279/7770/23
1-кс/279/1844/23

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2023 року
В С Т А Н О В И В:
Дізнавач Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області звернувся з клопотанням про арешт майна в якому вказав, що 23.11.2023року о 15 годині надійшло повідомлення від працівника Коростенського РУП про те, що по вул. С.Кемського м. Коростень виявлено ОСОБА_4 , мешканця м.Коростень, який зберігає при собі речовину для власних потреб, без мети збуту , схожу на наркотичну.
В ході проведення огляду місця події, проведеного 23.11.2023 року в період часу з 15.50 години по 16.20 години по вул. Кемського, 116, м. Коростень, неподалік території заводу МДФ, (околиця міста) координати 50,969610 С, 28, 6298601 3 у ОСОБА_4 було вилучено поліетиленовий зіп-пакет з білою порошкоподібною речовиною, яку поміщено до спецпакету WАR0074550. Також зроблено змиви на марлевий тампон з поверхонь поліетиленових упакувань, у кількості 2 шт., що поміщені до окремих паперових конвертів.
З метою збереження речових доказів дізнавач просить накласти арешт на білу порошкоподібну речовину в поліетиленовому зіп-пакеті та змиви з поверхонь у кількості 2-х шт.
Відповідно до 171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять
інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Слідчим суддею встановлено, що є всі підстави вважати, що вилучене майно у виді кристалоподібної речовини, на яку дізнавач просить накласти арешт, може бути предметом злочинного посягання та використано як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ст.309 ч.1 КК України.
Змиви, які зафіксовані, як матеріальні об`єкти створені безпосередньо органом слідства, вони не належать іншій фізичній чи юридичній особі, яка, в разі не накладення на них арешту, може заявити про свої права та таке майно. Не містить клопотання і обґрунтування того, що існують ризики зникнення або знищення таких об`єктів, які створені органом досудового розслідування та перебувають у його володінні.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Визнання певних речей чи предметів речовими доказами не вимагає безумовного накладення на такі речі арешту.
З врахуванням наведеного клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити частково .
Накласти арешт на порошкоподібну речовиною, яку поміщено до спецпакету WАR0074550, з забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.
В накладенні арешту на змиви на марлевий тампон, що поміщено до паперового конверту, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя : ОСОБА_1