У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 30 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 120 221 000 500 013 55 від 31 липня 2022 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого водієм в ТОВ "Ярове", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 30.03.2023 ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 3.000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51.000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково та стягнуто на її користь з ОСОБА_6 як компенсація за спричинену моральну шкоду - 20.000 гривень.

У провадженні вирішена доля речових доказів та стягнуто процесуальні витрати.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що 30.07.2022, близько 20:24 год., керуючи автомобілем марки "Daewoo" моделі "Gentra", р.н. НОМЕР_1 , знаходився за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, поблизу будинку № 34/1 та ТРЦ "Dream", де в порушення п. 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України, рухаючись заднім ходом та змінюючи напрямок руху, не переконався перед цим, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка переходила проїзну частину просп. Оболонського в м. Києві поза межами пішохідного переходу, зліва на право відносно руху автомобіля, яким керував ОСОБА_6 .

Внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_9 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Непогоджуючисьзвироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлення фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого такваліфікаціїйогодій, проситьвирок ОболонськогорайонногосудумістаКиєвавід30.03.2023 змінити в частині призначення додаткового покарання та на підставі ст. 69 КК України скасувати рішення суду першої інстанції про призначення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 ККУкраїнидодатковепокаранняувидіпозбавлення права керування транспортними засобам .

Вобґрунтуванняапеляційноївимогзахисник ОСОБА_5 вказує, щопризначенесудомдодатковепокаранняневідповідаєступенютяжкостівчиненогокримінальногоправопорушеннятаособіобвинуваченогоієявнонесправедливечерезсуворість, - бозурахуваннямприписівст.ст. 50, 65 КК України, зокрема, ступеню тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відноситься до нетяжких необережних злочинів, а також даних, що характеризують особу ОСОБА_6 , який не судимий, одружений, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, за місцем мешкання та роботи водієм в ТОВ "Ярове" характеризується позитивно, а також того, що керування транспортним засобом є єдиним джерелом доходу сім`ї і застосування до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами призведе до втрати роботи під час дії воєнного стану, що відобразиться на матеріальне забезпечення сім`ї.

Захисник ОСОБА_5 звертає увагу і на конкретні обставини провадження, за якими відбулося ДТП на проїжджій частині дороги, яку потерпіла переходила у невстановленому місці, де ОСОБА_6 рухався заднім ходом автомобіля з метою припаркуватися поміж автомобілів, що стояли вздовж дороги.

Захисник ОСОБА_5 звертає увагу, що ОСОБА_6 керував транспортним засобом у тверезому стані.

На переконання захисника, суд не взяв до уваги і доводи представника потерпілої, який просив не застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Отже, підсумовуючи захисник ОСОБА_5 вважає, що, враховуючи дані про особу обвинуваченого та те, що судом в судовому засіданні було встановлено декілька пом`якшуючих обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та те, що обвинувачений працює водієм транспортних засобів і це є єдиним джерелом його доходу - призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом буде явно несправедливим через суворість.

Потерпіла ОСОБА_9 та її представник - адвокат ОСОБА_10 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлилась у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження за приписами ч. 4 ст. 405 КПК України, ще і за тим, що 04.09.2023 до Київського апеляційного суду надійшла позиція потерпілої ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_10 в порядку ч. 3 ст. 405 КПК України щодо залишення апеляційної скарги без задоволення, а вирок Оболонського районного суду міста Києва - без змін, вважаючи, що вирок є справедливим, оскільки порушник допустив грубе порушення Правил дорожнього руху при керуванні авто, а саме - наїхав на потерпілу, рухаючись заднім ходом (а.п. 182).

04.09.2023 на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_5 про розгляд його апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_6 без його участі, подану апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити, неявка якого в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження за нормою ч. 4 ст. 405 КПК України з огляду на позицію обвинуваченого та того, що захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції здійснює захисник ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 на підтримку доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги в обсязі, підтриманому стороною захисту в суді апеляційної інстанції, з урахуванням і позиції прокурора в судовому засіданні.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які не оспорені захисником обвинуваченого в апеляційній скарзі, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України, судом апеляційної інстанції не перевіряються на виконання приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 щодо призначення ОСОБА_6 суворого покарання, що полягає у призначенні судом додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 1 рік, колегія суддів бере до уваги таке.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно норми ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом?якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, як наголошується в ч. 2 вказаній нормі закону.

При призначенні ОСОБА_6 покарання судом першої інстанціїбуло враховано ступінь тяжкості вчиненогоним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкогозлочину.

Обставинами, що пом?якшують покарання обвинуваченого, визнано - щире каяття, відшкодування матеріальних витрат за лікування потерпілої, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Поза увагоюсуду першої інстанції незалишилася і особаобвинуваченого, який раніше несудимий, одружений, працює, у лікарівпсихіатра та наркологана обліку не перебуває, за місцем проживання тароботи характеризується позитивно.

Враховуючи наведене, а також те, що злочин було вчинено з необережності, суд першої інстанції і призначив ОСОБА_6 покарання у виді штрафу у розмірі 3.000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51.000 грн., правильність чого стороною захисту не оспорена.

Разом з цим, суд першої інстанції визнав за доцільне призначити обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки, як указано у вироку суду, його поведінка на автошляху є явно небезпечною для оточуючих.

Водночас, при перевірці даних обставин, колегія суддів бере до уваги те, що призначення покарання носить індивідуальний характер і його вид та розмір визначається з урахуванням положень ст.ст. 50, 65 КК України, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та попередження нових злочинів, а також відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Так, дійсно за фактичними обставинами кримінального правопорушення, ДТП відбулася 30.07.2022 поблизу будинку № 34/1 по просп. Оболонський та ТРЦ "Dream" в м. Києві, коли, близько 20:24 год., ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки "Daewoo" моделі "Gentra", р.н. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом та змінюючи напрямок руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину просп. Оболонського в м. Києві поза межами пішохідного переходу.

Вказані обставини потерпіла не заперечувала в суді першої інстанції, вказуючи, що за досліджених подій, від сильного поштовху, учиненого автомобілем під керуванням ОСОБА_6 , вона впала і зламала руку.

ОСОБА_6 свою вину визнав і щиро розкаявся, не дивлячись на це суд першої інстанції вважав за необхідне і дослідив усі докази в провадженні.

Правопорушення вчинено з необережності.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Не вказав на такі обставини і прокурор у суді апеляційної інстанції.

Водночас, сторона захисту звернула увагу, що ОСОБА_6 керував транспортним засобом у тверезому стані, що підтверджується висновком КНП "Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотерапії" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 0035614 від 30.07.2022 (а.п. 130).

Даних про те, що ОСОБА_6 раніше притягався до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, зокрема як водій, в матеріалах провадження відсутні (а.п. 127).

А тому, висновки суду першої інстанції, що поведінка ОСОБА_6 на автошляху є явно небезпечною для оточуючих - не є безспірними.

Як далі випливає з матеріалів кримінального провадження, на утриманні ОСОБА_6 перебуває малолітня дитина - донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п. 71).

Обвинувачений відшкодував кошти потерпілій за лікування та операцію в розмірі 46.500 грн., що підтверджується і відповідною заявою потерпілої ОСОБА_9 , де також вказано, що ОСОБА_6 зобов`язався продовжувати оплачувати лікування та/або ліки, які лікар призначатиме з 30.09.2022 до її повного одужання, після чого вона не буде мати до нього матеріальних претензій (а.п. 82).

У заяві наявні також підписи ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 .

Отже, у провадженні встановлені декілька обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , які істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 працює водієм в ТОВ "Ярове", що є єдиним джерелом його доходу (а.п. 83).

У провадженні на часткове задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 ухвалено стягнути з обвинуваченого на її користь на відшкодування моральної шкоди - 20.000 грн., правильність чого потерпіла сторона не оспорила, а позиція потерпілої та її представника в цій частині в заяві від 04.09.2023 - носить узагальнюючий характер, без висвітлення питання саме щодо необхідності/відсутності призначення обвинуваченому ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Як указала сторона захисту, у тому числі в суді апеляційної інстанції, при позбавленні ОСОБА_6 права керування транспортними засобом, йому буде важко відшкодувати шкоду потерпілій, що бере колегія суддів до уваги з урахуванням і дії воєнного стану в Україні.

За приписами ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За наведеним, у сукупності, колегія суддів вважає необхідним вирок суду, ухвалений щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначення йому додаткового покарання та на підставі ст. 69 КК України не призначати ОСОБА_6 додаткове покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Апеляційних вимог щодо неправильності вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 поданого в порядку, передбаченому ст.ст. 61, 128 КПК України, до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення з останнього моральної шкоди - ніким з учасників провадження не заявлено.

Доля речових доказів вирішена у порядку ст. 100 КПК України, а процесуальні витрати, що підлягають відшкодуванню, стягнуті з обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

За викладеним, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 30 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 120 221 000 500 013 55 від 31 липня 2022 року стосовно ОСОБА_6 змінити в частині призначення додаткового покарання та на підставі ст. 69 КК України не призначати ОСОБА_6 додаткове покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3