Справа № 594/189/24
Провадження №1-кп/594/54/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві кримінальне провадження № 0000245 від 27 листопада 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя Запорізької області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючу по АДРЕСА_2 , громадянки України, освіта середня, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2023 року близько 11.40 год., в умовах дії воєнного стану, ОСОБА_3 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив у вигляді збагачення за рахунок чужого майна та корисливу мету самозбагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, пересвідчившись в тому, що за її діями ніхто не слідкує, із стелажу з товарно-матеріальними цінностями в торговому залі магазину «Родина» фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_3 , таємно викрала полімерну ємність з написом «Для солдат», в якій знаходились грошові кошти в сумі 950 (дев`ятсот п`ятдесят) грн.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах дії воєнного стану.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого її кримінального правопорушення визнала повністю, погодилася з усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового розслідування, які підтверджують її вину згідно пред`явленого обвинувачення і дала показання, що 25 листопада 2023 року близько 11.40 год. перебувала у магазині «Родина» по вул. І. Франка, 2а в смт. Мельниця-Подільська Чортківського району Тернопільської області, де побачила поліпропіленову банку з написом «Для солдат», в якій були грошові купюри різного номіналу, і скориставшись тим, що ніхто не бачить викрала її та покинула магазин. Відійшовши від приміщення магазину витягнула і забрала гроші, а банку залишила під деревом. При перерахунку було 950 грн.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням визнання вини обвинуваченою, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності її позиції немає.

Аналізуючи всі дані в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах дії на території України правового режиму воєнного стану і такі її дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України.

Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної, пом`якшуючі її вину обставини.

У відповідності до ст.65 КК України підстави призначення більш м`якого покарання визначено ст.69 КК України.

Згідно ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 позитивно характеризується, на обліку в нарколога, психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 є щире каяття та сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Саме такі пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу ОСОБА_3 істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а тому суд вважає, що покарання їй слід призначити за ч.4 ст.185 КК України застосувавши ч. 1 ст. 69 КК України і перейти до більш м`якого виду основного покарання у виді штрафу, яке буде необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, а й буде слугувати для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченою так і іншими особами.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Борщівського районного суду від 30 листопада 2023 року на грошові кошти в сумі 784 грн та поліпропіленову прозору банку із кришкою червоного кольору та наліпкою з написом «Для солдат» скасувати.

Речові докази: грошові кошти в сумі 784,00 (сімсот вісімдесят чотири гривні) грн, купюрами різного номіналу, а саме: купюри номіналом 200 грн кожна в кількості 3 штуки під наступними номерами: УХ6601895, УК6253056, СВ8254085; купюра номіналом 100 грн під номером УФ3783981; купюра номіналом 50 грн під №АЛ 1465964; купюри номіналом 10 грн. кожна в кількості 2 штуки під наступними номерами: ЮГ8796994, ЦГ8985953; купюри номіналом 5 грн. кожна в кількості 2 штуки під наступними номерами: УЛ2566910, ЮЄ9753841; купюри номіналом 1 грн. кожна в кількості 4 штуки під наступними номерами: РИ5097745, КЗ1940764, УК4678700, УД9146235, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження слід повернути потерпілій ОСОБА_5 ; поліпропіленову прозору банку із кришкою червоного кольору та наліпкою з написом «Для солдат», які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1(м. Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області слід повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.349, 368, 370,374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 200 ( двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Борщівського районного суду від 30 листопада 2023 року на грошові кошти в сумі 784 грн та поліпропіленову прозору банку із кришкою червоного кольору та наліпкою з написом «Для солдат» скасувати.

Речові докази: грошові кошти в сумі 784,00 (сімсот вісімдесят чотири гривні) грн, купюрами різного номіналу, а саме: купюри номіналом 200 грн кожна в кількості 3 штуки під наступними номерами: УХ6601895, УК6253056, СВ8254085; купюра номіналом 100 грн під номером УФ3783981; купюра номіналом 50 грн під №АЛ 1465964; купюри номіналом 10 грн. кожна в кількості 2 штуки під наступними номерами: ЮГ8796994, ЦГ8985953; купюри номіналом 5 грн. кожна в кількості 2 штуки під наступними номерами: УЛ2566910, ЮЄ9753841; купюри номіналом 1 грн. кожна в кількості 4 штуки під наступними номерами: РИ5097745, КЗ1940764, УК4678700, УД9146235, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження та поліпропіленову прозору банку із кришкою червоного кольору та наліпкою з написом «Для солдат», які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1(м. Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1