Справа № 703/4868/23

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установив:

03 жовтня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаною скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважену особу слідчого відділення відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які викладені у його заяві, яка отримана 01 серпня 2023 року, та розпочати за цією заявою досудове розслідування.

Скаргу обґрунтовує тим, що 01 серпня 2023 року скаржник звернувся до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області із заявою про вчинення директором ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» (ідентифікаційний код юридичною особи 43131657), що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Коробейника, буд.1, ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами протиправних дій, направлених на незаконну безпідставну невиплату заробітної плати більш як за один місяць, вчинену умисно керівництвом товариства, а також щодо умисного невиконання рішення суду, що набрало законної сили. Скаржник вважає, що діях вказаних осіб підпадають під ознаки злочину, передбаченого ст.175 та ст.382 КК України.

У поданій скаржником заяві повідомлялося, що з 20 серпня 2020 року по 29 березня 2021 року він перебував у трудових відносинах з товариством, де працював на посаді складальника електричних машин та апаратів 2р. цеху полюсних котушок. У зв`язку з систематичним порушенням товариством його прав та законних інтересів, зокрема щодо невиплати заборгованості з заробітної плати, скаржник був змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

Так, рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області у справі №703/2302/21 за позовом скаржника до товариства, вирішено: стягнути з ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі в сумі 25350 гривень 67 копійок з відрахуванням всіх належних зборів, податків та обов`язкових платежів; зобов`язати ТОВ «Смілянський електромеханічний завод2 змінити зазначене в наказі№К-300 від 13 квітня 2021 року формулювання причин звільнення ОСОБА_3 з роботи, вказавши замість «звільнити 30 березня 2021 року за прогули без поважних причин, згідно п.4 ст.40 КЗпП України» наступне формулювання підстави звільнення: «звільнити 29 березня 2021 року за власним бажанням, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, у зв`язку з невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю»; стягнути з ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» на користь ОСОБА_3 невиплачену вихідну допомогу при звільненні в розмірі 22417 гривень 32 копійки з відрахуванням всіх належних зборів, податків та обов`язкових платежів; стягнути з ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнення за період з 30 березня 2021 року по 19 липня 2021 року в сумі 27973 гривень 60 копійок з відрахуванням всіх належних зборів, податків та обов`язкових платежів; стягнути з ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» на користь ОСОБА_3 1816 гривень витрат на сплату судового збору.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року у справі №703/2302/21 скасовано рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2022 року в частині зміни формулювання причин і дати звільнення, стягнення невиплаченої вихідної допомоги у розмірі 22417 гривень 32 копійки та постановлено в цій частині нове рішення: в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» щодо зміни формулювання причин і дати звільнення та стягнення невиплаченої вихідної допомоги у розмірі 22417 гривень 32 копійки відмовлено. В іншій частині рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2022 року залишено без змін.

Вказаними вище рішеннями суду встановлено обставини, які не підлягають доказуванню, оскільки такі обставини встановлені в рішенні суду, яке набрало законної сили.

Однак, до цього часу товариство навмисно не виконало рішення суду, яке набрало законної сили, зокрема не виплатило скаржнику заборгованість з заробітної плати, а також скаржнику не видано трудову книжку.

Посадові особи товариства навмисно не отримують засобами поштового зв`язку поштову кореспонденцію, яку скаржник направляє до них, не виплачують йому заборгованість з виплати заробітної плати та протиправно утримують у себе його трудову книжку.

У своїй заяві про вчинення злочину скаржник просив: прийняти та зареєструвати заяву про вчинення директором ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» ОСОБА_4 та іншими посадовими особами ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.175 та ч.1 ст.382 КК України, а також невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання цієї заяви внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань; розпочати за цією заявою про вчинення злочину досудове розслідування у формі досудового слідства у зв`язку із вчиненням дій, які мають ознаки складу злочину; про прийняте рішення повідомити його письмово у встановленому порядку, надіславши інформацію про це та витяг з ЄРДР за адресою: АДРЕСА_1 .

