У Х В А Л А

27 листопада 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , вивчивши скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури офісу Генерального прокурора (далі - САП) та Національного антикорупційного бюро (далі - НАБУ), що полягала у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР),

у с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується, за чиєю ініціативою воно розглядається

1.23 листопада 2023 року до Вищого антикорупційного суду (далі - слідчий суддя, ВАКС) надійшли скарги ОСОБА_2 , яким було присвоєно єдині унікальні номера судової справи: № 991/10297/23, № 991/10302/23, № 991/10303/23, № 991/10304/23, № 991/10305/23 на бездіяльність уповноважених осіб САП та НАБУ, що полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР.

2.Скарги обґрунтована тим, що ОСОБА_2 03 листопада 2023 року звернувся до уповноважених осіб САП та НАБУ із заявами за №№ VYH- , VYH- , VYH- , VYH- , VYH- про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 Кримінальним кодексом України (далі - КК), які, на його думку, вчинені головою Національного банку України ОСОБА_3 , заступником Голови Національного банку України ОСОБА_4 , розпорядниками ФГВФО ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , міністром внутрішніх справ України ОСОБА_7 та іншими посадовими особами стосовно коштів ПАТ «Міський комерційний банк» із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Meinl Bank Aktiengesellschaft».

3.Заявник стверджував, що станом на день звернення до суду зі скаргами викладені ним відомості щодо ймовірно вчиненого кримінального правопорушення уповноваженими особами до ЄРДР не внесені.

4.З огляду на викладене, заявник, зокрема просив: (1) внести до ЄРДР відомості про вчинені кримінальні правопорушення, викладені у його заявах за № VYH-; (2) зобов`язати уповноважених осіб надати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; (3) зобов`язати уповноважених осіб повідомити слідчого суддю про виконання ухвали, шляхом направлення процесуальних документів через «Електронний кабінет» цього уповноваженого органу в «Електронному суді».

5.Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 23 листопада 2023 року, скаргу передано на розгляд слідчого судді ОСОБА_1 .

6.На підставі ч. 1 ст. 306 та ст. 334 КПК, скарги об?єднані в одне провадження, якому присвоєно єдиний унікальний номер № 991/10297/23. Об`єднання скарг мотивовано необхідністю економії процесуального часу, ідентичністю обставин заявлених скарг

7.Судовому розгляду скарги передує процесуальна діяльність слідчого судді, метою якої є належна організація та ефективне проведення її розгляду. Ознайомившись зі скаргою та додатками до неї, слідчий суддя дійшов висновку, що скарги належить залишити без розгляду, з огляду на таке.

8.Відповідно до скарг та доданих до них матеріалів, слідчим суддею установлено, що заявник порушує питання щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК, які, на його думку, вчинені головою Національного банку України ОСОБА_3 , заступником Голови Національного банку України ОСОБА_4 , розпорядниками ФГВФО ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , міністром внутрішніх справ України ОСОБА_7 та іншими посадовими особами стосовно коштів ПАТ «Міський комерційний банк» із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Meinl Bank Aktiengesellschaft».

9.03 листопада 2023 року ОСОБА_2 звертався до уповноважених осіб САП та НАБУ із заявами № VYH- .

10.Станом на день звернення до суду зі скаргами викладені ним відомості щодо ймовірно вчиненого кримінального правопорушення уповноваженими особами до ЄРДР не внесені.

11.Непогоджуючись з такою бездіяльністю, ОСОБА_2 оскаржив її до слідчого судді.

12.Згідно зі ст. 7 Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) серед основних засад кримінального провадження передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Її зміст розкривається у статті 24 цього ж Кодексу, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Отже, у ній встановлено спосіб реалізації відповідного права. Він врегульований, зокрема, Главою 26 КПК.

13.Положеннями зазначеної глави унормовано дії слідчого судді у випадку виникнення обставин, які перешкоджають здійсненню судового розгляду скарги. До таких слід віднести повернення скарги, відмову у відкритті провадження за скаргою та закриття провадження. Однак, поза межами правового регулювання Глави 26 КПК знаходиться інститут реагування на можливі зловживання процесуальними правами учасниками кримінального провадження.

14.У таких випадках КПК рекомендує застосовувати загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. До них належить, зокрема засада доступу до правосуддя, яка полягає в тому, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи у розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

15.Так, принцип верховенства права у кримінальному провадженні, а також кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК). Виходячи з практики ЄСПЛ, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто остаточності рішення суду у спірних правовідносинах. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення у справі Brumarescu v. Romania, заява № 28342/95, 28.11.1999, § 61, 62).

16.У той же час, не може залишитися поза увагою те, що ОСОБА_2 використовує інструменти судового захисту прав учасників кримінального провадження із тим, щоб ініціювати чергову бездіяльність органів досудового розслідування НАБУ та САП за тими ж самими фактами. Так, на момент постановлення цієї ухвали слідчим суддею досліджено ухвалу Апеляційної палати ВАКС та наведених в ухвалі від 13 грудня 2022 року у справі № 991/5782/22, згідно з якою встановлено наступні обставини:

17.«Слідчі судді ВАКС неодноразово здійснювали судовий контроль за дотриманням прав ОСОБА_2 за його скаргами (на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ та САП щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його аналогічними заявами про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 364-1, 365-2 КК, щодо коштів ПАТ «Міський комерційний банк» із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Mienl Bank Aktiengeselschaft», Головою НБУ, заступником Голови НБУ, директорами-розпорядниками ФГВФО, міністром внутрішніх справ України, начальниками ГСУ МВС України та ГСУ НП України, головою Держфінмоніторингу) та права скаржника вже були захищені судом в порядку, передбаченому КПК. З цієї підстави наведені ним у заяві від 10 листопада 2022 року обставини вже є предметом досудового розслідування у ряді кримінальних проваджень, розпочатих НАБУ та САП на виконання ухвал слідчих суддів ВАКС за відповідними скаргами ОСОБА_2 .

18.Окрім того, Апеляційна палата ВАКС неодноразово констатувала, що слідчі судді ВАКС постановили 10 ухвал на користь ОСОБА_2 за результатами розгляду ідентичних по суті скарг та на їх виконання за заявою скаржника до ЄРДР були внесені відповідні відомості про кримінальне правопорушення - ухвали від 24 березня 2020 року у справі № 991/2353/20, від 29 липня 2020 року у справі № 991/6072/20, від 30 вересня 2020 року у справі № 991/7984/20 (на її виконання НАБУ розпочало кримінальне провадження № 00000628 від 08 жовтня 2020 року за частиною 2 статті 364 КК), від 24 листопада 2020 року у справі № 991/9521/20 (на її виконання САП розпочала кримінальне провадження № 00002416 від 11 грудня 2020 року за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 365-2 КК), від 27 листопада 2020 року у справі № 991/9656/20 (на її виконання НАБУ розпочало кримінальне провадження № 0000740 від 01 грудня 2020 року за ч. 2 ст. 364-1 КК), від 27 листопада 2020 року у справі № 991/9622/20, від 31 травня 2021 року у справі № 991/3400/21 (на її виконання САП розпочало кримінальне провадження № 00000288 від 01 червня 2021 року за ч. 2 ст. 364-1 КК), від 23 червня 2021 року у справі № 991/4202/21 (на її виконання САП розпочала кримінальне провадження № 00000336 від 30 червня 2021 року за ч. 1 ст. 364-1 КК), від 23 червня 2021 року у справі № 991/4203/21 (на її виконання розпочато кримінальне провадження № 00001493 від 16 липня 2021 року за ч. 2 ст. 364-1 КК), ухвала АП ВАКС від 29 березня 2021 року у справі № 991/1870/21 (на виконання цієї ухвали розпочато кримінальне провадження № 00000896 від 21 квітня 2021 року за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК) (детальніше - ухвали АП ВАКС від 21 жовтня 2021 року у справі № 991/6670/21, від 21 жовтня 2021 року у справі № 991/6703/21, від 21 жовтня 2021 року у справі № 991/6784/21).

