ІМЕІ№2- НОМЕР_2 , іграшкою «Спінер» однієї з малолітніх дітей, а саме: малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , та парою золотих сережок однієї з малолітніх дітей, а саме: малолітньої потерпілої ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме повідомлення неправдивих відомостей, підійшов до вказаних вище дітей. При цьому, ОСОБА_3 під виглядом працівника поліції звернувся до малолітніх потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою перевірки законності володіння речей та запропонував надати йому вказані вище мобільний телефон та іграшку, що перебували у користуванні ОСОБА_8 , та пару золотих сережок, вагою 2 г., 585 проби, що перебували у користуванні ОСОБА_9 , заздалегідь не маючи наміру на їх повернення. Малолітні потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , добросовісно помиляючись у тому, що ОСОБА_3 поверне їм майно, потерпіла ОСОБА_8 надала останньому мобільним телефоном марки «Нокія» 101 ІМЕІ№1- НОМЕР_3 , ІМЕІ№2-3 НОМЕР_4 , вартістю 323 грн., в якому знаходилась сім - карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої коштів не було, іграшку «Спінер» вартістю 161 грн., потерпіла ОСОБА_9 надала останньому пару золотих сережок вагою 2 гр., 585 проби, вартістю 2 280 грн.

ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, а вказаним майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав законному представнику малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 509 грн., та законному представнику малолітньої потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 2 280 грн.

17.08.2017 року, приблизно о 14 год., ОСОБА_3 , спільно з особою, матеріали кримінального провадження щодо якого закрито у зв`язку зі смертю, перебуваючи неподалік від буд. АДРЕСА_3 , помітили малолітніх дітей, які гралися на гаражному приміщенні за вказаною адресою, та вирішили з метою подальшого продажу та збагачення за рахунок чужого майна заволодіти майном - мобільним телефоном марки «S- TELL» Р770 одного з малолітніх дітей, а саме: малолітнього потерпілого ОСОБА_12 , який на той час лежав на вказаному вище гаражному приміщенні, про що між собою домовились та розподілили між собою ролі.

Після укладення усної домовленості ОСОБА_3 , за попередньою змовою з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме повідомлення неправдивих відомостей, підійшли до вказаних вище дітей. При цьому, ОСОБА_3 під виглядом працівника поліції звернувся до малолітнього потерпілого ОСОБА_12 з метою перевірки законності володіння речей та запропонував надати йому мобільний телефон, що перебував у користуванні останнього, заздалегідь не маючи наміру на його повернення. У цей час особа, матеріали кримінального провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю, перебував поряд з ОСОБА_3 , щоб слідкувати за обстановкою та повідомити ОСОБА_3 про небезпеку, у разі її виникнення. Малолітній потерпілий ОСОБА_12 добросовісно помиляючись у тому, що ОСОБА_3 поверне йому майно, надав останньому мобільним телефоном марки «S-TELL» Р770 ІМЕ1 НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 , вартістю 1777 грн., в якому знаходилась сім - карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої коштів не було та сім - карта мобільного оператора «Лайф» вартістю 30 грн., на рахунку якої коштів не було.

Після цього, ОСОБА_3 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю, з місця вчинення злочину зникли, а вказаним майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_12 - ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 1832 грн.

Крім того, 18.08.2017 року, близько 14 год., ОСОБА_3 , спільно з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю, перебуваючи неподалік від копанки поряд із р. «Протока», що по вул. Шолом-Алейхема в м Біла Церква (без номеру), помітили двох малолітніх дітей, які гралися у приміщенні вказаної копанки та вирішили з метою подальшого продажу та збагачення за рахунок чужого майна заволодіти майном одного з малолітніх дітей, а саме: малолітнього потерпілого ОСОБА_14 , про що між собою домовились та розподілили між собою ролі.