Після отримання вказаної заяви про вчинення кримінального правопорушення, дізнавачем (слідчим) жодних дій, спрямованих на внесення наданих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового розслідування не вчинялося. Листом від 28 серпня 2023 року за підписом т.в.о. начальника відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області скаржника повідомлено про не внесення відомостей за його заявою до ЄРДР, що є порушенням ст.214 КПК України, внаслідок чого скаржник звернувся до слідчого судді з даною скаргою.

Скаржник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду з клопотанням, в якому просив розгляд скарги провести без його та скаржника участі та задовольнити скаргу. Крім того зазначив, що про не внесення до ЄРДР відомостей, які викладені у заяві про злочин від 01 серпня 2023 року ОСОБА_3 дізнався лише 26 вересня 2023 року після отримання засобами поштового зв`язку листа від 28 серпня 2023 року за підписом т.в.о. начальника відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про не внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд скарги провести без його участі та у задоволенні скарги відмовити, оскільки скаржником не долучено всіх необхідних документів для вирішення питання по суті, у тому числі документів щодо відкриття виконавчого провадження, звернення рішення суду до виконання.

Враховуючи положення ч.4 ст.107 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, врахувавши позицію представника та прокурора, які викладені у їх заявах про розгляд скарги без їх та скаржника участі, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Європейський суд з прав людини у справі «Bellet v. France» зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник ОСОБА_3 01 серпня 2023 року звернувся до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.175 та ч.1 ст.382 КК України, в якій виклав обставини, які, на її думку вказують на наявність в діях посадових осіб ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» ознак вказаних кримінальних правопорушень, при цьому ці обставин є аналогічними обставинам, які зазначені у скарзі.

У вказаній скарзі ОСОБА_3 просив: прийняти та зареєструвати заяву про вчинення директором ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» ОСОБА_4 та іншими посадовими особами ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.175 та ч.1 ст.382 КК України, а також невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання цієї заяви внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань; розпочати за цією заявою про вчинення злочину досудове розслідування у формі досудового слідства у зв`язку із вчиненням дій, які мають ознаки складу злочину; про прийняте рішення повідомити його письмово у встановленому порядку, надіславши інформацію про це та витяг з ЄРДР за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, у зазначеній скарзі зазначено, що додатками до неї є: копія паспорта ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 ; копія картки від 17 червня 2004 року про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_3 ; довідка ПФУ форма ОК-5 від (дата відсутня) (оригінал); довідка ПФУ форма ОК-7 від (дата відсутня) (оригінал); копія листа ОСОБА_3 від 02 липня 2021 року до ТОВ «Смілянський електромеханічний завод»; копія листа ОСОБА_7 від (дата відсутня) до ТОВ «Смілянський електромеханічний завод»; копія рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2022 року у справі №703/2302/21; копія постанови Черкаського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року у справі №703/2302/21.

Листом за №13226 від 28 серпня 2023 року за підписом т.в.о. начальника відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області повідомлено ОСОБА_3 про те, що його звернення з приводу того, що ТОВ «СЕМЗ» не виконує рішення суду щодо виплати заробітної плати заявнику, зареєстровано до Єдиного обліку інформаційно-телекомунікаційної системи Інформаційного порталу Національної поліції України за №7653 від 01 серпня 2023 року та розглянуте. В зв`язку з тим, що за результатами перевірки не виявлено даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, підстави для внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань..

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України).

Так, як вбачається з матеріалів скарги, скаржник ОСОБА_3 з 20 серпня 2020 року по 29 березня 2021 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Смілянський електромеханічний завод».

У скарзі ОСОБА_3 стверджує, що під час перебування у вказаних трудових відносинах, ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» порушив його прав та законні інтереси, зокрема шляхом незаконної безпідставної невиплати заробітної плати більш як за один місяць, що, на його думку, вчинено умисно керівництвом вказаного товариства, у зв`язку з чим вказує на наявність ознак злочину, передбаченого ч.2 ст.175 КК України.

Як на підставу вказаного твердження скаржник ОСОБА_3 посилається на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року у справі №703/2302/21.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.175 КК України, кримінальна відповідальність за даною частиною статті настає у разі безпідставної невиплати заробітної плати, стипендії, пенсії чи іншої установленої законом виплати громадянам більш як за один місяць, вчинена умисно керівником підприємства, установи або організації незалежно від форми власності чи громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності.

