ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисникаОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор») ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, українця, громадянина України, проходить військову службу за контрактом, перебуває у розпорядженні начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), у військовому званні «старший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 , звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , строком на 60 днів, з утриманням останнього у державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», без права внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2023 року клопотання слідчого ОСОБА_8 задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 січня 2024 року, включно.

Строк тримання під вартою рахується з моменту затримання, тобто з 09 листопада 2023 року з 10 год. 45 хв.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що прокурором належними та допустимими доказами на цій стадії досудового розслідування доведено обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтованість саме такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Крім того, слідчий зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142 , 258-2586, 260, 261, 102-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 зазначив, що при винесенні ухвали судом першої інстанції не вірно були застосовано норми процесуального та матеріального права. Вважає ухвалу суду незаконною та такою, що не підлягає скасуванню.

Фактично, під час розгляду клопотання прокурора Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, про застосування запобіжного заходу, суддя першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_6 , не мав наміру підриву дисципліни підрозділу та зниження рівня бойової готовності.

Звертає увагу на те, що судом першої інстанції взагалі було залишено поза увагою те, що в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не доведено наявність ризиків, зазначених у клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Також, суд залишив поза увагою те, що тримання ОСОБА_6 під вартою не переслідує легітимну мету - запобігти ризикам, передбаченні ст. 177 КПК України, з огляду на відсутність обставин, що підтверджують ризики. Фактично, єдиною підставою для подальшого тримання ОСОБА_6 , під вартою, виступає тяжкість злочину у скоєнні якого він підозрюється.

Стверджує, що подальше тримання ОСОБА_6 , під вартою буде порушувати розумні строки дії найбільш суворого запобіжного заходу, наведенні вимоги Конституції та КПК України, практику Європейського Суду з прав людини, а також його права на можливість бути звільненим до суду, а отже його права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Також звертає увагу на те, що ОСОБА_6 , не має будь-якого наміру переховуватись від суду, більш того, постійним місцем його проживання є Одеська область м. Білгород-Дністровський. Крім того, підозрюваний не має потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта та не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Разом з тим, слідчим суддя в ухвалі про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 не визначив заставу. Судом необґрунтовано неможливість застосування відносно підозрюваного заставу. Оскільки суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. Вважає, що судом першої інстанції було безпідставно не визначено розмір застави у даному кримінальному проваджені.

Просить апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 , які просили скасувати ухвалу слідчого судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 19.12.2019 року між начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 (1 категорії) та ОСОБА_6 заключено контракт на проходження військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського і старшинського складу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 з 24.11.2020 ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця і у подальшому почав проходити військову службу за контрактом, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року.

Після чого проходив службу в різних підрозділах Державної прикордонної служби України, поки відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №254-ОС від 23.05.2023, старшого сержанта ОСОБА_6 , який прибув для подальшого проходження служби з 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, з 23 травня 2023 року, та наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України, зараховано у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , також зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення.

25.09.2023 року сержант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи у розпорядженні начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з метою ухилення від військової служби, без наміру її проходження у майбутньому, під приводом вагітності дружини висловив прохання до начальника комендантського відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 , як безпосереднього командира, надати йому дозвіл та можливість вибути за межі дислокування місця несення військової служби, для побачення з його вагітною дружиною, яка, з його слів прибула, в село Мельники.

На прохання ОСОБА_6 , ОСОБА_11 в усному порядку йому було надано дозвіл на вибуття за межі дислокування місця несення військової служби з 25.09.2023 року по 08 год. 00 хв. 26.09.2023 року.

Однак, на ранкове шикування о 08 год. 00 хв. 26.09.2023 року сержант ОСОБА_6 , до місця проходження служби - місця тимчасової дислокації НОМЕР_2 прикордонного загону імені Героя України полковника АДРЕСА_3 , яке розташоване в адміністративних межах АДРЕСА_4 , не з`явився, чим незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, з метою ухилитися від військової служби, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 . 06.06.2023 року змінив прізвище на ОСОБА_6 , офіційно працевлаштувався та змінив місце проживання.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за його вчинення санкцією ч. 4 ст. 408 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`яти до дванадцяти років.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засідання прокурор пояснив, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати вчиняти тотожні або інші кримінальні правопорушення.

Прокурор зазначив, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним обов`язків та запобігти існуванню зазначеним ризикам.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Відтак, слідчим суддею вірно враховано, що ОСОБА_6 під час проходження останнім військової служби під особистий розпис були доведені вимоги статей Кримінального кодексу України, в тому числі ст.ст. 407-409 КК України, таким чином останній продовжує на даний час вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється та про наслідки вчинення якого він попереджався неодноразово.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_6 зможе вільно спілкуватися зі співслужбовцями військової частини, у зв`язку з чим, останній незаконними засобами (вмовляннями, підкупом чи погрозами тощо) зможе впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження. На повістки про виклик до слідчого і телефонні виклики останній неодноразово не з`являвся. ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи викладене, спроби ОСОБА_6 будь-яким чином ухилитися від суду у подальшому мають високу ймовірність.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402 - 405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Тому, враховуючи наявність вищезазначених ризиків, особу підозрюваного, слідчий суддя погодився з доводами прокурора, викладеними у клопотанні.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст. 109-1142, 258-2586, 260, 261, 102-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без внесення застави, оскільки більш м`який запобіжний захід може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Під час апеляційного розгляду захисник підозрюваного ОСОБА_7 не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосування підозрюваному інший запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні запобіжного заходу та не довів, що обрання підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою з визначення розміри застави буде достатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч.3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які наведені в апеляційній скарзі були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3