Справа №333/9318/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника: ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого в м. Мелітополі (з дислокацією в м. Запоріжжі), щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчої судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування.

В обґрунтування скарги зазначено, що ним 26.09.2023 року на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) була направлена заява про притягнення до кримінальної відповідальності за статтею 372 КК України - притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, прокурором чи іншою уповноваженою на те законом особою осіб, колишнього працівника слідчого відділення Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 та колишнього заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , які 28.02.2017 року під час розслідування кримінального провадження № 0000536 від 24.11.2016, після штучного створення доказів обвинувачення в скоєнні тяжкого злочину, склали, погодили та повідомили заявника про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, притягнувши тим самим завідомо невинного до кримінальної відповідальності. 10.10.2023 року на електронну пошту ОСОБА_3 отримав лист за підписом керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_6 , згідно якого «...підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні».

Із вказаною відповіддю скаржник не погодився, у зв`язку з чим подав вказану скаргу.

Заявник просить зобов`язати керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі Олександра Манжару внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 від 26.09.2023 року про кримінальне правопорушення, передбачене ст.372 КК України та надав заяву про поновлення строку звернення до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, які в ній зазначені, також надав скріншот з електоронної пошти на підтвердження отримання ним листа з ТУ ДБР 10.10.2023 року.

Прокурор та посадова особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Керівник першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Мелітополі ((з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) надав суду заяву про розгляд даної скарги без участі представника ТУ ДБР у м. Мелітополі. В задоволенні скарги ОСОБА_3 просить відмовити. В обґрунтування заперечень щодо даної скарги зазначив, що під час розгляду вказаного звернення ОСОБА_3 , фактів вчинення кримінального правопорушення з боку колишнього працівника слідчого відділення Новомиколаївського СВ Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 та колишнього заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_5 встановлено не було.

Так, відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному реєстрі судових рішень, суддею Новомиколаївського районного суду Запорізької області 18.12.2017, у справі № 322/417/17, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, винесено виправдувальний вирок, з підстав не визнання допустимими речових доказів (боєприпасів) вилучених слідчими під час досудового розслідування кримінального провадження, а саме через невідповідність кількості вилучених боєприпасів фактично дослідженим під проведення судових експертиз.

Колегія суддів Запорізького апеляційного суду, у справі № 322/417/17, провадження №11-кп/778/764/18, не погодилась з висновком суду першої інстанції про неможливість встановлення вини ОСОБА_3 у зберіганні ним боєприпасів, та ухвалою від 15.05.2018 скасувала виправдувальний вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 18.12.2017 відносно ОСОБА_3 , ухваливши призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження щодо ОСОБА_3 в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Станом на 30.10.2023 року, справа № 322/417/17 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України розглядається у Вільнянському районному суді Запорізької області, судовий розгляд у справі триває.

Таким чином твердження ОСОБА_3 , викладені у його зверненні щодо завідомо незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності колишніми працівниками слідчого відділення Новомиколаївського СВ Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області та Токмацької місцевої прокуратури, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, оскільки питання винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення на теперішній час судом не розглянуто.

Звернення ОСОБА_3 не містить конкретних відомостей про обставини вчинення кримінально караного діяння з боку зазначених ним осіб, а також інших відомостей щодо вчинення ними будь-якого злочину, у зв`язку з чим підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні. За наслідками розгляду даного звернення не встановлено достатніх об`єктивних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення з боку працівників слідчого відділення Новомиколаївського СВ Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області та Токмацької місцевої прокуратури.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , слідча суддя дійшла до наступного.

28.09.2023 до ТУ ДБР у м. Мелітополі надійшла заява ОСОБА_3 щодо притягнення до кримінальної відповідальності колишнього працівника слідчого відділення Новомиколаївського СВ Пологівського ВГІ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 та колишнього заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_5 за притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, а саме складення та повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

10.10.2023 року ОСОБА_3 на електронну пошту отримав лист за підписом керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління: Державного бюро розслідувану розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_6 , згідно якого розглянуте звернення ОСОБА_3 не містить конкретних даних, яким би підтверджувалась наявність в діях працівників правоохоронних органів ознак саме кримінального правопорушення. За відсутності підтверджених фактів та обставин, що можуть свідчити про вчинення підслідних слідчим ТУ ДБР кримінальних правопорушень, підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Незважаючи на те, що ст. 214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ч. 5 ст. 214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці.

Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки КПК України надана можливість оскаржити дії слідчого/прокурора, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку слідчого/прокурора в результаті такої оцінки.

Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п. 18 ст. 3 КПК України (визначення основних термінів Кодексу), відповідно до якого, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Тобто, підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть слугувати не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що є гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, оскільки безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник має зазначити у повідомленні конкретні, відомі йому обставини такого злочину.

Дійсно, у особи, яка подає заяву, відсутній обов`язок наводити в ній всі фактичні обставини певного злочину. Забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, у тому числі доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладено саме на органи досудового розслідування та є одним із завдань кримінального провадження.

Однак до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення, а не про будь-які дії, які не містять таких ознак.

У разі подання особою заяви про кримінальне правопорушення до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі, заявник повинен вказати у ній додатково відомі йому відомості про ознаки правопорушення. Лише у такому випадку службові особи Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі зобов`язанівнести відповідні відомості до реєстру.

Завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, в тому числі при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя згідно вимог ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Заява ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення кримінальних правопорушень, не містить даних, що підтверджують реальність конкретних неправомірних дій, які б можливо було кваліфікувати як кримінальне правопорушення. Враховуючи, що така заява не є повідомленням про кримінальне правопорушення у розумінні ст.214 КПК України, слідчий не наділений обов`язком вносити відомості по ній до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, проаналізувавши дані заяви ОСОБА_3 слідча суддя дійшла висновку, що заява ОСОБА_3 від 26.09.2023 року про кримінальне правопорушення не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення кримінальних правопорушень. Враховуючи, що така заява не є повідомленням про кримінальне правопорушення у розумінні ст.214 КПК України, уповноважена особа не наділена обов`язком вносити відомості по ній до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідча суддя не вбачає обставин, що можуть свідчити про бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі, у зв`язку із відсутністю у відомостях, викладених у заявіОСОБА_3 від 26.09.2023 року складу кримінального правопорушення, з належним обґрунтуванням вказаних у заяві відомостей, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.117, 303-304, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_3 строку для звернення до суду з даною скаргою та поновити цей строк.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , датованої 23.10.2023 р., на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого в м. Мелітополі (з дислокацією в м. Запоріжжі), щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування про кримінальне правопорушення, відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя: ОСОБА_1