Справа № 369/930/24
Провадження №1-кс/369/295/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 17.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 4, ч. 1 ст. 162 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 17.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 4, ч. 1 ст. 162 України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що у провадженні СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 17.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, тобто до 14 лютого 2024 року.

Усвідомлюючи вище вказані обставини, у період часу з 23 год 30 хв. 16.01.2024 по 14 год. 00 хв. 17.01.2024 (точний час не встановлено), у ОСОБА_5 , який проходив повз житловий будинок АДРЕСА_1 (точне місце не встановлено), виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з вищевказаного житлового будинку, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , у якому законно знаходиться майно ОСОБА_8 .

Після чого, перебуваючи в тому ж місці та в той же час, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим через отвір в паркані проник на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 та шляхом віджиму металопластикових дверей на балконі незаконно проник до житлового будинку.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному житловому будинку таємно викрав майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: комп`ютерний монітор марки «LG», модель 22М38А, серійний номер 704NTLEDT392, вартістю 1 тис. 819 грн 30 коп., комп`ютерний монітор марки «LG», модель 22М38А, серійний номер 704NTLEDT394, вартістю 1 тисс 932 грн 70 коп., комп`ютерний системний блок «VINGA», вартістю 5 тис. 219 грн 90 коп., мобільний телефон марки «SAMSUNG Duos» модель GTE1182 (SEK), вартістю 1 тис. 630 грн 30 коп., мобільний телефон марки «NОKIA-1110», вартістю 559 грн 30 коп., вай-фай роутер марки «D-Link Dir-632» вартістю 782 грн 60 коп., комп`ютерний монітор марки «ACER», модель VG240Y, серійний номер MMTG5EEE8524, вартістю 3 тис. 569 грн 30 коп., підставка для ноутбука «Trust Xstream Breeze», вартістю 289 грн 80 коп., зарядний пристрій до мобільного телефону «Lenovo 5V 2A» в білому корпусі, вартістю 160 грн 30 коп., два бездротових адаптера «Bluetooth CSR 4.0 Dongle, Piug&play», вартістю 250 грн 60 коп. ; зарядний пристрій до ноутбука марки «Asus», модель EXA081XA (19V - 2.1A), вартістю 321 грн 30 коп., фотоапарат «Olympus 4x wide», серійний номер UJOA27581 із зарядним пристроєм, вартістю 476 грн., мобільний телефон марки «NОKIA Х7-00», вартістю 819 грн; дротову комп`ютерну клавіатуру «Genius» в чорному корпусі, модель «SMART КВ-100», вартістю 209 грн 30 коп.; дротову комп`ютерну клавіатуру «DELL» в чорному корпусі, SN-06R5P-L0300936-04J8-A03 вартістю 286 грн 30 коп.; бездротову комп`ютерну мишу «Trust» в чорному корпусі вартістю 720 грн 30 коп.; зарядну батарею до ноутбуку, із серійним номером B115UPHD-0058 вартістю 629 грн 30 коп.; GSM сигналізація «Inter Vision» (Model: А32-1015, Volts:10.8V; Capacity: 5200 mAh), вартістю 1 тис 225 грн; освіжувач повітря «Green apple» 250 ml. з ароматом зеленого яблука, вартістю 65 грн; кубічну настільну відео камеру «3MP Wi-Fi Camera @jhua», вартістю 2 тис 033 грн 50 коп.; вай-фай роутер «ТР-Link» чорного кольору із зарядним пристроєм вартістю 664 грн 30 коп.; електричну переноску на 5 розеток TL-SG10080, вартістю 242 грн 60 коп.

У подальшому, ОСОБА_5 разом із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 23 тис. 906 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно із ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Продовжуючи свою злочину діяльність, 17.01.2024 приблизно о 13 год. 20 хв. (точний час не встановлено), у ОСОБА_5 , який проходив поблизу житлового будинку АДРЕСА_1 (точне місце не встановлено), що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 виник злочинний умисел на незаконне проникнення до іншого володіння (господарського приміщення) останньої.

Після чого, реалізуючи власний злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до іншого володіння ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , перебуваючи в тому ж місці та в той же час, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та те, що його дії носять незаконний, протиправний характер, ігноруючи вказану обставину, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, в супереч ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 30 Конституції України, переліз через паркан, що огороджує територію вищевказаного домоволодіння, та проник на територію домоволодіння ОСОБА_9 .

