Справа № 163/2720/23
Провадження № 1-кс/163/2/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2024 року Слідчий суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

представника третьої особи ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області клопотання представника третьої особи - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000402,

в с т а н о в и в :

У клопотанні адвокат ОСОБА_5 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 05.12.2023 в кримінальному провадженні №0000402, а саме: автомобіля марки "DAF CF 85.410", номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтва про його реєстрацію.

Клопотання обґрунтоване тим, що арештоване майно було визнано речовим доказом в цьому провадженні, а метою накладення арешту слугувала необхідність його збереження. Вважає, що потреба в подальшому застосуванні цього заходу із вказаних підстав відпала. З початку здійснення досудового розслідування було здійснено всі необхідні слідчі дії з арештованим майном. Під час огляду місця події була окреслена схема ДТП, вилучені камери відеоспостереження, автомобілі оглянуті, що буде цілком достатньо для вироблення експертом відповідного висновку щодо вини одного з водіїв у вчиненні ДТП. Крім цього керівництво ТОВ "Волиньдорбут" в особі директора ОСОБА_6 бере на себе зобов`язання надати працівникам поліції вищевказаний автомобіль за першою вимогою.

В судовому засіданні слідчий при вирішенні даного клопотання поклався на розсуд суду.

Прокурор проти клопотання заперечив та просив у його задоволенні відмовити, оскільки досудове розслідування даного кримінального провадження триває.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

З вивчених матеріалів кримінального провадження №60000402 вбачається, що відомості в ЄРДР за ознаками ч.1 ст.286 КК України внесені 04.12.2023.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду від 05.12.2023 року накладено арешт зокрема і на вилучений 03 грудня 2023 року автомобіль марки "DAF CF 85.410", номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтва про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , заборонивши власнику (володільцю) володіти, користуватись та розпоряджатися вказаним майном.

Власником автомобіля марки "DAF CF 85.410", номерний знак НОМЕР_1 , є ТОВ "ПБС", а згідно договором оренди №01/12/2023-1-О законним володільцем - ТОВ "Волиньдлрбуд"

Факт дорожньо-транспортної пригоди за участю зазначених слідчим в клопотанні транспортних засобів стверджено рапортом старшого інспектора-чергового відділення поліції № 1 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 03.12.2023 року, повідомленням чергового лікаря №148 від 03.12.2023 року, протоколом огляду місця ДТП, письмовими поясненнями водіїв транспортних засобів.

Підозра в цьому провадженні нікому не оголошена, досудове розслідування триває.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 173 КПК України, у питанні про арешт майна враховується:

1) правова підстава для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Під час розгляду клопотання встановлено, що була правова підстава для арешту мана - збереження речового доказу та проведення експертиз для здобуття доказів.

Досудове розслідування в цьому провадженні триває, підозра у вчиненні кримінального правопорушення нікому не оголошено.

Тривалий арешт порушує права власника, як підприємця через надмірне обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, оскільки вилучене авто використовувалось для розчищання автодоріг.

Суд приходить висновку, що надмірна тривалість арешту на майно, за умови відсутності підозри жодній особі є невиправданим втручанням у право власника на мирне володіння своїм майном та обмеження його правомірної підприємницької діяльності, що не відповідає принципу розумності та співрозмірністі такого обмеження завданням кримінального провадження за обставин його розслідування.

Крім цього, слідчий в судовому засіданні зазначив, що на даний час всі експертизи із зазначеним автомобілем проведені.

Отже, за результатами розгляду клопотання встановлено, що під час накладення арешту на майно було обрано найбільш обтяжливий спосіб арешту, що на даний час не відповідає можливим ризикам в цьому провадженні.

Під час розгляду клопотання встановлено малу ймовірність ризиків, передбачених ч.11 ст.170 КПК України, у випадку передачі транспортного засобу його законному володільцю.

При цьому очевидним є що ідентифікація особи власника в сукупності із встановленою ст.388 КК України відповідальністю за незаконні дії щодо арештованого майна достатньо гарантує його належне збереження.

У зв`язку з цим вбачаються підстави для висновку, що клопотання належним чином обґрунтоване і тому підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 174, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині заборони власнику володіти та користуватися арештованим майном: автомобілем марки "DAF CF 85.410", номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що накладений в кримінальному провадженні №0000402 ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 05.12.2023 року.

Скасування арешту вказаного майна в частині заборони володіння та користування є підставою для його повернення власнику (володільцю).

Роз`яснити власнику майна, що наслідком незаконних дії щодо арештованого майна є підставою для кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 388 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1