Провадження № 11-кп/824/3822/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

07 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівка, Білоцерківського району, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду, ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, 01.08.2021 приблизно о 04 години 30 хвилин в будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час якої у ОСОБА_8 виник умисел на заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_8 , з метою реалізації вказаного умислу, діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпечність своїх дій, а також бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_9 три удари тупим предметом в область обличчя останньої, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми з розвитком травматичного субдурального крововиливу на фоні мальформації судин головного мозку, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть потерпілої.

Не погоджуючись з вироком суду, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та визнати його невинуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений послався на те, що вирок суду є незаконним. Вважає, що його вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не доведена, а сторона обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях та здогадках слідства. Зазначає, що ніякого фізичного насилля по відношенню до потерпілої він не вчиняв, сварок між ними не було. Також зазначає, що покази свідків є неправдивими.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги із змінами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених процесуальним законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, за обставин, викладених у вироку, обґрунтовані сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку.

Зокрема, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила,що у неї була дочка ОСОБА_9 , яка з літа 2020 року спільно проживала з ОСОБА_8 . На початку відносини з ОСОБА_8 у них були нормальні відносини, але як тільки ОСОБА_9 перевезла до нього свої речі, він почав застосовувати до ОСОБА_9 фізичне насильство. Вперше, в лютому 2021 році ОСОБА_10 побачила на тілі ОСОБА_9 тілесні ушкодження, при цьому остання зі своїми речами приїхала до ОСОБА_10 та повідомила, що надалі має намір мешкати разом з нею, оскільки думала, що вагітна та дуже боялася, що продовжуючи жити з ОСОБА_8 , останній може побити її так, що вона втратить дитину, але дочка виявилась не вагітною та повернулась до ОСОБА_8 .Після цього влітку 2021 року ОСОБА_9 знов приходила до своєї матері ОСОБА_10 вся в синцях, які були на ногах, руках, грудях, при цьому ОСОБА_9 повідомила, що її б`є ОСОБА_8 .

ОСОБА_10 просила її не повертатися до ОСОБА_8 , але оскільки дочка була хворою, а саме зловживала алкогольними напоями, які ОСОБА_10 забороняла їй вживати, ОСОБА_9 їхала до ОСОБА_8 , з яким знов продовжувала вживати алкогольні напої. Потерпіла ОСОБА_10 наполягала, що її дочка ОСОБА_9 не мала захворювання на епілепсію.

Приблизно 29.07.2021 ОСОБА_9 зателефонувала своєму колишньому чоловіку ОСОБА_11 та попросила забрати її від ОСОБА_8 , оскільки він знову її сильно побив. Після чого ОСОБА_10 від свого колишнього зятя ОСОБА_11 дізналась, що її дочка ОСОБА_9 перебуває в лікарні. Особисто від ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_10 було відомо, що її б`є ОСОБА_8 . Крім цього ОСОБА_9 також скаржилась матері, що коли вона разом з ОСОБА_8 та його сестрою ОСОБА_12 вживають алкогольні напої, її може побити також і його сестра ОСОБА_12 .

З пояснень свідка ОСОБА_12 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 її рідний брат, з яким вона живе в одному будинку, який розділений на два господаря за адресою: АДРЕСА_1 . В зазначеному будинку на своєї стороні ОСОБА_8 мешкав разом з ОСОБА_9 , а свідок ОСОБА_12 мешкає на іншій половині одна. З якого часу ОСОБА_8 став мешкати з ОСОБА_9 , свідок не пам`ятає, але зазначила, що перші півріччя все було добре, а потім ОСОБА_8 почав здавати все на металобрухт з будинку, подвір`я, а отримані гроші витрачати на горілку, яку вживав разом з ОСОБА_9 . Під час вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 були постійні сварки з бійками з приводу горілки та цигарок. Таким чином ОСОБА_9 постійно ходила в синцях, на ногах, руках, на обличчі, але жодного разу не скаржилась на ОСОБА_8 , лише з приводу своїх тілесних ушкоджень повідомляла, що так її кохає ОСОБА_8 . За все спільне життя ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вони один одного постійно лупцювали.

