ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/4280/20 Номер провадження 11-кп/814/2436/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000860 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2023 року,

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лозова Харківської області, проживаючому за адресою АДРЕСА_1

обвинуваченому за ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Донецьк Донецької області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , не судимому,

обвинуваченому за ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю с. Башилове Блищзнюківського району Харківської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , судимому,

обвинуваченому за ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 05.11.2023 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_10 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, а саме: у незаконному позбавленні волі людини, з корисливих мотивів, вчиненому організованою групою, а також вимаганні передачі чужого майна та вчинення дій майнового характеру з погрозою застосування насильства над потерпілим (вимаганні), що завдало майнової шкоди у великих розмірах, вчинене організованою групою.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 як організатор та активний учасник організованої групи виконував наступне:

- будучи обізнаним про методи та засоби вчинення тяжких злочинів, маючи авторитет у кримінальному середовищі, розробив план вчинення злочинів проти власності;

- особисто залучив до вказаних злочинних дій осіб, які разом з ним повинні були заволодівати майном потерпілих, - раніше знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 а останній також забезпечувати мобільність пересування учасників організованої групи на автомобілі;

- розподілив та погодив із усіма учасниками організованої групи функції коленого з них;

- спрямував діяльність організованої групи на досягнення єдиного злочинного плану, відомого всім учасникам , та керував діями усіх співучасників при вчинення злочинів,

- маючи досвід вчинення тяжких корисливих злочинів, особисто взяв участь у вчиненні вимагання на потерпілих;

- штучно створив умови для того, щоб у потерпілого ОСОБА_12 виникли перед ним зобов`язання майнового характеру,

- вживав заходи конспірації ймовірності викриття злочинної діяльності, а саме зустрічі учасників організованої групи проводив щоразу у різних місцях, завуальовано, зрозуміло лише для членів групи спілкування під час телефонних розмов з ними, використовував для зв`язку з потерпілим ОСОБА_13 під час позбавлення волі ОСОБА_12 мобільний телефон останнього, під час яких виказував вимоги передачі грошей чи майна за звільнення ОСОБА_12 ,

- підшукував осіб, які б в максимально стислі строки могли надат потерпілим грошові кошти під заставу майна та здійснювати його перереєстрацію,

безпосередньо брав участь у вчиненні злочину, вимагав, шляхом застосування погроз, грошові кошти у ОСОБА_12 , а в подальшому за його звільнення та оплату неіснуючого боргу, у ОСОБА_13 , спричиняв, з метою подавлення волі до супротиву, тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , контролював дії потерпілого ОСОБА_12 під час очікування передачі грошових коштів за його звільнення від ОСОБА_14 .

ОСОБА_10 як активний учасник організованої групи, висловивши бажання вчиняти злочини в її складі, будучи обізнаним у розробленому ОСОБА_9 , злочинному плані та беручи активну участь у його реалізації, виконував наступне:

- взяв участь в обговоренні плану скоєння злочинних дій та розподілі функцій кожного з учасників організованої групи;

- з метою забезпечення мобільності учасників організованої групи надав, для вчинення злочину наявний у його користуванні автомобіль «Хюндай Елантра» д.н.з. НОМЕР_1 , яким безпосередньо керував при підготовці та вчиненні злочину організованою групою;

- безпосередньо взяв участь у вчиненні злочину, виказуючи погрози в бік потерпілих, для придушування волі до супротиву наносив тілесні пошкодження потерпілому ОСОБА_12 , перебував разом з потерпілим контролюючи його дії під час того як ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вимагав грошові кошти за його звільнення у ОСОБА_15 ;

- підшукав та забронював на своє ім`я готельні номери у готелі «Петровський Бровар» за адресою: АДРЕСА_4 де у період часу з 21.07.2020 по 22.07.2020 утримувався потерпілий ОСОБА_12

- контролював разом з ОСОБА_8 дії потерпілого ОСОБА_13 у момент коли останній перебував на пропускному пункті Державного кордону України «Готівка» де останній отримав від родичів грошові кошти та передав, їх ОСОБА_9 за звільнення ОСОБА_12

- вживав заходи конспірації від викриття організованої групи правоохоронними органами у вигляді завуальованого спілкування, мінімізації спілкування по мобільному телефону на час вчинення злочину.

