Єдиний унікальний номер 333/612/24
Провадження №1-кс/333/402/24
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000201, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2024, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Черняхів Черняхівського району Житомирської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який перебуває на посаді помічника гранатометника 3-го взводу оперативного призначення 1-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 5-го батальйону оперативного призначення, у військовому званні «солдат», який не має місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.01.2024 слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 11.04.2023 № 112 солдата ОСОБА_7 призначено на посаду помічника гранатометника 3-го взводу оперативного призначення 1-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 5-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість, також кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Так, 18 січня 2024 року, приблизно о 19:30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи поза службою, будучі у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 - за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час конфлікту із ним, який виник на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, схопив зі столу кухонний ніж та наніс ним удар потерпілому в область грудної клітини праворуч.

Після цього, не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_7 , діючи без розриву у часі, з раніше визначеним умислом, спрямованим на вбивство, наніс не менше чотирьох ударів рукою по голові та обличчю потерпілого, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для вбивства ОСОБА_8 та залишив місце події.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 спричинено поєднану травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій та садна м`яких тканин потиличної ділянки голови, обличчя, непроникаюче колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки справа, геморагічний шок І-ІІ ст., однак смерть потерпілого не настала з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 , через те, що ОСОБА_8 своєчасно була надана необхідна медична допомога.

Таким чином, ОСОБА_7 , за викладених вище обставин, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України - закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

19 січня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України. Час фактичного затримання 22 годин 20 хвилин 18.01.2024. Час початку складання протоколу 03 година 30 хвилин 19.01.2024.

19 січня 2024 року старшим слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі підполковником Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Провина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події - квартири АДРЕСА_2 , під час якого, у кімнаті «кухня» виявлено халат синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору та пошкодженням тканини у вигляді порізу, на підлозі виявлено плями та калюжі речовини бурого кольору, в рукомийнику кухонний ніж з полімерним руків`ям, на лезі якого сліди речовини бурого кольору;

- показами потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що 18.01.2024, в період часу з 18 год. до 20 год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 він разом зі своєю знайомою на ім`я ОСОБА_10 та нареченим сестри останньої - ОСОБА_11 вживав алкогольні напої. Під час вживання алкоголю, ОСОБА_12 , схопив з підставки для ножів, що стояла на столі найбільший за розмірами кухонний ніж, яким наніс йому удар в область грудної клітини праворуч, після чого приблизно 4 удари по голові зверху;

- довідкою КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР від 19.01.2024, відповідно до якої ОСОБА_8 18.01.2024 госпіталізовано до торакального відділення вказаного лікувального закладу з діагнозом: «Поєднана травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій та садна м`яких тканин потиличної ділянки голови, обличчя, непроникаюче колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки справа, геморагічний шок І-ІІ ст., алкогольне сп`яніння.»;

- показами свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що 18.01.2024, приблизно о 10 год., їй зателефонував співмешканець її сестри ОСОБА_14 - чоловік на ім`я ОСОБА_15 , який пояснив, що посварився із сестрою та хотів приїхати поспілкуватися. ОСОБА_8 був не проти цього. Об 11:30 год. ОСОБА_15 приїхав, проте не міг знайти будинок, через що вона вийшла його зустрічати. Зустрівши ОСОБА_15 , вони зайшли до магазину, де придбали пляшку коньяку, яку в подальшому утрьох розпивали. Далі ОСОБА_15 сходив ще за однією пляшкою, та вони продовжили вживати алкоголь. Під час вживання алкоголю між ОСОБА_8 та ОСОБА_15 виник конфлікт, під час якого останній узяв кухонний ніж та наніс удар навідмаш по голові ОСОБА_8 , а також декілька ударів тим же ножем в область грудної клітини останнього. Далі вона попросила ОСОБА_15 піти, що він і зробив, а вона викликала швидку медичну допомогу ОСОБА_8 .