19.Окрім наведених 10 ухвал, постановлених на користь ОСОБА_2 за результатами розгляду ідентичних по суті скарг, у задоволенні ще 13 аналогічних скарг ОСОБА_2 було відмовлено з підстав внесення відомостей до ЄРДР за його аналогічними заявами (ухвали слідчих суддів ВАКС від 09 грудня 2020 року у справі № 991/9501/20, від 18 січня 2021 року у справі № 991/9483/20, від 18 січня 2021 року у справі № 991/9574/20, від 25 березня 2021 року у справі № 991/1794/21, від 25 березня 2021 року у справі № 991/1798/21, від 01 жовтня 2021 року у справі № 991/6699/21 (залишена без змін ухвалою АП ВАКС від 26 жовтня 2021 року), від 25 листопада 2021 року у справі № 991/7874/21 (залишена без змін ухвалою АП ВАКС від 08 грудня 2021 року), від 26 листопада 2021 року у справі № 991/7924/21 (залишена без змін ухвалою АП ВАКС від 06 грудня 2021 року), від 25 листопада 2021 року у справі № 991/7871/21 (залишена без змін ухвалою АП ВАКС від 09 грудня 2021 року), від 30 грудня 2021 року у справі № 991/6613/21, від 07 квітня 2022 року у справі № 991/8535/21, від 07 квітня 2022 року у справі № 991/8483/21, від 07 квітня 2022 року у справі № 991/8533/21).

20.Також слідчі судді ВАКС неодноразово приймали рішення про залишення без розгляду аналогічних скарг ОСОБА_2 з підстав зловживання правом на подання скарги, які були залишені без змін Апеляційною палатою ВАКС (ухвала від 07 жовтня 2021 року у справі № 991/6670/21, залишена без змін 21 жовтня 2021 року; ухвала від 07 жовтня 2021 року у справі № 991/6784/21, залишена без змін 21 жовтня 2021 року; ухвала від 07 жовтня 2021 року у справі № 991/6703/21, залишена без змін 21 жовтня 2021 року; ухвала від 17 грудня 2021 року у справі № 991/8505/21, залишена без змін від 24 грудня 2021 року; ухвала від 17 грудня 2021 року у справі № 991/8462/21, залишена без змін 14 січня 2022 року; ухвала від 24 грудня 2021 року у справі № 991/8461/21, залишена без змін 11 січня 2022 року; ухвала від 26 січня 2022 року у справі № 991/8563/21, залишена без змін в цій частині 03 лютого 2022 року; ухвала від 26 листопада 2021 року у справі № 991/7958/21; ухвала від 26 листопада 2021 року у справі № 991/7951/21, ухвала від 10 грудня 2021 року у справі № 991/8034/21). З аналогічних підстав провадження за скаргою ОСОБА_2 було закрито (ухвала слідчого судді ВАКС від 01 листопада 2021 року у справі № 991/6616/21, залишена без змін ухвалою АП ВАКС від 11 листопада 2021 року).

21.Окрім цього, слідчими суддями ВАКС ряд аналогічних скарг ОСОБА_2 були або повернуті через пропуск строку звернення до суду, або у відкритті провадження за ними було відмовлено з підстав захисту прав заявника іншими слідчими суддями за аналогічними скаргами, або провадження за ними було закрито через втрату заявником процесуального інтересу (ухвали слідчих суддів ВАКС від 24 вересня 2020 року у справі № 991/7926/20, від 25 вересня 2020 року у справі № 991/7985/20, від 16 жовтня 2020 року у справі № 991/8548/20, від 26 жовтня 2020 року у справі № 991/8808/20, від 18 березня 2021 року у справі № 991/3420/21, від 18 березня 2021 року та № 991/3399/21, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/2751/21, від 21 травня 2021 року у справі № 991/1871/21, від 25 травня 2021 року у справі № 991/3450/21, від 29 червня 2021 року у справі № 991/4186/21, від 07 жовтня 2021 року у справі № 991/6863/21).

