ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/11/24 Справа № 703/5893/23 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2023 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2023 в задоволенні зазначеної скарги ОСОБА_6 відмовлено з посиланням на те, що з тексту скарги неможливо встановити, коли саме мала місце бездіяльність, яку заявник оскаржує, скарга містить лише вказівку на подання сімох заяв про вчинення злочинів, неможливо встановити про які саме злочини вказує заявник; відомості у скарзі викладені в загальних рисах без надання будь-яких доказів на обґрунтування скарги; неможливо встановити чи звертався скаржник взагалі до відділу поліції із заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення та встановити короткий виклад обставин, повідомлених заявником; скаржником не надано копії заяви про вчинення кримінального правопорушення з відбитком штампу органу досудового розслідування про прийняття заяви або талона - повідомлення про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, скаржник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, вважаючи її передчасною та помилковою, просить скаргу задовольнити, скасувати дану ухвалу та надіслати його скаргу на розгляд слідчій судді, розглядати скаргу за його участі в судовому засіданні. Зазначає, що до Смілянського міськрайонного суду із СІЗО №30 надіслано лист з заявою від 18.12.2023, адресований слідчому судді, в якій він надав пояснення щодо своєї скарги, яку своєчасно не отримано; подана заява від 18.12.2023, як доповнення до скарги не було розглянуто.

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржника, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, якою просив слідчого суддю ухвалити відповідне рішення для прийняття його заяв та проведення досудового розслідування та вказував, що всі пояснення надасть при розгляді скарги.

Скаргу обґрунтовано тим, що ним подано сім заяв з повідомленням про скоєння злочинів, але його заяви проігноровані та він жодного разу не отримав від органу, до якого подавав заяви, документи щодо підтвердження прийняття заяв, не отримав жодного витягу з ЄРДР, не отримав інформації про закінчення досудового розслідування.

Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вказав, що ОСОБА_6 є засудженим вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області та наразі перебуває у Черкаському слідчому ізоляторі.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що зазначену вищескаргу ОСОБА_6 слідчому судді направлено начальником ІТТ №3 ГУНП в Черкаській області 29.11.2023, додатків дана скарга не містить (а.с.1-2).

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду від 13.12.2023 постановлено ухвалу про проведення судового засідання з розгляду скарги у режимі відео конференції (а.с.9).

Згідно розписки ОСОБА_6 від 13.12.2023 останній заперечував проти проведення судового засідання у режимі відеоконференції з відеоконференцзалу Черкаського ізолятора, яке призначено на 11:30 13.12.2023 (а.с.15).

Зазначене питання щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальні правопорушення має таке правове регулювання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

З вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідує, що бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до вказаного реєстру впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до слідчого судді ОСОБА_6 вказав про те, що ним подано сім заяв з повідомленням про скоєння злочинів, але його заяви проігноровані та він жодного разу не отримав від органу, до якого подавав заяви, документи щодо підтвердження прийняття заяв, не отримав жодного витягу з ЄРДР, не отримав інформації про закінчення досудового розслідування. Крім того, скаржник зазначив, що всі пояснення надасть суду при розгляді скарги.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду від 13.12.2023 постановлено ухвалу про проведення судового засідання з розгляду скарги у режимі відео конференції.

Згідно розписки ОСОБА_6 від 13.12.2023 останній заперечував проти проведення судового засідання у режимі відеоконференції з відеоконференцзалу Черкаського ізолятора, яке призначено на 11:30 13.12.2023.

За приписами ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених ч.3 ст.323 чи ст.381 КПК України.

Право обвинуваченого на захист закріплено в п.5 ч.1 ст. 129 Конституції України як одна з основних засад судочинства.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод передбачає мінімальні права кожного, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення. Одним із таких прав, за ст. 6 Конвенції, є право захищати себе особисто.

Положеннями ст. 20 КПК України визначено, що забезпечення права на захист реалізується як особисто підозрюваним, обвинуваченим, виправданим та засудженим, так і за допомогою захисника.

Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без перешкод викласти суду, який розглядає справу, всі необхідні аргументи захисту і таким чином вплинути на результат провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У ч.4 ст.401 КПК України передбачено, що обвинувачений, який утримується під вартою підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо про це заявив клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Згідно з положеннями ч.2 ст.336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Системне тлумачення вказаних норм процесуального закону свідчить про імперативність приписів щодо права обвинуваченого на безпосередню участь у судовому розгляді, що не може бути обмежене, окрім здійснення судового провадження в умовах воєнного стану та у зв`язку з відповідними перешкодами, обумовленими ним.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.336 КПК України суд, приймаючи рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, має постановити вмотивовану ухвалу у випадку, якщо, зокрема сторона кримінального провадження заперечує проти здійснення судового провадження у такому форматі. Однак слідчий суддя, порушуючи наведені вимоги КПК, відповідне судове рішення не ухвалив.

Із матеріалів провадження вбачається, що засуджений у скарзі на бездіяльність працівників Смілянського ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області вказав, що всі пояснення надасть суду при розгляді справи (а.с.2).

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2023 було вирішено проводити судове засідання в режимі відеоконференції з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» за участю ОСОБА_6 (а.с.9).

В судовому засіданні 13.12.2023 під час розгляду з`ясувалося, що ОСОБА_6 відмовився приймати участь в режимі відеоконференції, про що надав відповідну розписку. Однак слідчий суддя жодним чином не вмотивував, які саме обставини, перешкоджають забезпеченню безпосередньої участі в судовому засіданні ОСОБА_6 , який у своїй скарзі вказав, що надасть всі пояснення особисто при розгляді скарги.

Положення ст.336 КПК України передбачають можливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції в умовах воєнного стану навіть у разі заперечення обвинуваченого проти цього, однак таке питання, згідно з приписами частини 2 цієї статті, суд має вирішити ухвалою з наведенням обґрунтувань та мотивів, зокрема щодо обставин, які заважають безпосередній участі обвинуваченого в судовому засіданні в залі суду.

Разом з цим, суд жодним чином не умотивував, які ж саме обставини, пов`язані з уведенням воєнного стану, перешкоджають забезпеченню безпосередньої участі в судовому засіданні скаржника, який на цьому наполягав .

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.10.2023 у справі №371/1524/15-к.

Наведене свідчить про те, що слідчий суддя, провівши судовий розгляд без особистої участі скаржника, який утримується в умовах слідчого ізолятора та наполягав на безпосередній участі в судовому засіданні, відмовився від проведення судового засідання в режим відео конференції, та не постановив при цьому відповідну ухвалу з наведенням обґрунтувань та мотивів щодо обставин, які заважають безпосередній участі обвинуваченого в судовому засіданні в залі суду саме в умовах воєнного стану, чим фактично допустив порушення права ОСОБА_6 на захист, що відповідно до приписів ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не відповідає гарантіям справедливого судового розгляду, закріпленим у пункті 1 та підпункті «с» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення, а ухвала слідчого судді на підставі п.6 ч.1 ст.407 КПК України підлягає до скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2023 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань- скасувати, призначити новий розгляду у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді