11 січня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий 06.01.2024 звернулася до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, здійснюють незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу «Метадон» на території міста Запоріжжя.
04.01.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
05.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
Вилучені в ході обшуку речі та документи визнані речовими доказами в кримінальному проваджені.
Посилаючись на те, що вилучені під час обшуку речі мають доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучені речі можуть містити данні щодо його скоєння, у зв`язку із чим необхідно забезпечити їх збереження для подальшого проведення слідчих та інших процесуальних дій, у той час як незастосування арешту до зазначеного у клопотанні майна може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, слідчий просив суд накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання про арешт майна та просив його задовольнити. Також слідчий пояснив, що вилучені під час обшуку предмети одягу можуть містити сліди кримінального правопорушення та необхідні для проведення судових хімічних та генетичних експертиз.
Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що вилучені слідчим речі не відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали досудового розслідування, слідчий суддя встановив наступне.
04.01.2024 в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 слідчим виявлені та вилучені речі, перелік яких зазначено в клопотанні про арешт майна, які в подальшому були визнані речовими доказами у кримінальному проваджені.
04.01.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
05.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Досліджені слідчим суддею матеріали кримінального провадження містять достатні дані для висновку, що вилучені слідчим під час проведення обшуку речі можуть містити відомості, які можливо використати як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Стороною обвинувачення також доведено існування ризиків того, що незастосування арешту шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном може призвести до його приховування, знищення, та відчуження.
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна. З огляду на правову кваліфікацію інкримінованих підозрюваному правопорушень, накладення арешту на вищезазначене майно відповідає потребам досудового розслідування та сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження.
З урахуванням вищевикладеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 04.01.2024 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування наступним майном:
-два тримачі для сім-карт з номерами телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , стартовий пакет (коробка) НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;
-мобільний телефон Мейзу М3S imei НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;
-5 паперових згортків з речовиною білого кольору;
-банківські картки НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ;
-фрагмент паперу з написом «с. Єлизаветовка № 1 Днепровская область Тахталіні Николай»;
-спортивні штани з написом «Адідас»;
-кофту синього кольору з написом «найк»;
-кепку чорного кольору з написом «Танг»;
-безрукавку з написом «George»;
-мобільний телефон Самсунг imei НОМЕР_10 , НОМЕР_11 з сім-картою НОМЕР_4 .
Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, підозрюваному.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складений 12.01.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1