Згідно диспозиції ч.2 ст.175 КК України, кримінальна відповідальність за даною частиною статті вчинення того самого діяння, якщо воно було вчинене внаслідок нецільового використання коштів, призначених для виплати заробітної плати, стипендії, пенсії та інших встановлених законом виплат.

Об`єктивна сторона складу вказаного кримінального правопорушення виражається у безпідставній невиплаті заробітної плати, стипендії, пенсії чи іншої установленої законом виплати громадянам більше ніж за один місяць.

Під невиплатою заробітної плати, стипендії, пенсії чи іншої установленої законом виплати слід розуміти неповну або несвоєчасну виплату громадянам зазначених виплат. Така невиплата утворює склад злочину, передбаченого ст.175 КК України, якщо вона: 1) є безпідставною; 2) має місце протягом певного строку (більше ніж за один місяць).

Безпідставною зазначена невиплата вважатиметься тоді, коли вона має місце, незважаючи на наявність законних підстав для виплати заробітної плати, стипендії, пенсії чи іншої установленої законом виплати громадянам. Не буде складу цього злочину, якщо зазначені виплати не здійснюються на законних підставах (наприклад, несплата частини заробітної плати в результаті відрахування із неї для покриття заборгованості працівника підприємству, установі, організації, на якому він працює) або їх невиплата зумовлена об`єктивними причинами (наприклад, неповним бюджетним фінансуванням, відсутністю необхідних для виплат коштів на рахунках підприємства, установи, організації).

Склад злочину, передбаченого ст.175 КК України, має місце лише у разі зазначеної невиплати більше ніж за один місяць. Вказівка закону на такий термін свідчить не лише про те, що невиплата, наприклад, заробітної плати чи пенсії за один місяць не є кримінально караною (за такі дії може наставати адміністративна відповідальність, передбачена КУпАП), а й про те, що вона може стосуватися лише тих виплат громадянам, які мають регулярний характер.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2022 року у справі №703/2302/21 вирішено, зокрема стягнути з ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі в сумі 25350 гривень 67 копійок з відрахуванням всіх належних зборів, податків та обов`язкових платежів. Постановою Черкаського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року рішення суду першої інстанції у вказаній частині залишено без змін.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, яке не було змінено під час його апеляційного перегляду, у ній зазначено: «Судом оглянуто подані докази та встановлено, що заробітна плата, нарахована з серпня 2020 року по березень 2021 року із зазначеними у платіжних відомостях сумами виплачена позивачу, що підтверджується розрахунковими листками.

Судом також оглянуто надані позивачем виписки по його картковому рахунку № НОМЕР_2 з яких вбачається, що заробітна, яка надходила на рахунок позивача різниться з сумами, зазначеними у платіжних відомостях, розрахункових листах та у довідці про доходи.

Зокрема, згідно виписки по картковому рахунку у вересня 2020 року на картку позивача зарахована заробітна плата на загальну суму 41121 грн. 35 коп. у жовтні 2020 року в сумі 4927 грн. 09 коп., у листопаді 2020 року в сумі 3342 грн. 77 коп. за грудень 2020 року надходження по заробітній платі позивача відсутні, у січні 2021 року в сумі 11462 грн.21 коп., у лютому 2021 року у сумі 8778 грн.73 коп., у березні 2021 року в сумі 11212 грн.16 коп. та у квітні 2021 року у сумі 10678 грн. 69 коп.

Під час розгляду справи відповідачем наявність вказаних робіжностей у виплаті позивачу заробітної плати не спростовано, довідки про відсутність заборгованості перед позивачем суду не надано, відтак, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи наявність невчасної виплата заробітної плати позивачу».

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2022 року у справі №703/2302/21, яке залишено без змін у вищевказаній частині постановою Черкаського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року, встановлено виплату ОСОБА_3 заробітної плати у розмірі, який є меншим від нарахованого, невиплату заробітної плати за один місяць (за грудень 2020 року), а також несвоєчасність виплати заробітної плати.