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_16 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме за вчинення злочину за правовою кваліфікацією, передбаченою ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, який згідно ст.12 КК України, віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Зазначені обставини свідчать про соціальну небезпеку підозрюваного ОСОБА_5 для громадян, про необхідність його ізоляції задля захисту суспільства від його ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень. І це є вагомою підставою вважати про те, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_5 буде саме тримання під вартою.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_5 не можливо, так як він не зможе виконувати обов`язки покладені на особу при обрані особистого зобов`язання, домашнього арешту. Особисту поруку не можливо застосувати у зв`язку з відсутністю осіб, яких слідство вважає такими, що заслуговують на довіру, і які б могли поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу окрім як тримання під вартою до розгляду кримінального провадження в суді.

Крім того, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

В судовому засіданні, слідчий ОСОБА_4 у повному обсязі підтримав клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисниця ОСОБА_6 заперечували проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що 19.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України (кримінальне провадження №0000201).

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором ОСОБА_3 оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_5 щодо вручення йому 19.01.2024 в 18 год. 20 хв. копію клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу:

- протоколом огляду місця події - квартири АДРЕСА_2 , під час якого, у кімнаті «кухня» виявлено халат синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору та пошкодженням тканини у вигляді порізу, на підлозі виявлено плями та калюжі речовини бурого кольору, в рукомийнику кухонний ніж з полімерним руків`ям, на лезі якого сліди речовини бурого кольору;

- показами потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що 18.01.2024, в період часу з 18 год. до 20 год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 він разом зі своєю знайомою на ім`я ОСОБА_10 та нареченим сестри останньої - ОСОБА_11 вживав алкогольні напої. Під час вживання алкоголю, ОСОБА_12 , схопив з підставки для ножів, що стояла на столі найбільший за розмірами кухонний ніж, яким наніс йому удар в область грудної клітини праворуч, після чого приблизно 4 удари по голові зверху;

- довідкою КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР від 19.01.2024, відповідно до якої ОСОБА_8 18.01.2024 госпіталізовано до торакального відділення вказаного лікувального закладу з діагнозом: «Поєднана травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій та садна м`яких тканин потиличної ділянки голови, обличчя, непроникаюче колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки справа, геморагічний шок І-ІІ ст., алкогольне сп`яніння.»;

- показами свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що 18.01.2024, приблизно о 10 год., їй зателефонував співмешканець її сестри ОСОБА_14 - чоловік на ім`я ОСОБА_15 , який пояснив, що посварився із сестрою та хотів приїхати поспілкуватися. ОСОБА_8 був не проти цього. Об 11:30 год. ОСОБА_15 приїхав, проте не міг знайти будинок, через що вона вийшла його зустрічати. Зустрівши ОСОБА_15 , вони зайшли до магазину, де придбали пляшку коньяку, яку в подальшому утрьох розпивали. Далі ОСОБА_15 сходив ще за однією пляшкою, та вони продовжили вживати алкоголь. Під час вживання алкоголю між ОСОБА_8 та ОСОБА_15 виник конфлікт, під час якого останній узяв кухонний ніж та наніс удар навідмаш по голові ОСОБА_8 , а також декілька ударів тим же ножем в область грудної клітини останнього. Далі вона попросила ОСОБА_15 піти, що він і зробив, а вона викликала швидку медичну допомогу ОСОБА_8

19 січня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України. Час фактичного затримання 22 годин 20 хвилин 18.01.2024. Час початку складання протоколу 03 година 30 хвилин 19.01.2024.

19 січня 2024 року старшим слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі підполковником Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Разом з тим, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує:, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді від 7 до 15 років позбавлення волі, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі; незаконно впливати на потерпілого у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 (особливо тяжкий злочин), дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, не одружений, військовослужбовець, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, раніше не судимого.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України» крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_9 злочину, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним (на теперішній час вину визнає, підозрюється у вчинені замаху на вбивство).

Також з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність таких даних для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду та вчините інше кримінальне правопорушення, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий судця вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

Частину четверту статті 183 доповнено пунктом 4 згідно із Законом № 671-IX від 04.06.2020\

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Частину четверту статті 183 доповнено пунктом 5 згідно із Законом № 1094-IX від 16.12.2020\

Оскільки ОСОБА_7 вчинив злочин із застосування насильства до потерпілого, слідчий суддя вирішив не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 18.03.2024 до 22 год. 20 хв. (включно). Строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з моменту його фактичного затримання з 19.01.2024 о 22 год. 20 хв.

Клопотання ОСОБА_5 та його захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МЮУ.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського

районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1