Справа № 308/6187/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород, заяву потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 у об`єднаній справі № 308/6187/20 по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 358 КК України та по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 362 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 перебуває об`єднана справа № 308/6187/20 у кримінальному провадженні № 1-кп/308/742/20, відомості про яке 06.04.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 358 КК України та кримінальному провадженні № 1-кп/308/341/22, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 21.03.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 362 КК України.

30.11.2023 року судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 канцелярією суду передана заява заяву потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_6 про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_7 в об`єднаній справі № 308/6187/20 по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 358 КК України та по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 362 КК України.

В обґрунтування заяви про відвід потерпілі та їх представник посилаються на ряд порушень, які, на їх думку, були допущені суддею ОСОБА_7 в ході розгляду даного кримінального провадження, зокрема затягування розгляду справи, позасудове вирішення питання про об"єднання кримінальних проваджень № 0000090 та № 0000023 і як наслідок незаконне постановлення ухвали від 08.07.2022 року, а також дружні відносини її батька із обвинуваченим ОСОБА_8 .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 заяву про відвід судді ОСОБА_7 підтримав з підстав викладених у ній та просив суд її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви судом, оскільки вважає її необґрунтованою.

Причини неявки в судове засідання потерпілої ОСОБА_5 та представника потерпілих ОСОБА_6 суду не відомі.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_10 на розгляд заяви не з`явились, про час, дату та місце розгляду заяви були повідомлені. Причини неявки суду не відомі.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_11 на розгляд заяви не прибули, проте адвокат ОСОБА_11 подав клопотання про проведення судового засідання у відсутності обвинуваченого та його захисника. При цьому зазначив , що в задоволенні заяви про відвід слід відмовити у зв"язку із необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду)..

Вивчивши заяву про відвід, надані учасниками судового засідання пояснення та заперечення, дослідивши мастеріали справи , суд не убачає підстав для задоволення заявленого відводу виходячи з наступного.

Статтею 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з заявою про відвід судді, потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та їх представником ОСОБА_6 заявлено про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_7 у зв"язку з порушеннями, які, на їх думку, були допущені суддею ОСОБА_7 в ході розгляду даного кримінального провадження, зокрема затягування розгляду справи, позасудове вирішення питання про об"єднання кримінальних проваджень № 0000090 та № 0000023 і як наслідок незаконне постановлення ухвали від 08.07.2022 року, а також дружні відносини її батька із обвинуваченим ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Схожі положення містить ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У відповідності до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

При вирішенні заявленого відводу суд виходить з того, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Отже, слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

При з"ясуванні основних критеріїв неупередженості суд керується джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

У відповідності з практикою Європейського Суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

1) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

2) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, заява N33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII) зазначив, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

На існування презумпції неупередженості судді вказував Європейський суд з прав людини також у справі «Хаушильд проти Данії» у якому зазначив, що суддя вважається неупередженим, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому, враховується думка сторін, однак вирішальним є результат об`єктивної перевірки.

У рішенні у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Частиною 5 статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Проте, заявлений заявниками відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про упередженість судді ОСОБА_7 при розгляді об"єднаного кримінального провадження, як не містить і інших, визначених ст. 75, 76 КК України, підстав, які унеможливлюють участь судді ОСОБА_7 у розгляді вказаного кримінального провадження.

Щодо посилання потерпілих та представника потерпілих на позасудове, тобто без проведення судового засідання вирішення питання про об"єднання кримінальних проваджень № 0000090 та № 0000023 і як наслідок незаконне постановлення суддею ОСОБА_7 ухвали від 08.07.2022 року, то з цього приводу слід зазначити наступне.

Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 08.04.2022 року у справі №308/4272/22 постановлено передати матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 21.03.2018, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 362 КК України (єдиний унікальний номер судової справи: 308/4272/22) судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 для вирішення питання про об`єднання з матеріалами кримінального провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 06.04.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 362, ч.2 ст.358 КК України (єдиний унікальний номер судової справи: 308/6187/20), в одне провадження. Суд звертає увагу, що в судовому засідання за наслідками якого постановлювалася ухвала крім інших учасників судового провадження брали участь потерпілий ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 , які в судовому засіданні проти передачі матеріалів кримінального провадження до іншого складу суду для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень не заперечили ( т.2 а.с. 217).

Крім того, відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 08.07.2022 року у справі №308/6187/20, зокрема постановлено кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000023 від 21.03.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 362 КК України, об`єднання в одне провадження з кримінальним провадженням, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 06.04.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 362, ч.2 ст.358 КК України. Присвоїти об`єднаному кримінальному провадженню номер № 308/6187/20. Суд також звертає увагу, що в судовому засідання за наслідками якого постановлювалася ухвала крім інших учасників судового провадження брав участь представник потерпілих ОСОБА_6 , який в судовому засіданні висказував свою думку, зокрема щодо призначення судового розгляду (т.2 а.с. 226).

Зазначені обставини свідчать про необгрунтованість заяви потерпілих та їх представника про відвід судді в частині позасудового, тобто без проведення судового засідання, вирішення питання про об"єднання кримінальних проваджень № 0000090 та № 0000023 та постановлення суддею ОСОБА_7 ухвали від 08.07.2022 року.

Незгода потерпілих та їх представника з прийнятими суддею рішеннями у справі з розгляду процесуальних питань не може бути підставою для відводу.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

З приводу наведеного суддя звертає увагу на те, що виходячи із правових норм, закріплених в ст. ст. 75, 76 КПК України, ст. ст. 14, 106 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. ст.126, 129 Конституцій України, рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя, підготовки, розгляду справ у судових інстанціях, звернення рішення до виконання тощо можуть оскаржуватися в апеляційному та касаційному порядку і не є підставою для відводу судді (колегії суддів) у справі. Тому наведені заявниками обставини не можуть бути підставою для відводу судді ОСОБА_7 у цій справі.

Дослідивши доводи учасників судового провадження та зміст заяви про відвід, суд уважає, що судовим розглядом такої заяви не встановлено існування обставин, які б суперечили загальним засадам кримінального провадження та унеможливлювали прийняття суддею ОСОБА_7 законного та об`єктивного судового рішення, тобто заявлений відвід не містить належних та конкретних даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення, й тому такий не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 369, 371, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та їх представника ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 у об`єднаній справі № 308/6187/20 по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 358 КК України та по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 362 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1