В один день літом, точну дату свідок не пам`ятала у зв`язку зі спливом тривалого часу, приблизно 01.08.2021 чи 02.08.2021 зранку до неї прийшов ОСОБА_8 та попросив піти подивитись на ОСОБА_9 , яка лежала без свідомості, на що свідок ОСОБА_12 погодилась та попрямувала на частину будинку брата ОСОБА_8 , де побачила ОСОБА_9 , яка лежала на матраці в кімнаті без свідомості, з рота текла піна, після чого ОСОБА_12 , викликала швидку медичну допомогу. На передодні свідок ОСОБА_12 , бачила брата ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у якої під оком був синець, який вона замальовувала, останні були тверезими, рухались до знайомих, допомагати розводити курей. Увечері, вже з половини будинку брата, свідок ОСОБА_12 чула сварку між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , під час якої останні кричали один на одного, з`ясовували питання щодо цигарок та горілки, при цьому голосно кричав ОСОБА_8 , що горілка його, а ОСОБА_9 відповідала, що вони разом її заробили, а потім було чутно, що ОСОБА_9 вдарила ОСОБА_8 , а він у відповідь схопив ОСОБА_9 за волосся та почав тягати її за них, оскільки ОСОБА_9 кричала, що скоро залишиться лисою, а потім свідок почула, яка ОСОБА_9 просила ОСОБА_8 не бити її. Оскільки крики були дуже гучними, свідок ОСОБА_12 стала стукати по спільній стіні та запитувати у брата, що у них там відбувається, на що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відповіли, що у них все гаразд. Після чого свідок ОСОБА_12 почула гучний та глухий звук, щось гупнуло, враження було таке, як щось впало велике. На запитання свідка ОСОБА_12 , через стіну ОСОБА_8 відповів, що це впала ОСОБА_9 , яка перечепилась через двері, коли рухалась з кухні до матраца з горілкою. На наступний день, коли свідок ОСОБА_12 ходила на прохання брата ОСОБА_8 дивитися на ОСОБА_9 , вона бачила, що дійсно на підлозі лежали двері, які були зняти з навісів.

На запитання учасників судового провадження свідок ОСОБА_12 зазначила, що гучний звук, який вона почула, не міг бути від того, що впали саме двері.

Після того, як свідок ОСОБА_12 зранку прийшла на половину будинку брата та побачила ОСОБА_9 без свідомості, остання лежала на матраці головою до дверей, рот відкритий, з якого тека піна, свідок запропонувала ОСОБА_8 намочити рушник та прикласти їй на голову, але ОСОБА_9 так до свідомості не приходила, тоді ОСОБА_12 запропонувала викликати швидку медичну допомогу. Однак ОСОБА_8 вирішив, що ОСОБА_9 треба похмелитися і все налагодиться. Через деякий час до ОСОБА_8 зайшов сусід з села і також порадив викликати швидку медичну допомогу, після чого ОСОБА_8 попросив свідка ОСОБА_12 викликати швидку медичну допомогу, яка госпіталізувала ОСОБА_9 .

