ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/29/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту і задоволено клопотання сторони обвинувачення та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубровиця, Дубровицького району, Рівненської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, зі слів працюючого кухарем, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого,

запобіжний захід у виді тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 26 лютого 2024 року.

Одночасно визначено підозрюваному розмір застави в сумі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень та у разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п.1,2,3,4,8 ч.5 ст.194 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0002899 від 29.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до повідомлення про підозру, досудовим розслідуванням встановлено, що 28.12.2023 року близько 23 години 30 хвилин, у ОСОБА_8 , який перебував на території належній ФОП ОСОБА_9 у АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , білого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 28.12.2023 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень майнового характеру, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, перебуваючи за адресою місто Тернопіль вулиця Піскова № 10 звернув увагу на огороджену територію, на якій здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_9 . Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та у відсутності сторонніх осіб, переліз через огорожу і таким чином проник на зазначену територію.

Після чого, діючи умисно і повторно, таємно, керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, відчинив водійські двері автомобіля торговельної марки «ЗАЗ», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , білого кольору та проник до салону автомобіля.

Знаходячись у салоні зазначеного транспортного засобу сів за кермо та виявив у замку запалення ключ, за допомогою якого здійснив запуск двигуна та виїхав через відімкнені ним раніше ворота, із зазначеної території, на якій підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_9 та направився у невстановленому слідством напрямку.

Отже ОСОБА_8 виконав всі дії які мав на меті, не маючи ніякого права та будь-якої згоди від власника зазначеного транспортного засобу, заволодів транспортним засобом торгівельної марки «ЗАЗ» та розпорядився ним на власний розсуд чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 60000 гривень.

29.12.2023 року ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 21 год 41 хв) та 30 грудня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 01.01.2024 року змінити в частині обраного запобіжного заходу, а саме застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід по місцю його проживання в АДРЕСА_2 або по місцю реєстрації АДРЕСА_1 .

Вважає, що позиція прокурора обґрунтовувалася тільки тяжкістю покарання та можливістю впливу на свідків чи потерпілих.

Звертає увагу, що доказів того, що наявність ризиків підтверджуються, в оскаржувані ухвалі відображено не було.

Наголошує на тому, що твердження про можливий вплив на будь кого, зокрема шляхом залякування, з метою зміни ними своїх показань або відмови від дачі показань нічим не підтверджується та, вважає, є припущенням.

Вказує, що мотивуючи своє клопотання сторона обвинувачення не зазначила обсяг процесуальних дій за участю підозрюваного, від участі яких підозрюваний мав би намір ухилитися.

Звертає увагу на те, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вказує, що ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Вважає, що висновок слідчого судді є помилковим, що призвело до надмірної суворості при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Стверджує, що не в повній мірі було враховано обставини, які позитивно характеризують підозрюваного та вказують на міцність його соціальних зв`язків, а саме: не було враховано молодий вік підозрюваного, наявність в нього родини й утриманців, постійного місця проживання та реєстрації, не було враховано, що автомобіль було повернуто власнику без пошкоджень, тобто фактична майнова шкода не була завдана.

Звертає увагу на те, що застосування найбільш суворого виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, по відношенню до особи підозрюваного ОСОБА_8 , є невиправданим і надмірним.

Вважає, що судом першої інстанції, в оскаржуваній ухвалі не розглядалось належним чином питання недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах підозрюваного ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні доказами.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтував наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Слідчий суддя також врахував характер вчиненого кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , особу підозрюваного, зі слів останнього має роботу, не одружений, судимий, взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів суспільства, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок суду про неможливість застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу - є вірним.

Окрім того, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, врахувавши обставини правопорушення, матеріальний стан підозрюваного, те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, правомірно визначив йому альтернативний запобіжний захід у виді застави - в сумі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, що в межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який достатньою мірою, у разі внесення застави, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника про незаконність ухвали слідчого судді є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Щодо посилання захисника на необґрунтованість підозри, то відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

За таких обставин, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст.177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 січня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді