Справа № 953/8469/23
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" січня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчої судді- ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представників власника майна адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
власниці майна ОСОБА_6 ,
15 січня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Чугуївського відділу Харківської спеціаліізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, шляхом встановлення заборони на відчуження, розпорядження та користування майном, що було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з наступним переліком: мобільний телефон марки "Samsung" в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; чорнові записи з рукописним текстом, на 10 арк.; сім-картка оператора мобільного зв`язку "МТС", червоного кольору з надписом НОМЕР_4 ; сім-картка оператора мобільного зв`язку "МТС", чорного кольору з надписом НОМЕР_5 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 спільно з невстановленими на даний час особами організували злочинну схему з незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з метою ухилення останніх від мобілізації, отримуючи за це грошову винагороду.
Так, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 та посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 зловживаючи службовим становищем, умисно, протиправно, за незаконну грошову винагороду, здійснюють затвердження, підписання та видачу тимчасових посвідчень військовозобов`язаним, з несенням до них недостовірних відомостей стосовно непридатності військовозобов`язаних до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі яких громадяни України перетинають державний кордон України.
У зв`язку з цим, в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України, оперативному підрозділу Управління СБ України в Харківській області в рамках вказаного кримінального провадження надано доручення з метою встановлення фактів та обставин видачі тимчасових посвідчень військовозобов`язаним, з внесенням до них недостовірних відомостей, на підставі яких останні перетинають державний кордон України.
За результатами виконаного доручення встановлено, що посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 , зловживаючи службовим становищем, умисно, протиправно, діючи за попередньою змовою, групою осіб із службовими особами військово-лікарської комісії, за незаконну грошову винагороду, здійснюють затвердження, підписання та видачу тимчасових посвідчень військовозобов`язаним, з внесенням до них недостовірних відомостей стосовно непридатності військовозобов`язаних до військової служби з виключенням з військового обліку, стосовно наступних осіб: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заїхав в Україну через ППр «Рава Руська» 28.03.2023, виключений з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол №97 від 01.11.2021, адреса проживання: АДРЕСА_2 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_6 від 04.11.2021, попередньо встановлено, що ОСОБА_9 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,, заїхав через ППр «Дзвідкове» 23.08.2023, виключений з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол №4 від 20.01.2022, адреса проживання: АДРЕСА_3 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_7 від 21.01.2022, попередньо встановлено, що ОСОБА_10 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , заїхав через ППр «Порубне» 29.12.2022, виключений з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол №5 від 21.01.2022, адреса проживання: АДРЕСА_4 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_8 від 21.01.2022, попередньо встановлено, що ОСОБА_12 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , заїхав через ППр «Шегині»27.06.2023, виключений з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол №53 від 14.02.2022, адреса проживання: АДРЕСА_5 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_9 від 17.02.2022, попередньо встановлено, що ОСОБА_13 перебуває на обліку у
ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , заїхав через ППр «Ягодин» 23.08.2023, виключений з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол №114 від 02.11.2021, адреса проживання: АДРЕСА_6 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_10 від 03.11.2021; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , заїхав через ППр «Лужанка», 27.08.2023, виключений з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол №126 від 21.12.2021, адреса проживання: АДРЕСА_7 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_11 від 23.12.2021; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , заїхав через ППр «Старокозаче»01.08.2023, виключений з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол №114 від 02.11.2021, адреса проживання: АДРЕСА_8 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_12 від 04.11.2021, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , заїхав через ППр «Маяки-Удобне», 26.06.2023, виключений з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол №18 від 20.01.2022, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_13 від 25.01.2022.
На даний час виїхали та не повернулись:. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , виїхав через ППр «Краківець», 20.05.2023, виключений з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол №5 від 25.01.2022, адреса проживання: АДРЕСА_9 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_14 від 25.01.2022, попередньо встановлено, що ОСОБА_18 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_18 ; ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , виїхав через ППр «Рава-Руська». 12.11.2022, виключений з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол №9 від 08.02.2022, адреса проживання: АДРЕСА_10 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_15 від 09.02.2022, попередньо встановлено, що ОСОБА_19 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_19 ; ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , виїхав через ППр «Чоп», 12.12.2022, виключений з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол №4 від 20.01.2022, адреса проживання: АДРЕСА_8 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_12 від 04.11.2021, попередньо встановлено, що ОСОБА_20 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_21 ; ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , виїхав через ППр «Малий Березний»11.12.22, виключений з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол №124 від 16.12.2022, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_16 від 17.12.2021; ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , виїхав через ППр «Могилів Подільській, 21.12.2022, виключений з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол №117 від 11.11.2021, адреса проживання: АДРЕСА_11 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_17 від 31.01.2022; ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , виїхав через ППр «Рені», 06.12.2022, виключений з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол №127 від 23.12.2021, адреса проживання: АДРЕСА_12 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_18 від 24.12.2021, попередньо встановлено, що ОСОБА_23 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_25 .
З України не виїжджали: ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_26 ; ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , виключений з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол №106 від 02.11.2021, адреса проживання: АДРЕСА_13 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_19 від 04.11.2021, попередньо встановлено, що ОСОБА_26 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , виключений з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол №4 від 18.01.2022, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_20 від 19.01.2022.
Прокурор вказує, що відповідно до показань, наданих офіцером відділення офіцеру запасів і кадрів ОСОБА_6 , остання особисто заповнювала рукописним текстом тимчасові посвідчення військовозобов`язаних, а саме: на ім`я ОСОБА_28 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_29 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_30 , у тому числі реєстраційні номери, окрім записів про взяття на облік та зняття з обліку на других сторінках.
06.09.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК та ч. 1 ст. 366 КК України.
Прокурор зазначає, що 26.12.2023 слідчим слідчого відділу Управління Служби безпеки України проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом чого було виявлено та вилучено наступні речі та документи: мобільний телефон марки "Samsung" в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; чорнові записи з рукописним текстом, на 10 арк.; сім-картка оператора мобільного зв`язку "МТС", червоного кольору з надписом НОМЕР_4 ; сім-картка оператора мобільного зв`язку "МТС", чорного кольору з надписом НОМЕР_5 .
Як зазначає прокурор, вказані предмети, речі та документи, що були виявлені в ході проведення вказаного обшуку відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть свідчити про причетність ОСОБА_6 , а також інших осіб до вчинення вищевказаного злочину, у зв`язку з чим підлягають арешту. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та прохав його задовольнити посилаючись на підстави, зазначені у змісті клопотання.
ОСОБА_6 та її представники у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що вилучене під час обшуку майно немає ніякого відношення до даного кримінального провадження. Крім того зазначили, що вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 чорнові записи, не належать останній, оскільки вони були підкинуті співробітниками правоохоронного органу. Вказали, що під час проведення обшуку співробітниками правоохоронного органу було застосовано до ОСОБА_6 заходи фізичного впливу, про що до ДБР подано заяву про вчинення кримінального правопорушення.
24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі.
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.Відповідно до Закону № 3429-IX від 08.11.2023 "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якій його було вилучено.
Згідно з даними, які містяться в протоколі обшуку від 26.12.2023, майно на яке прокурор прохає накласти арешт, тимчасово вилучене 26.12.2023.
27 грудня 2023 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Чугуївського відділу Харківської спеціаліізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна, яке було виявлено та вилучено 26.12.2023 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Копію ухвали слідчої судді Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2023 про повернення клопотання направлено прокурору на офіційну електронну адресу та доставлено 01.01.2024 о 10:33 год.
04 січня 2024 року засобом поштового зв`язку до суду повторно надійшло клопотання начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна, яке було виявлено та вилучено 26.12.2023 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з відміткою на поштовому конверті, клопотання про арешт майна направлено на адресу Київського районного суду м. Харкова 03 січня 2024 року.
Копію ухвали слідчої судді Київського районного суду м. Харкова від 05.01.2024 про повернення клопотання отримано слідчим ОСОБА_31 для передачі прокурору 15.01.2024.
Клопотання про арешт тимчасового вилученого майна, після доопрацювання подано прокурором до суду 15.01.2024.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, у зв`язку з чим слідча суддя вважає, що процесуальний строк на подання вказаного клопотання не пропущений, тому вважає за можливе, розглянути клопотання по суті.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, у зв`язку з чим слідча суддя вважає, що процесуальний строк на подання вказаного клопотання не пропущений, тому вважає за можливе, розглянути клопотання по суті.
26.12.2023 в межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 20.12.2023, було проведено обшук у квартирі, за місцем фактичного проживання офіцера відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_14 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки "Samsung" в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; чорнові записи з рукописним текстом, на 10 арк.; сім-картку оператора мобільного зв`язку "МТС", червоного кольору з надписом НОМЕР_4 ; сім-картку оператора мобільного зв`язку "МТС", чорного кольору з надписом НОМЕР_5 .
Приписами ч.1 ст.234 КПК України встановлено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Приписами ч.1 ст.234 КПК України встановлено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною 2 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
В межах розгляду даного клопотання слідчою суддею встановлено, що дозвіл на проведення обшуку та вилучення майна, зокрема: електронні носії інформації, безпосередньо зазначені в ухвалі суду від 20.12.2023.
Доказів щодо надання доступу до тимчасово вилученого мобільного телефону його власником або володільцем, слідчій судді не надано.
Слідча суддя зазначає, що вирішення питання про віднесення матеріальних об`єктів до речових доказів відноситься до повноважень слідчого, який, згідно ч.5 ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
До повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні ( п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України). Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ст. 26 КПК України).
Таким чином слідчий суддя на етапі проведення досудового розслідування не виконує функції слідчого або прокурора у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Однією із засад кримінального провадження є недоторканість права власності.
Відповідно до ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, вирішуючи питання щодо обмеження права власності особи під час кримінального провадження, суду слід керуватись нормами Кримінального процесуального законодавства України, які безпосередньо регулюють питання можливого обмеження права власності.
Згідно з п.7 ч. 2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, розпоряджатися чи користуватися ним.
Так, ч.1 ст.170 КПК України зазначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно:
- є доказом злочину;
- підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт з метою збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України). Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно як збереження речових доказів та запобігання можливості його знищення, втрати, пошкодження.
Тому вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність накладення арешту на вказане вище вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту вказаного майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.
Слідча суддя вважає, що передача вищезазначеного вилученого майна на відповідальне зберігання власнику або володільцю з попередженням про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України не забезпечить їх належної схоронності від таких випадків як крадіжка, пошкодження, знищення, інших негативних обставин, які не залежать від волі особи, якій він буде наданий на зберігання.
Доводи ОСОБА_6 та її представників з приводу того, що вилучене майно під час обшуку не підлягає арешту, оскільки вилучені чорнові записи не належать ОСОБА_6 , а також те, що зміст клопотання та додані до нього документи не містять даних паро повідомлення підозри ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні та обставин стосовно обґрунтованості накладання арешту саме на її майно, слідча суддя вважає безпідставними, оскільки арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Як вище зазначалося, положення кримінального процесуального закону зобов`язує слідчого судді встановити наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, лише під час розгляду клопотання про арешт майна з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди , завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з цим, в межах розгляду даного клопотання підставою арешту майна прокурор зазначає саме збереження речових доказів. Метою - запобігання можливості майна приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).
З огляду на зазначене, вилучене майно під час обшуку, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Крім того, доводи ОСОБА_6 в частині неналежності їй виявлених та вилучених під час обшуку чорнових записів, які були нібито « підкинуті» у житло останньої службовими особами правоохоронних органів, необхідно перевірити у встановленому законом порядку.
Крім того, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах.
20.12.2023 слідчим суддею, в межах даного кримінального провадження під час розгляду клопотання про проведення обшуку, перевірялись правові підстави для надання дозволу на обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме: наявність достатніх підстав вважати, що відшукуванні речі, документи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи, за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукування та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.
Зважаючи на приписи ст. 309 та ст. 234 КПК України, вимоги принципу res judicata, слідча суддя вважає, що заперечення представників власниці майна в цій частині є безпідставним.
Щодо доводів представників ОСОБА_6 , які стосуються порушень її прав під час проведення обшуку, слідча суддя зазначає наступне.
Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ч. 1 ст. 87 КПК України).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України істотним порушення прав людини і основоположних свобод є, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
В межах розгляду даного клопотання встановлено, що обшук, під час якого вилучено майно на яке прокурор прохає накласти арешт, проведено на підставі відповідного судового рішення - ухвали Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2023, якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з чим питання законності проведеного 26.12.2023 обшуку, у ході якого було вилучено майно, повинно оцінюватись не формально, а у контексті п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, щодо того, чи були суттєвими порушення при проведенні обшуку на підставі дозволу суду за вказаною адресою.
Оцінка суттєвості таких порушень є предметом судового провадження з урахуванням всіх обставин справи. Натомість, слідча суддя вирішуючи питання про арешт майна такими повноваженнями не наділена.
Слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що з дослідженого відеозапису обшуку, який був проведений 26.12.2023 за місцем проживання ОСОБА_6 вбачається, що остання заперечує факт належності їй виявлених та вилучених чорнових записів. Доказів застосування до неї з боку співробітників правоохоронних органів насильства, відеозапис не містить.
Крім того, висновок експерта про наявність у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді синців на лівій руці та зміст заяви ОСОБА_6 про внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення оперативними працівниками УСБУ в Харківській області перевищення службових повноважень, тобто вчинення умисних дій, що виходять за межі наданих їм прав та повноважень, які супроводжувались застосуванням насильства, завданням фізичного болю та діями, що ображають особисту гідність ОСОБА_6 , подану нібито останньою до ТУ ДБР у м.Полтаві, в розумінні положень КПК України, не може вважатися доказом вчинення зазначених вище протиправних дій, які нібито вчинені співробітниками правоохоронних органів під час проведення обшуку 26.12.2023.
Отже, в межах розгляду даного клопотання, не встановлено допущення органом досудового розслідування істотних порушень прав людини і основоположних свобод, які б давали підстави для відмови у накладені арешту на вилучене майно під час обшуку.
Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
При цьому слідча суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково (ч.1 ст.174 КПК).
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.2 ст.174 КПК України)..
Керуючись 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372 КПК України, суд, -
Накласти арешт на майно, вилучене 26.12.2023 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання офіцера відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки "Samsung" в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; чорнові записи з рукописним текстом, на 10 арк.; сім-картку оператора мобільного зв`язку "МТС", червоного кольору з надписом НОМЕР_4 ; сім-картку оператору мобільного зв`язку "МТС", чорного кольору з надписом НОМЕР_5 , - шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Місцем зберігання арештованого майна визначити слідчий відділ Управління Служби безпеки України в Харківській області.
Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити зберігання речових доказів.
Попередити володільця майна, а саме: мобільного телефону марки "Samsung" в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; сім-картки оператора мобільного зв`язку "МТС", червоного кольору з надписом НОМЕР_4 ; сім-картки оператора мобільного зв`язку "МТС", чорного кольору з надписом НОМЕР_5 , ОСОБА_6 , про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 25.01.2024.