На передодні, як виявлена була ОСОБА_9 без свідомості о 16.00 годин, коли свідок ОСОБА_12 перебувала на дворі разом з ОСОБА_8 та спілкувались, вони вдвох почули дуже гучний шум з будинку, де перебувала сама ОСОБА_9 . В результаті чого ОСОБА_8 побіг у будинок, дивитись, що трапилось, через деякий час вийшов на подвір?я та повідомив, що впали двері міжкімнатні.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що серпні 2021 року в обід разом з братом ОСОБА_14 їхали до м. Біла Церква, Київської області та завозили на прохання ОСОБА_8 пляшку горілки, який вийшов на дорогу, взяв пляшку горілки та попросив зайти в будинок та подивитись на його співмешканку ОСОБА_9 , яка погано почувала себе, зі слів ОСОБА_8 було відомо, що у неї почався приступ епілепсії. Свідок ОСОБА_13 пройшов у будинок та на матраці побачив ОСОБА_9 , яка лежала обличчям до матрацу зі зігнутою правою ногою в коліні та вся тремтіла. На правій нозі був синяк. Після побаченого свідок ОСОБА_13 запропонував ОСОБА_8 викликати швидку медичну допомогу, а сам пішов до транспортного засобу, на якому його чекав брат ОСОБА_14 та з ним поїхав до м. Біла Церква, Київської області по справам. Повернувшись у транспортний засіб, свідок ОСОБА_13 повідомив брата ОСОБА_14 , що ОСОБА_9 лежить без свідомості та у неї вже судоми. Приблизно через півтори години свідку на мобільний телефон зателефонували працівники поліції та запросили до будинку ОСОБА_8 , де свідок ОСОБА_13 надав пояснення працівникам поліції.

Показання потерпілої ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_14 є послідовними, логічними, містять відомі їм обставини кримінального провадження, які суд першої інстанції безпосередньо сприймав під час судового засідання, та узгоджуються між собою, і доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що показання свідків є неправдивими цього не спростовують.

Крім того, всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченого, показання потерпілого та свідків повністю підтверджуються іншими, долученими до матеріалів кримінального провадження і безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, які доповнюють один одного та в своїй сукупності та підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України.

Зокрема, судом першої інстанції досліджено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до якого 02.08.2021 о 19:49:45 год. внесені за №0001814 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України, на підставі повідомлення уповноваженої особи КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2», тобто з лікарської установи, яка розташована по вул. Семашко, буд. 2 в м. Біла Церква, Київської області про госпіталізацію ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з закритою черепно-мозковою травмою, множинними гематоми тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, тобто про вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні також був досліджений протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 , складений слідчим слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області ОСОБА_15 від 04.08.2021 у період з 14.19 год. по 14.25 год. у приміщенні КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2», за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Семашка, 9, під час якого застосовувалися технічні засоби фіксації. З даного носія інформації вбачається, як потерпіла ОСОБА_9 повідомила, що мешкає разом з чоловіком на ім`я ОСОБА_16 , прізвище його не пам`ятає, з яким у неї бувають конфлікти. Тілесні ушкодження, з якими ОСОБА_9 госпіталізована була до лікарні наніс їй співмешканець на ім`я ОСОБА_16 , останній наносив тілесні ушкодження на передодні, кулаками рук по обличчю, тягав її за волосся. При цьому під час допиту ОСОБА_9 скаржилась на сильну біль у зв`язку з чим їй було важко розмовляти.

Згідно висновку експерта № 734-598 від 17.09.2021 встановлено, що смерть гр. ОСОБА_9 , 1986 року народження, настала 07.08.2021 о 13 годині 40 хвилин від внутрішньочерепної травми з розвитком травматичного субдурального крововиливу на фоні мальформації судин головного мозку. На це вказують: травматичний субдуральний крововилив (операція - видалення субдурального крововиливу лівої гемісфери об`ємом 100-120 см3 від 02.08.2021); субарахноїдальні крововиливи та крововиливи у тканину головного мозку, синці на голові, крововилив в м`які покриви голови.

Знайдені, при судово-медичному дослідженні трупа, ушкодження заподіяні тупими предметами, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які згідно з пунктами 2.1.2 та 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ №6 від 17.01.1995, є небезпечними для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Локалізація та характер черепно-мозкової травми, котра призвела до смерті ОСОБА_9 вказують на те, що вона не могла утворитись внаслідок падіння потерпілої з положення стоячи та подальшого удару головою об тверду поверхню підлоги.

