Справа № 216/619/23
Провадження № 1-кп/177/197/23
У Х В А Л А

Іменем України

26.10.2023 Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Кривому Розі Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.07.2022 року за № 0000756 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України, суд,-

встановив:

В провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт, затверджений прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч. 1 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду про визначення підсудності.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , яке обґрунтовано тим, що обвинуваченому інкримінується вчинення тяжких злочинів та особливо тяжкого умисного злочину. Посилалася на те, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і продовжують існувати. Вважала, що в разі доведення вини ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, йому загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 15-ти років, і тому останній може переховуватись від суду, оскільки встановлено, що ОСОБА_11 25.02.2014 притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 187 КК України, але після закінчення міри запобіжного заходу з 20.05.2014 року знаходився у розшуку, як особа, яка переховується від суду, що свідчить про продовження існування тих же ризиків переховування. Крім того ОСОБА_5 може впливати на свідків, які не допитані в судовому засіданні з метою примушування до зміни показів у суді, адже останні викривають ОСОБА_11 у вчиненні злочинної діяльності. Також ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні умисного корисливого особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15-ти років, що свідчить про продовження існування тих же обставин, які спонукали обвинуваченого до скоєння кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_12 , а саме: ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за корисливі тяжкі злочини, крім цього останній раз 17.12.2020 ОСОБА_5 був засуджений Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за умисний корисливий особливо тяжкий злочин, тобто злочин передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, та кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358 КК України, при чому, злочин передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, вчинений за аналогічних обставин.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 зазначив що обвинувачений ОСОБА_5 перебуває під вартою вже більше року, ризики, зазначені прокурором не обґрунтовані, вони є аналогічними у кожному клопотанні, яке подає прокурор. Посилаючись на практику ЄСПЛ просив обрати альтернативний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника.

Заслухавши учасників судового провадження, розглянувши клопотання прокурора та заперечення сторони захисту, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінально-процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Розглядаючи заявлене клопотання прокурора відносно ОСОБА_5 суд приходить до висновку про необхідність та доцільність його задоволення та продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2022 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 05.11.2023 року.

Суд приходить до висновку, що заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і виправдовують застосування обраного запобіжного заходу.

Беручи до уваги вищезазначені ризики, та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжких та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, за умов не перебування ізольованим від суспільства в межах запобіжного заходу може переховуватися від суду, вчити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, а тому для запобігання вказаним ризикам є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Таким чином, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню, підстав для зміни запобіжного заходу не має.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 24 грудня 2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів.

Суддя ОСОБА_1