Справа № 466/4305/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1100/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.3 ст. 191 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

за апеляційною скаргою прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2023 року за ч.1 ст. 190, ч.3 ст. 191 КК України щодо ОСОБА_6 ,

встановила:

вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він потягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку, ОСОБА_6 в період часу з першої декади листопада 2013 року по 26 грудня 2013 року, переслідуючи корисливий мотив, в особистих інтересах, маючи на меті безпідставне збагачення, спрямоване на заволодіння грошовими коштами належними Львівській регіональній дирекції Товариства з додатковою відповідальністю (далі ТДВ) «Страхової компанії «Альфа-Гарант», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Окружна, 57а, шахрайським способом, шляхом обману, зловживаючи довірою заступника директора Львівської регіональної дирекції ТДВ «Страхової компанії «Альфа-Гарант» отримав від останнього полюса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які в подальшому уклав із особами страхувальниками, за що отримав кошти в сумі 7993,95 грн. Після чого, укладені із страхувальниками копії полюсів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на вказану суму віддав в касу Львівської регіональної дирекції ТДВ «Страхової компанії «Альфа-Гарант», а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, не повернувши їх в касу, чим завдав матеріальних збитків на загальну суму 7993,95 грн.

В подальшому, ОСОБА_6 в період часу з першої декади січня 2014 року по другу декаду квітня 2014 року (точного часу не встановлено), працюючи в Львівській регіональній дирекції ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на посаді страхового агента, будучи матеріально-відповідальною особою, отримав від Львівської регіональної дирекції ТДВ «Страхової компанії «Альфа-Гарант» під акти прийому передачі, підписані від 26.12.2013 року, 03.01.2014 року, 14.01.2014 року, 13.02.2014 року, 21.03.2014 року, 14.04.2014 року та 28.04.2014 року полюса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та виконуючи свої функціональні обов`язки, маючи злочинний умисел направлений на привласнення та розтрату чужого майна, а саме - майна належного Львівській регіональній дирекції ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант», перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що перебуває в статусі матеріально відповідальної особи, повторно, маючи полюса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які були йому ввірені та перебували у його віданні, уклав зазначені полюса із особами страхувальниками, за що отримав кошти в сумі 15713,89 грн, які привласнив собі та розпорядився на власний розсуд.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27 вересня 2023 року виправлено описку у вироці Шевченківського районного суду м. Львова від 19.09.2023 року та третій абзац резолютивної частини викладено в наступній редакції: « ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 1 (один) рік.

В апеляційній скарзі на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2023 року за ч.1 ст. 190, ч.3 ст. 191 КК України щодо ОСОБА_6 прокурор просить зазначений вирок скасувати, у зв`язку з незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він потягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування вказує, що санкція ч.3 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Ця норма має імперативний характер а тому суд зобов`язаний був її дотримуватися при призначенні ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таким чином, судом, всупереч вимог п.1 ч.1 ст. 413 КПК України, при призначенні покарання, не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення прокурора, який підтримав частково апеляційну скаргу на вирок, просив винести ухвалу якою ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити, обвинуваченого, який просив звільнити його від кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження йому відомі, дослідивши матеріали кримінального провадження, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції на час ухвалення вироку) передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції на час вчинення) відносилось до злочинів невеликої тяжкості, а на час ухвалення вироку - до кримінальних проступків.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення) у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі, строк давності становить 3 роки.

Аналогічний строк давності встановлено і редакцією п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України на час ухвалення вироку, а саме, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України вчинено у 2013 році.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

З огляду на наведене, з часу вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку) на день розгляду судом апеляційної інстанції оскарженого вироку, минуло більше 3 років, тобто у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення до відповідальності обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України, передбачений ст. 49 КК України.

Приймаючи до уваги той факт, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, відноситься до кримінальних проступків, з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 49, апеляційний суд приходить до висновку, що вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2023 року щодо засудження та звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за ч.1 ст. 190 КК України слід скасувати. На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 417, 419, КПК України, колегія суддів ,-

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 190 КК України задоволити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2023 року щодо засудження та звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за ч.1 ст. 190 КК України скасувати.

На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4