22.Отже, ОСОБА_2 подав до ВАКС щонайменше 44 скарги на бездіяльність САП та НАБУ після захисту судом його права та внесення до ЄРДР відомостей щодо повідомленого ним злочину.

23.Водночас Апеляційна палата ВАКС вже встановлювала, що поданням скарг ОСОБА_2 переслідує інші цілі, ніж внесення відомостей за його заявою до ЄРДР, адже такі відомості вже були внесені. Так, (1) кримінальні провадження, розпочаті НАБУ та САП на виконання ухвал слідчих суддів, прокурор САП передав за підслідністю до слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві на НАБУ та (2) дійсною метою подання скарг є зміна в неналежний процесуальний спосіб органу досудового розслідування зі слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві на НАБУ та фактичне судове оскарження рішення прокурора САП [про визначення підслідності у вказаних провадженнях за Солом`янським УП ГУ НП у місті Києві], яке оскарженню в такий спосіб не підлягає. Зміна органу досудового розслідування здійснюється виключно уповноваженим прокурором в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 36, ч.10 ст. 216, ст. 218 КПК, а перевірку законності та обґрунтованості згаданого рішення прокурора може бути здійснено Генеральним прокурором або особою, яка виконує його обов`язки, чи керівником САП (частина 6 статті 36 КПК) (ухвала АП ВАКС від 21 жовтня 2021 року у справі № 991/6670/21, від 21 жовтня 2021 року у справі № 991/6784/21, від 21 жовтня 2021 року у справі № 991/6703/21)».

24.Слідчим суддею встановлено, що права ОСОБА_2 як заявника у кримінальному провадженні щодо коштів ПАТ «Міський комерційний банк» із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Mienl Bank Aktiengeselschaft», головою Національного банку України ОСОБА_3 , заступником Голови Національного банку України ОСОБА_4 і іншими службовими особами НБУ, директорами-розпорядниками ФГВФО, міністром внутрішніх справ України ОСОБА_7 , начальником ГСУ МВСУ та ГСУ НПУ, головою Державної служби фінансового моніторингу України та іншими службовими особами цих державних і правоохоронних органів не порушуються, адже досудове розслідування цих фактів здійснюється у кримінальних провадженнях, які ініційовані за попередніми заявами ОСОБА_2 .

25.Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що заявником ОСОБА_2 у подальшому було подано чимало аналогічних скарг з тим самим предметом оскарження, які рішеннями слідчого судді було залишено без розгляду у зв`язку зі зловживанням заявником своїми процесуальними правами.

26.КПК не регламентує повноваження слідчого судді у ситуації багаторазового (повторного) оскарження особою бездіяльності уповноважених суб`єктів щодо невнесення відомостей до ЄРДР, але подібними за змістом заявами про одну й ту саму, за переконанням заявника, бездіяльність, яка вже була предметом судового контролю, за наслідками чого суд неодноразово постановляв судові рішення про відмову у встановленні бездіяльності такого суб`єкта.

27.Виходячи із викладеного, слідчий суддя змушений проаналізувати дії ОСОБА_2 на наявність в них ознак зловживання процесуальними правами.

28.Під зловживанням правом в теорії права класично розуміють дії: (1) переважним мотивом яких є заподіяння шкоди; (2) здійснення яких є абсолютно нераціональним з огляду на відсутність будь-якого законного інтересу у здійсненні права, або ж його здійснення завдає шкоди іншому; (3) право реалізується з ціллю, відмінною від тієї, для якої воно існує.

29.Слідчий суддя враховує, що заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к). Використання цього інституту прослідковується в практиці Конституційного Суду України (далі - КСУ), який вказав, що повторне звернення до КСУ тієї самої особи з клопотанням щодо перевірки того самого положення закону України на відповідність тим самим положенням Конституції України, свідчить про зловживання правом на подання конституційної скарги (ухвала Першої колегії суддів Першого сенату КСУ від 09 липня 2018 року № 213-1(І)/2018).

