26.12.2023
Справа № 642/7530/23
Провадження № 1-кс/642/4118/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, старшого лейтенанта ДБР ОСОБА_3 , погоджене прокурором про арешт майна у кримінальному провадженні за №0003329 від 20.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України,-

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 із клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування зазначив, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального правління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003329 від 20.12.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.12.2023 приблизно о 19 гол. 14 хв. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 - стрілець другого стрілецького відділення третього стрілецького взводу другої стрілецької роти солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись поблизу АДРЕСА_1 допустив порушення правил поводження зі зброєю - автоматом АК-74 № НОМЕР_2 , внаслідок чого, спричинив собі тілесні ушкодження.

19.12.2023 старшим слідчим СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано- Франківській області ОСОБА_5 проведено огляд місця події, в ході якого у командира другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_6 , на підставі його заяви про добровільну видачу, вилучено автомат АК- № НОМЕР_2 та 29 набоїв. Вказане майно закріплене за військовослужбовцем військової частини ОСОБА_7 та належить державі Україна в особі військової частини НОМЕР_3 .

Опитаний 20.12.2023 режимі телефонної конференції ОСОБА_6 повідомив, що 18.12.2023, знаходячись на бойових позиціях поблизу АДРЕСА_1 , стрілець другого стрілецького відділення третього стрілецького взводу другої стрілецької роти солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 забрав автомат АК-74 № НОМЕР_2 з набоями, що закріплений за військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_7 та внаслідок необережного поводження з автоматом спричинив собі тілесні ушкодження.

В ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Автомат та набої, виявлені та вилучені в ході огляду місця події від 19.12.2023 відповідають ознакам речових доказів, зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки автомат є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, а набої перебували у магазині автомату у момент чинення кримінального правопорушення і, тому, мають значення для встановлення обставин кримінального провадження.

З огляду на це, постановою слідчого від 20.12.2023 вилучені автомат та набої визнано речовими доказами.

Отже, виходячи з викладеного, вбачається, що у кримінальному провадженні є підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, завданням якого, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.

Одночасно встановлено, що власником вилучених автомата та набоїв є держава Україна в особі військової частини НОМЕР_3 (контактна особа командир другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_6 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутності, клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Від командира другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_6 , яка є власником вилучених речей надійшла заява, в які він не заперечує проти накладення арешту на майно. Клопотання просив розглядати без його участі.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, 18.12.2023 приблизно о 19 гол. 14 хв. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 - стрілець другого стрілецького відділення третього стрілецького взводу другої стрілецької роти солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись поблизу АДРЕСА_1 допустив порушення правил поводження зі зброєю - автоматом АК-74 № НОМЕР_2 , внаслідок чого, спричинив собі тілесні ушкодження.

19.12.2023 старшим слідчим СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано- Франківській області ОСОБА_5 проведено огляд місця події, в ході якого у командира другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_6 , на підставі його заяви про добровільну видачу, вилучено автомат АК- № НОМЕР_2 та 29 набоїв. Вказане майно закріплене за військовослужбовцем військової частини ОСОБА_7 та належить державі Україна в особі військової частини НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 20.12.2023 предмети, виявлені та вилучені в ході огляду визнано речовими доказами, оскільки вони відповідають ознакам речових доказів, зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що зазначене вище майно, має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки підозрювана або особи, що діють в її інтересах, матимуть можливість розпорядитися ним

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, старшого лейтенанта ДБР ОСОБА_3 , погоджене прокурором про арешт майна у кримінальному провадженні за №0003329 від 20.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.414 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно - автомат АК-74 № НОМЕР_2 та 29 набоїв калібру 5, НОМЕР_4 , власником яких є держава Україна в особі військової частини НОМЕР_3 .

Визначити місцем зберігання речових доказів кімнату зберігання речових доказів Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області (м. Харків, вул. Ахієзерів, 30).

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити Другому слідчому відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1