Справа 174/128/24
н/п 1-кп/174/24/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000002, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, який дітей не має, з професійно-технічною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без зареєстрованого місця проживання, раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду поступив обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості.

ОСОБА_4 27.11.2023 близько 13.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, в умовах воєнного стану, знаходився в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , де на поверхні тумби знаходився мобільний телефон марки «TECNO» модель «POVA LD7» ІMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в робочому стані, бувший у використанні, належний потерпілій ОСОБА_6 , який ОСОБА_4 визначив для себе як предмет злочинного посягання, внаслідок чого в останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефон марки «TECNO» модель «POVA LD7» ІMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

У той же день, тобто 27.11.2023 близько 13.05 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на власну користь шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, в умовах воєнного стану, взяв до рук з поверхні тумби мобільний телефон марки «TECNO» модель «POVA LD7» ІMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в робочому стані, бувший у використанні, вартістю 3 051,53 грн., який у подальшому, того ж дня, тобто 27.11.2023 у денний час, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, продав свідку ОСОБА_7 , таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та отримані грошові кошти витратив на власні потреби, не здійснивши при цьому жодних дій щодо повернення викраденого майна потерпілому, чим спричинив ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 3 051,53 грн.

31.01.2024 року між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з одного боку та підозрюваним у цьому провадженні - ОСОБА_4 з іншого боку та за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 , повністю визнає свою вину у інкримінованому йому діянні та щиро розкаюється у вчиненому, при цьому сторони досягли порозуміння, щодо призначення підозрюваному покарання передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, врахувавши тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, наявність обставин, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, відсутність обставин, які відповідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, сторони домовились про призначення підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , узгодженого покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Враховуючи, що на думку сторін виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, сторони узгодили звільнення підозрюваного від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, термін якого буде визначено судом. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, щиро каявся, пояснив, що 27.11.2023 близько 13.05 год. знаходячись в квартирі по АДРЕСА_3 , де він тимчасово проживав, взяв на поверхні тумби мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 , який він потім продав ОСОБА_7 .

У даному кримінальному провадженні наявні фактичні підстави для визнання винуватості, адже в судовому засіданні обвинувачений підтвердив факт вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин викладених у обвинувальному акті. ОСОБА_4 щиро розкаявся, просив затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Крім того, повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України.

Потерпіла в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти затвердження угоди не заперечувала.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, видпокарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 предявлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України. Так, суд доходить висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, відсутні обставини, які відповідно ст. 67 КК України обтяжують покарання.

Сторони домовились про призначення підозрюваному покарання, міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

При прийнятті рішення судом зясовано, що сторони усвідомлюють зміст укладеної угоди, свої права, а також наслідки укладання, затвердження угоди, та наслідки її невиконання.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

На суд при затвердженні угоди про визнання винуватості не можуть бути покладені інші обовязки щодо перевірки можливості її затвердження, ніж ті, які прямо передбачені у ст. 474 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Матеріальну шкоду в даному кримінальному провадженні спричинено потерпілій на суму 3 051,53 грн., яку відшкодовано шляхом повернення майна, цивільний позов не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 не обиралися.Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.01.2024 (ухвала по справі № 174/25/24, провадження 1-кс/174/4/2024) а саме: мобільний телефон марки «TECNO» модель «POVA LD7» ІMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «TECNO» модель «POVA LD7» ІMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який відповідно до квитанції № 1125 зберігається у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 4 КамРУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 376, 468, 469, 472, 473, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 січня 2024 року по кримінальному провадженню № 0000002 від 02.01.2024 року, укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого боку за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.01.2024 (ухвала по справі № 174/25/24, провадження 1-кс/174/4/2024) а саме: мобільний телефон марки «TECNO» модель «POVA LD7» ІMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «TECNO» модель «POVA LD7» ІMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який відповідно до квитанції № 1125 зберігається у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 4 КамРУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1