При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа метиловий, етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені.

Згідно висновку експерта № 872-598 від 24.09.2021 встановлено, що локалізація та характер черепно-мозкової травми, котра призвела до смерті потерпілої, дають змогу вважати, що для її виникнення достатньо однієї точки прикладення сили.

На обличчі ОСОБА_9 виявлено 3 точки прикладання сили, таким чином, смертельна черепно-мозкова травма могла виникнути при прикладанні сили у будь-яку з цих точок.

Вказані докази здобуті у спосіб, передбачений КПК України, є належними та допустимими доказами, належним чином аргументовані, та не викликають сумнівів в їх достовірності, правильності та повноти, а отже колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б у своїй сукупності підтверджували факт умисного заподіяння ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він не вчиняв фізичного насильства щодо потерпілої колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо критичного ставлення до показань обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно того, що на ОСОБА_9 , коли остання перебувала за місцем їх спільного проживання у будинку на одинці, впав комод, а може і міжкімнатні двері, оскільки остання перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а також в частині того, що він потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не наносив, оскільки вказані доводи спростовуються показами свідка ОСОБА_12 , яка мешкала за стіною в одному будинку з обвинуваченим та ОСОБА_9 , які постійно билися, внаслідок чого ОСОБА_8 наносив їй тілесні ушкодження від яких на тілі, обличчі та кінцівках ОСОБА_9 постійно були гематоми, що також підтвердила мати ОСОБА_9 - потерпіла ОСОБА_10 , якої дочка сама повідомляла, що всі тілесні ушкодження у неї на тілі від фізичного насильства ОСОБА_8 .

Також згідно висновків експертів № 734-598 від 17.09.2021 та № 598 від 17.09.2021, згідно з якими встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала від внутрішньочерепної травми з розвитком травматичного субдурального крововиливу на фоні мальформації судин головного мозку. Локалізація та характер черепно-мозкової травми, котра призвела до смерті ОСОБА_9 вказують на те, що вона не могла утворитись в наслідок падіння потерпілої з положення стоячи та подальшого удару головою об тверду поверхню підлоги. Також судом приймається до уваги висновок експерта № 872-598 від 24.09.2021, яким встановлено, що локалізація та характер черепно-мозкової травми, котра призвела до смерті потерпілої, дають змогу вважати, що для її виникнення достатньо однієї точки прикладення сили. На обличчі ОСОБА_9 виявлено 3 точки прикладання сили, таким чином, смертельна черепно-мозкова травма могла виникнути при прикладанні сили у будь-яку з цих точок.

Таким чином, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_8 застосував до тверезої, молодої, худорлявої жінки, а саме потерпілої ОСОБА_9 фізичний вплив, шляхом нанесення трьох ударів тупим предметом у голову, тобто у життєво важливий орган, чим завдав тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 , від яких остання померла, встановив причинний зв`язок між діянням ОСОБА_8 у вигляді нанесення трьох ударів у життєво важливий орган ОСОБА_9 , а саме у голову, що спричинило смерть останньої в лікарні, оскільки швидку медичну допомогу викликала сестра обвинуваченого, через значний час після отримання тілесних ушкоджень, та правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст. 121 КК України, так як він умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілої ОСОБА_9 .

Апеляційний суд погоджується з видом та розміром покарання, призначеним ОСОБА_8 судом першої інстанції, так як при визначенні обвинуваченому покарання судом дотримано вимоги ст. 65 КК України та враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особу винного.

При перевірці матеріалів кримінального провадження порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування вироку суду не встановлено, а сукупність зібраних у справі та належним чином досліджених у судовому засіданні доказів, які доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, на переконання колегії суддів, повністю спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо необхідності скасування вироку суду.

Таким чином, вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому має бути залишений без змін, а апеляційна скарга обвинуваченого щодо його скасування - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407,419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргуобвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя Суддя Суддя