ОСОБА_8 як активний учасник організованої групи, висловивши бажання вчиняти злочини в її складі, будучи обізнаним у розробленому ОСОБА_9 , злочинному плані та беручи активну участь у його реалізації, виконував наступне:

- взяв участь в обговоренні плану скоєння злочинних дій та розподілі функцій кожного з учасників організованої групи;

- підшукав потерпілого та спільно з ОСОБА_9 штучно створив умови останньому для виникнення зобов`язань майнового характеру перед ОСОБА_9 ,

- встановив інформацію стосовно місця проживання родичів потерпілого ОСОБА_12 та його майнового стану

- безпосередньо взяв участь у вчиненні злочину, виказуючи погрози в бік потерпілих,

- підшукав та забронював на своє ім`я готельні номери у готелі «Дарницький» за адресою: АДРЕСА_5 , де у період часу з 20.07.2020 по 21.07.2020 утримувався потерпілий ОСОБА_12 ,

- здійснював переклад ОСОБА_9 розмов ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , які вони вели на вірменській мові з метою контролю їх розмов,

- контролював разом з ОСОБА_10 дії потерпілого ОСОБА_13 у момент коли останній перебував на пропускному пункті Державного кордону України «Готівка» де останній отримав від родичів грошові кошти та передав, їх ОСОБА_9 за звільнення ОСОБА_12

- вживав заходи конспірації від викриття організованої групи правоохоронними органами у вигляді завуальованого спілкування, мінімізації спілкування по мобільному телефону на час вчинення злочину.

Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд мотивував свою ухвалу наявністю на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема тяжкого та особливо тяжкого, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що продовжують існувати на момент розгляду.

На ухвалу суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою обрати обвинуваченим запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої апеляційні вимоги обґрунтував тим, що прокурором в судовому засіданні не було доведено ризики, про які він зазначає у клопотанні, а суворість можливого покарання не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Вважає, що суд проігнорував доводи сторони захисту щодо можливості застосування обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу.

Не враховано наявності постійного місця проживання, наявність міцних соціальних зв`язків, відсутність судимостей у ОСОБА_17 та ОСОБА_8 , стан здоров`я ОСОБА_8 , який є особою з інвалідністю та потребує лікування, яке не може отримати в умовах ізоляції.

Також вказав, що обвинувачені тривалий час перебувають під вартою, понад 3 роки.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинувачених та захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000860 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 за ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України. В судовому засіданні 07.09.2023 суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ОСОБА_10 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 05.11.2023 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на обґрунтованість підозри та те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, враховуючи тяжкість злочинів, інкримінованих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , які є тяжким та особливо тяжким, за які передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, даних про особу обвинувачених, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні не завершено, суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів враховує обставини вчинення злочинів, те, що ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 вчинили тяжкий та особливо тяжкий злочини в складі організованої злочинної групи з тривалою підготовкою та розподілом функцій учасників групи, у якій ОСОБА_9 організатор, а також наявні ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, та які на даний час не зменшилися.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано послався на можливе покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, оскільки відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При цьому, суд врахував обставини вчинення кримінальних правопорушень, які свідчать про підвищену суспільну небезпечність обвинувачених, тому дійшов обґрунтованого висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігання існуючим ризикам.

Також будь-яких доказів неможливості тримання обвинувачених під вартою за станом здоров`я або неможливості отримати медичну допомогу в умовах установи попереднього ув`язнення колегією суддів не встановлено і стороною захисту не надано.

Тобто, захисник не навів переконливих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Щодо доводів захисника про тривале перебування обвинувачених під вартою необхідно зазначити, що при продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, суд врахував особливості конкретної справи, в якій необхідне тривале утримання особи під вартою, обставини справи в сукупності з особами обвинувачених, які вказують на можливість останніх вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Також колегія суддів звертає увагу, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому, і тривалість перебування обвинувачених під вартою не є самостійною підставою для скасування такого запобіжного заходу.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4