Провадження № 1-кп/742/513/23
Єдиний унікальний № 742/5793/23
УХВАЛА

06 листопада 2023 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорки ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуки клопотання прокурорки Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 23.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.172 КК України, у порядку п.3-1 ч.1ст.284 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурорка Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним клопотанням, в якому просить закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 23.10.2020, у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що сектором дізнання Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000123 від 23.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.172 КК України, розпочатого за заявою ОСОБА_4 з приводу того, що 08.07.2020 його було незаконно звільнено з посади охоронника в СТОВ «Батьківщина». Під час досудового розслідування не встановлено особу, яка вчинила кримінальний проступок. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст.172 КК України, згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня вчинення особою вказаного кримінального правопорушення згідно зі статтею 49 КК України становлять два роки. У зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності просить закрити кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурорка підтримала клопотання, посилаючись на обставини, викладені в такому.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні категорично заперечував проти закриття кримінального провадження, оскільки досудове розслідування проведене не ефективно та зазначив, що особу, яка його незаконно звільнила встановлено.

Заслухавши прокурорку та потерпілого, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України полягає в тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно зі ст. 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 у справі Михалкова та інші проти України зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Аналіз норми п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України свідчить про те, що закриття кримінального провадження за вказаною правовою підставою може мати місце лише у разі доведеності події кримінального правопорушення, її юридичної кваліфікації та за умов не встановлення особи, яка його вчинила, і закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в клопотанні посилається на ту обставину, що в ході досудового слідства не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172 КК України, жодній особі не повідомлено про підозру, дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України.

Пунктом 1 частини 1статті 49 КК України дійсно визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Санкція ч.1 ст. 172 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, або виправні роботи на строк до двох років.

Отже, на даний час закінчились строки притягнення до кримінальної відповідальності.

Однак, закриття кримінального провадження з підстав, наведених прокурором, здійснюється судом виключно у випадку не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Із оглянутих судом матеріалів кримінального провадження №0000123 судом установлено, що 23.10.2020 до ЄРДР внесено повідомлення на підставі заяви ОСОБА_4 про грубе порушення законодавства про працю, а саме незаконне звільнення його з займаної посади охоронника СТОВ «Батьківщина».

У ході досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, а саме: допитані потерпілий та свідки, отриманий доступ до документів.

З матеріалів провадження, а саме з копії наказу №8-20//208- від 08.07.2020, вбачаються відомості про конкретну посадову особу, яка підписала наказ про припинення трудового договору, у зв`язку з чим положення п. 3-1 ч. 1 ст.284 КПК України не можуть бути застосовані в такому випадку.

Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження містяться дані про конкретну особу, то у порядку, встановленому КПК України, вказані дані мають бути перевірені, за результатами чого має бути прийнято рішення або про повідомлення цієї особи про підозру, згідно зі ст.276-278 КПК України, або про закриття кримінального провадження, але на підставі пунктів 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В будь-якому разі, у випадку наявності даних про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, підстав для закриття кримінального провадження згідно з п. 3-1 ч. 1 ст.284 КПК немає, у зв`язку з чим прокурору у клопотанні про закриття кримінального провадження саме з цієї підстави слід відмовити.

Враховуючи, що у клопотанні прокурора про закриття кримінального суд відмовляє, то кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, встановленому КПК України.

Керуючись ст.284,372,376,395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурорки Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 23.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.172 КК України, у порядку п.3-1 ч.1ст.284 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5