Після укладення усної домовленості ОСОБА_3 , за попередньою змовою з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме повідомлення неправдивих відомостей, підійшли до вказаних вище дітей. При цьому, ОСОБА_3 під виглядом працівника поліції звернувся до малолітнього потерпілого ОСОБА_14 з метою перевірки законності володіння речей та запропонував надати йому мобільний телефон, що перебував у користуванні останнього, заздалегідь не маючи наміру на його повернення. У цей час особа, матеріали кримінального провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю, перебував поряд з ОСОБА_3 , щоб слідкувати за обстановкою та повідомити ОСОБА_3 про небезпеку, у разі її виникнення. Малолітній потерпілий ОСОБА_14 добросовісно помиляючись у тому, що ОСОБА_3 поверне йому майно, надав останньому мобільним телефоном марки «HUAWEI» Y3II ІМЕ1 НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 , вартістю 1935 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 40 грн. та карта пам`яті марки «Тошиба» на 16 Гб, вартістю 180 грн.

Після цього, ОСОБА_3 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю, з місця вчинення злочину зникли, а вказаним майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали законному представнику малолітнього ОСОБА_14 - ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 2180 грн.

Крім того, 18.08.2017 року, близько 14 год., ОСОБА_3 , спільно з особа, матеріали кримінального провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю, перебуваючи неподалік від копанки поряд із р. «Протока», що по вул. Шолом-Алейхема в м Біла Церква (без номеру), помітили двох малолітніх дітей, які гралися у приміщенні вказаної копанки та вирішили з метою подальшого продажу та збагачення за рахунок чужого майна заволодіти майном одного з малолітніх дітей, а саме: малолітнього потерпілого ОСОБА_16 про що між собою домовились та розподілили між собою ролі.

Після укладення усної домовленості ОСОБА_3 , за попередньою змовою з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме повідомлення неправдивих відомостей, підійшли до вказаних вище дітей. При цьому, ОСОБА_3 під виглядом працівника поліції звернувся до малолітнього потерпілого ОСОБА_17 з метою перевірки законності володіння речей та запропонував надати йому мобільний телефон, що перебував у користуванні останнього, заздалегідь не маючи наміру на його повернення. У цей час особа, матеріали кримінального провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю, перебував поряд з ОСОБА_3 , та діючи спільно з останнім, підтримуючи ОСОБА_3 у формі конклюдентних дій, отримав від малолітнього потерпілого ОСОБА_16 мобільний телефон марки «Леново А 1000» ІМЕІ НОМЕР_9 ; НОМЕР_10 , вартістю 1225 грн., який був у чохлі-книжечці, вартістю 137 грн. та в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Водафон», вартістю 30 грн., на рахунку якої були «акційні» кошти в сумі 50, і карта пам`яті «Мікро» на 8 Гб, вартістю 150 грн. При цьому малолітній потерпілий ОСОБА_16 добросовісно помилявся в тому, що ОСОБА_3 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю, повернуть йому майно, надав його особі, матеріали кримінального провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю.

Після цього, ОСОБА_3 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю, з місця вчинення злочину зникли, а вказаним майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_16 - ОСОБА_18 матеріальної шкоди на загальну суму 1592 грн.

Крім цього, 16 червня 2019 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на стадіоні, що за адресою: АДРЕСА_4 , вживав алкогольні напої із потерпілим ОСОБА_19 . В подальшому, коли ОСОБА_19 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння заснув, а у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 умисно, таємно, з корисливого мотиву, будучи впевненим у тому, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами та потерпілим, повторно, вчинив крадіжку належного потерпілому ОСОБА_19 майна, а саме: срібного ланцюжка 800 проби вагою 47,2 г вартістю 412 гривень 14 копійок із кулоном із срібла 800 проби вагою 21,9 г вартістю 191 гривня 22 копійки, які зняв з шиї потерпілого та мобільним телефон марки «SAMSUNG» модель «SGH-ВІЗО» вартістю 240 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свій злочинний, корисливий намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілого, з використанням викраденого мобільного телефону потерпілого ОСОБА_19 , номер якого прикріплений до банківської картки «Приват Банку» останнього, з банківського рахунку, електронний доступ до якого надає вищевказаний мобільний телефон без використання картки «Приват Банку», умисно, повторно, з корисливого мотиву, вчинив крадіжку грошових коштів ОСОБА_19 , а саме, в той же день, використовуючи банкомат ПАТ КБ «Приват Банк», що розташований за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Карбишева, буд.49, о 20.46 год. ОСОБА_3 зняв з рахунку потерпілого 2080 гривень та о 20.50 год. зняв з рахунку потерпілого ще 1458 гривень, використовуючи вищевказаний банкомат. Викраденими грошима, в подальшому, розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисним діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_19 майнової шкоди на загальну суму 4383 грн 36 коп.

ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), вчинене повторно; вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та вчинив таємно викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.190 КК України та ч. 2 ст.185 КК України.

В судовому засідання сторони надали до суду угоду про визнання винуватості, укладену 23.10.2023 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , яку сторони просили затвердити.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст.190 та ч. 2 ст.185 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинені кримінальні правопорушення за:

- ч. 2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі,

- ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 узгоджено остаточно визначити покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання із покаранням за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2023 року узгоджено визначити остаточне покарання - 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України узгоджено ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Зазначив про доцільність призначення остаточного покарання, з урахуванням ч. 1 ст. 70 та ч. 4 ст. 70 КК України. Вважав за необхідне вирішити долю речових доказів.

Суду надано заяви потерпілих ОСОБА_20 ,., ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх законних представників ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_19 в яких останні зазначають, що надають свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим. Вказують, що шкода їм відшкодована, претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру вони не мають і просять проводити розгляд справи без їх участі.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, погодився з встановленими обставинами. Наголошував, що зробив належні висновки, відшкодував шкоду потерпілим, запевняв суд, що більше таке не повториться. Повідомив, що йому зрозумілі наслідки укладення угоди та призначення остаточного покарання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 та ч. 4 ст. 70 КК України. Зазначив, що угода ним підписана добровільно, просив її затвердити та призначити узгоджене покарання. Не заперечував проти вирішення долі речових доказів.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Зазначив про доцільність призначення остаточного покарання, з урахуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України. Вважав за необхідне вирішити долю речових доказів.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зазначає наступне.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно; заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, які, згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжкими злочинами.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид та розмір покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, та ті, що його обтяжують.

Також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під профілактичним наглядом у лікаря нарколога з приводу вживання наркотичних засобів зі шкідливими наслідками з 2017 року, має на утриманні двоє малолітніх дітей, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, ч. 1 ст. 70 КК України.

Судом враховується, що всі епізоди кримінальних правопорушень, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 2 ст.185 КК України ОСОБА_3 вчинено до постановлення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2023 року, тому обвинуваченому необхідно призначити покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

З урахуванням тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченого, можливості виправлення його без ізоляції від суспільства, вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_3 при укладенні угоди ст. 75 КК України, і звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При цьому враховується позиція, викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року, в якій зазначено, що якщо особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання на підставі і в порядку ст. 75 КК України, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно ч. 4 ст. 70 КК України, а також звільняє особу від відбування остаточного покарання, встановивши іспитовий строк, за правилами ст. 75 КК України.

Беручи до уваги викладені вимоги закону, а також позицію об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, сторони узгодили призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 23 жовтня 2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 жовтня 2023 року покарання за:

- ч. 2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі,

- ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно визначити покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2023 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання - 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 3 роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази:

- мобільний телефон Нокія 101 ІМЕІ№ НОМЕР_1 , ІМЕІ№2- НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 залишити у останньої, як у власника майна;

- мобільний телефон марки «S- TELL» Р770, який переданий на відповідальне зберігання законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_13 залишити у останньої, як у власника майна;

- СD-диск з відеозаписом від 17.08.2017 року, який знаходиться у матеріалах кримінального провадження - зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «HUAWEI» Y3II ІМЕ1 НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 , сім-карту мобільного оператора «Київстар», карту пам`яті марки «Тошиба» на 16 Гб, які передані на відповідальне зберігання законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_14 ОСОБА_15 залишити у останнього, як у власника майна;

- мобільний телефон марки «Леново А 1000» ІМЕІ НОМЕР_9 ; НОМЕР_10 у чохлі-книжечці, які передані на відповідальне зберігання законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_16 ОСОБА_18 залишити у останньої, як у власника майна;

- мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «SGH-ВІЗО», який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_19 залишити у останнього, як у власника майна;

- договори 1,2 № та від 20.06.2019 року про закладення до ломбарду виробів зі срібла, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_21