В подальшому, продовжуючи реалізацію власного злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та те, що його дії носять незаконний, протиправний характер, ігноруючи вказану обставину, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, без подолання засобів охорони проник до господарського приміщення.

Після цього, ОСОБА_5 , 17.01.2024 приблизно о 13 год. 20 хв. (точний час не встановлено), який незаконно перебував на території господарського приміщення по АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 було виявлено ОСОБА_10 , який законно перебував на території домоволодіння.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до іншого володіння особи.

У вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, українець, уродженць смт. Знам`янка Друга, Кіровоградської області, із середньою освітою, тимчасово не працюючий, тимчасово проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останній раз, 23.06.2022 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 263 КК України, та відносно якого 04.12.2023 скеровано до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 004614 від 07.11.2023 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, 18.01.2024 ОСОБА_5 , згідно вимог ст.ст. 276-278 КПК України, було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, повністю обґрунтована і підтверджується матеріалами кримінального провадження, які долучені до клопотання, а саме:

-протоколами огляду місця події від 17.01.2024;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фото за участі свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

-протоколом обшуку від 17.01.2024;

-висновком судово-товарознавчої експертизи;

-протоколами пред`явлення речей для впізнання від 18.01.2024;

Вважаю, що підозрюваний ОСОБА_5 у випадку не застосування відносно нього запобіжного заходу може не виконувати покладені на нього обов`язки, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж провадженні.

Метою та підставою для звернення до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 є згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У сторони обвинувачення є підстави вважати, що існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_5 не будучи ізольованим від суспільства, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, про що свідчить те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за які передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі. Знаючи про міру покарання, яка йому загрожує останній може ухилятись від слідства та суду. ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не навчається, не одружений, що у свою чергу свідчить про відсутність в останнього стримуючих соціальних зв`язків на території Бучанського району Київської області.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно шляхом підбурювання, вмовляння, залякування впливати на показання потерпілих та свідків, які ще не допитані безпосередньо в суді у кримінальному провадженні.

Ризиком того, що ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також відносно ОСОБА_5 04.12.2023 скеровано до Києво-Святошинського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 004614 від 07.11.2023 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив та вчинив 17.01.2024 новий корисливий тяжкий майновий злочин.

Вищевказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. При цьому, слід взяти до уваги, щодо ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід не забезпечить його процесуально слухняну поведінку і реалізації наведених вище ризиків.

На підставі вищевикладеного, слідча просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в «Київському слідчому ізоляторі № 13» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити його.

Підозрюваний та захисник проти вимог клопотання заперечували, просили суд відмовити в задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 17.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України.

У вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, українець, уродженць смт. Знам`янка Друга, Кіровоградської області, із середньою освітою, тимчасово не працюючий, тимчасово проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останній раз, 23.06.2022 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 263 КК України, та відносно якого 04.12.2023 скеровано до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 004614 від 07.11.2023 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, 18.01.2024 ОСОБА_5 , згідно вимог ст.ст. 276-278 КПК України, було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, повністю обґрунтована і підтверджується матеріалами кримінального провадження, які долучені до клопотання.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

Загальною декларацією прав людини (статті 3, 9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «ЛУЦЕНКО ПРОТИ УКРАЇНИ» у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли з боку державних органів мала місце недобросовісність або введення в оману (рішення від 09 липня 2009 року у справі «Моорен проти Німеччини» (Mooren v. Germany) [ВП], заява № 11364/03, пункти 72, 77 та 78, з подальшими посиланнями), або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74)».

Конституція України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Досліджуючи матеріали клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , суддя вважає, що клопотання не містить переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази, надавши оцінку встановленим фактам щодо особи підозрюваного, наявність ризиків у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що запобіжний захід на застосуванні якого наполягає сторона обвинувачення не відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації та проживання, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 107, 176, 177, 178, 179, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, українця, уродженця смт. Знам`янка Друга, Кіровоградської області, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строків досудового розслідування, а саме до 16 березня 2024 року, включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати підозрюваного:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора чи суду з місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 ;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КК України визначити строком до 16 березня 2024 року, включно в межах строків досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 23 січня 2024 року о 14:15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1