30.ЄСПЛ також оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви (ч. 3 ст. 35 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод). До одного із випадків зловживання правом на подання заяви ЄСПЛ відносить подання явно сутяжницької заяви або такої, що позбавлена реальної мети. Так, вважається зловживанням той факт, коли заявник неодноразово подає до Суду сутяжницькі та явно необґрунтовані заяви, аналогічні заяві, яку він подавав раніше і яку вже було визнано неприйнятною (M. v. The United Kingdom; Philis v. Greese).

31.Слідчий суддя ураховує, що відповідно до п. 5 Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів та зловживання владою, яка прийнята Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН № 40/34 24 листопада 1985 року до жертв слід ставитися із співчуттям та поважати їх гідність; вони мають право на доступ до механізмів правосуддя і якнайшвидшу компенсацію за завдану нею шкоду відповідно до національного законодавства.

32.Слід зазначити, що особи, які вважають себе потерпілими від кримінальних правопорушень, однак, за постановленими судовими рішеннями не є такими, не повинні чинити дії, які спрямовані на досягнення цілей відмінних, від цілей компенсації заподіяної шкоди, притягнення до відповідальності винних осіб. Подання однотипних скарг заявником, який наділений обмеженими правами під час здійснення досудового розслідування, щоб штучним чином встановити собі статус потерпілого, у якому здійснюється досудове розслідування слідчий суддя сприймає як відсутність наміру здійснювати ефективну процесуальну взаємодію із органом досудового розслідування, яка була б спрямована на ефективне здійснення досудового розслідування, так і притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

33.Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що ураховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК та завдання кримінального провадження, у разі наявності судового рішення щодо аналогічного предмета оскарження, наступні скарги цієї особи з приводу бездіяльності такого уповноваженого суб`єкта за аналогічними заявами та клопотаннями щодо тих самих вимог не можуть бути предметом повторного судового розгляду. Натомість, багаторазове подання до слідчого судді скарг особою, права якої вже встановлені органом досудового розслідування та судовими рішеннями, свідчать про очевидне зловживання заявником своїми процесуальними правами.

34.Задоволення ідентичних скарг ОСОБА_2 може призвести до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних клопотань; (2) браку часу для концентрації зусиль на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) підміну встановлених законом ознак учасників кримінального провадження.

35.Кримінальним процесуальним законом передбачено процесуальний механізм реагування на зловживання правом на відвід, який полягає в тому, що у випадках, коли повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду (ч. 4 ст. 81 КПК).

36.На переконання слідчого судді, такий механізм є релевантним до ситуації правозастосування під час розгляду цієї скарги. Правильність такого підходу підтверджується й приписами інших галузей права. Наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону № 393/96-ВР не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

37.З наведених мотивів, враховуючи мету та завдання кримінального провадження, у разі наявності судового рішення за результатом розгляду скарги особи, права якої начебто були порушень, то наступні скарги цієї особи з приводу бездіяльності уповноваженого суб`єкта за клопотанням особи щодо того ж самого зобов`язання вчинити певні дії не можуть бути предметом повторного судового розгляду. Багаторазове подання до слідчого судді скарг особою, права якої вже встановлені органом досудового розслідування та судовими рішеннями, може свідчити про зловживання нею правом на подання скарги, що має наслідком залишення скарги без розгляду.

38.Ураховуючи вищевикладене та виходячи із загальних засад кримінального провадження, вчинення особою вказаних дій, на думку слідчого судді, є зловживанням особою своїми процесуальними правами та має наслідком ухвалення судом рішення про залишення таких скарг без розгляду (такий висновок узгоджується, зокрема, із постановою Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 937/1059/20).

39.Оскільки внаслідок вивчення скарг ОСОБА_2 слідчий суддя дійшов висновку про необхідність залишення їх без розгляду - проведення судового засідання не відбувалось, тому клопотання заявника про судовий виклик не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 303-307, 309, 376 КПК, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб САП та НАБУ, що полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1