При цьому, вказаним рішенням не встановлено невиплату скаржнику ОСОБА_3 заробітної плати більш як за один місяць, а також, що така невиплата була безпідставною та вчинена умисно керівником ТОВ «Смілянський електромеханічний завод», а тим паче судом не встановлювалося нецільове використання коштів, які мали бути виплачені ОСОБА_3 як заробітна плата.

Крім того, у вказаному рішенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області зазначено, що «суд не враховує посилання позивача як на доказ наявності заборгованості по заробітній платі довідок форми ОК-5 та ОК-7, оскільки такі містять індивідуальні відомостей про застраховану особу, видана управлінням Пенсійного фонду України та не підтверджують наявність заборгованості по заробітній платі та не визначають її розмір».

Таким чином, додані ОСОБА_3 до заяви про вчинення кримінального правопорушення довідки ПФУ форми ОК-5 та ОК-7, жодним чином не підтверджують посилання скаржника про безпідставну невиплату йому ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» заробітної плати більше ніж за один місяць.

Згідно ч.1 ст.41 КУпАП, адміністративна відповідальність даною частиною статті настає у разі порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що викладені як заяві про вчинення кримінального правопорушення, так і у скарзі доводи ОСОБА_3 у частині невиплати йому посадовими особами ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» заробітної плати, у поєднанні з наданими ним документами, не містять ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.175 КК України, натомість містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 КУпАП.

Крім того, скаржник ОСОБА_3 стверджує, що діях посадових осіб ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.382 КК України, кримінальна відповідальність за даною частиною статті настає у разі умисного невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України полягає в одному із таких, аль¬тернативно зазначених у диспозиції діянь, як: а) невиконання (ухилення від вико¬нання) вироку, рішення ухвали, постанови суду або б) перешкоджання їх виконанню.

Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання (умисно не розпечатує пошту, не приймає державного виконавця, направляє документ не за адре¬сою тощо).

Як у заяві про вчинення кримінального правопорушення, так і у скарзі, як на підставу вказаного твердження, ОСОБА_3 зазначив, що до цього часу ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» навмисно не виконало рішення суду, яке набрало законної сили, зокрема не виплатило йому заборгованість з заробітної плати, а також не видано трудову книжку. Посадові особи вказаного товариства навмисно не отримують засобами поштового зв`язку поштову кореспонденцію, яку він направляє до них, не виплачують йому заборгованість з виплати заробітної плати та протиправно утримують у себе його трудову книжку.

Однак, будь-яких доказів, які підтверджують твердження скаржника ОСОБА_3 про те, що ним засобами поштового зв`язку на адресу ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» направлялася кореспонденція, у тому числі щодо виконання вищевказаного рішення суду, з зазначенням реквізитів рахунку, на який вказане товариство мало перерахувати кошти, які стягнуті на його користь за рішенням суду, ні до заяви про вчинення кримінального правопорушення, ні до скарги не додано.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Таким чином, примусове стягнення з ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» на користь скаржника ОСОБА_3 сум, стягнення яких передбачено рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2022 року у справі №703/2302/21, відбувається у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_3 ні до заяви про вчинення кримінального правопорушення, ні до скарги, не додано доказів отримання ним у Смілянському міськрайонному суді Черкаської області виконавчого листа на підставі вказаного рішення, пред`явлення його до виконання у відповідний орган державної виконавчої служби, відкриття виконавчого провадження за ним та що у даному виконавчому провадженні не було стягнуто з ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» на його користь коштів внаслідок умисного ухилення боржника.

Сам по собі факт невиконання ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» до даного часу вищевказаного рішення суду, з урахуванням відсутності доказів вчинення ОСОБА_3 вищевказаній дій, не утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, оскільки за вказаних обставин ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» позбавлений об`єктивної можливості виконати рішення суду як у добровільному, так і примусовому порядку.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що уповноваженими особами відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області правомірно дійшли висновку щодо не виявлення під час розгляду заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення даних, які б вказували на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.175 та ст.382 КК України, а відтак і обґрунтовано відмовили у внесенні відомостей за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 3, 9, 28, 214, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України,-

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у заяві від 01 серпня 2023 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1