УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000684 від 23.10.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ананьїв Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, офіційно неодруженого, працюючого менеджером у ПП «Астрея», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим відділом ВП № 4 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідуванням в рамках кримінального провадження № 0000684 від 23.10.2023 рокуза ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що 22.10.2023 року приблизно о 21 годині 00 хвилин у ОСОБА_4 , який знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту з потерпілим ОСОБА_8 , виник умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 правою рукою стиснутою в кулак умисно наніс ОСОБА_8 удар в область обличчя, заподіявши йому тілесне ушкодження у вигляді перелому склепіння черепа.

За викладених обставин, 24.10.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням до слідчого судді і просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, обґрунтовуючи його тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного.

В судовому засіданні -

Прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 оголосив подане клопотання, вимоги його підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозра пред`явлена її підзахисному є необґрунтованою, а ризики не доведені стороною обвинувачення. Долучила у судовому засіданні характеризуючі документи відносно підозрюваного, відповідно до яких зазначила, що підозрюваний ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання та постійне місце мешкання, де проживає разом зі своєю цивільною дружиною. Також звернула увагу на те, що підозрюваний має вищу освіту, постійне місце роботи, характеризується за місцем проживання та за місцем роботи виключно з позитивної сторони, неодноразово нагороджувався грамотами та подяками за благодійність в умовах воєнного стану. Звернула увагу на те, що її підзахисний хворіє виразковою хворобою дванадцятипалої кишки та потребує лікування. Також офіційно здійснює догляд за матір`ю, яка є пенсіонеркою, інвалідом ІІ групи, тяжко хворіє і потребує його допомоги.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримав думку захисника ОСОБА_5 та просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 з пред`явленою йому підозрою не погодився, щодо обрання запобіжного заходу відносно нього підтримав думку своїх захисників та просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 24.10.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, зокрема: протоколом огляду місця події від 22.10.2023 року, а саме: ділянки місцевості розташованої за адресою: АДРЕСА_3 та показами свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, у зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Слідчий суддя, дослідивши матеріали додані в обґрунтування пред`явленої ОСОБА_4 підозри, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та відхиляє заперечення сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Щодо посилання прокурора на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 1, 3 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до наступного.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, пов`язаного із застосуванням насильства, що призвело до тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні у випадку направлення обвинувального акту до суду та визнання останнього винним у його вчиненні, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, враховуючи, що підозрюваний з пред`явленою йому підозрою не погоджується, що суттєво збільшує ризик його втечі, враховується слідчим суддею при оцінюванні ризику.

Також слідчим суддею враховується те, що підозрюваний офіційно неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, а тому слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваногоОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

З урахуванням наведеного, посилання сторони захисту на відсутність ризику переховування підозрюваного ОСОБА_4 з огляду на те, що він має зареєстроване місце проживання та постійне місце мешкання, місце роботи, характеризується за місцем проживання та за місцем роботи виключно з позитивної сторони, слідчий суддя визнає неспроможними, оскільки на даний час ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, що призвело до тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, при цьому не погоджується із підозрою.

Слідчий суддя вважає також доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику тогопідозрюваний ОСОБА_4 може впливати на потерпілого в рамках кримінального провадження.

Слідчий суддя не виключає наявність такого ризику, адже ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства та з підозрою категорично не погоджується, а тому з огляду на тяжкість покарання, яке може йому загрожувати у випадку направлення обвинувального акту до суду, може вдатися до спроб незаконно впливати на потерпілого із застосуванням насильства з мотивів надання ним неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя враховує, що метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ніж домашній арешт, в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого злочину, пов`язаного із насильством, який призвів до тяжких наслідків, наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено не було.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із покладенням на нього обов`язків передбачених п. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000684 від 23.10.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 24.12.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 22:00 години по 06:00 годину, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 24.12.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до старшого слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 за адресою: м. Одеса. вул. Люстдорофська дорога, 170 А за першою вимогою;

- не відвідувати місця, розважальні заклади, де здійснюється торгівля алкогольними напоями на розлив;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1