Справа № 334/1716/22
Номер провадження № 1-кс/334/2781/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 31.08.2023 року про закриття кримінального провадження №0000951 від 22.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 345 КК України в частині,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на постанову слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 31.08.2023 року, про закриття кримінального провадження №0000951 від 22.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 345 КК України в частині.

В обґрунтування скарги зазначає, що постановою слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 31.08.2023 кримінальне провадження №0000951 від 22.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 345 КК України, закрито в частині вчинення організованою групою в ніч з 21 на 22 січня 2018 року збройного нападу на територію цілісного майнового комплексу кооперативу «Автостоянка-22», розташованому за адресою м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, 5-Б, внаслідок чого захоплено розташовані на ній об`єкти нерухомості (епізод за №000109 від 25.07.2019) у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Скаржники вважають вказану постанову незаконною з наступних підстав: слідчий вважає, що відсутній склад злочину, передбачений ст 206-2 КК України, з тієї причини, що титул власника в реєстрі не змінився, а захоплення території не супроводжувалось підробкою документів, проте потерпілі і не вказували на таку злочинну дію як підробка даних державного реєстру, хоча в матеріалах справи наявні підробні документи, а саме підробна довідка з Держгеокадастру, а також підроблений технічний паспорт; стверджуючи про відсутність в певних подіях складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України, слідчий одночасно вважає, що відсутній не склад, а подія злочину; під час кримінального провадження потерпілим неодноразово подавались клопотання про вчинення певних слідчих дій, які або не розглядались, або задовольнялись частково; під час розслідування слідчому неодноразово надавались вказівки щодо вчинення певних дій, проте жодна з цих вказівок не виконана; слідчим надавались певні доручення оперативним підрозділам, які також не виконані.

З огляду на вказані порушення, вважають, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно та просять суд постанову слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 31.08.2023 про закриття кримінального провадження №0000951 від 22.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 345 КК України в частині вчинення організованою групою в ніч з 21 на 22 січня 2018 року збройного нападу на територію цілісного майнового комплексу кооперативу «Автостоянка-22», розташованому за адресою АДРЕСА_1 , внаслідок чого захоплено розташовані на ній об`єкти нерухомості (епізод за №000109 від 25.07.2019) скасувати.

В судовому засіданні скаржники ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також їх представник адвокат ОСОБА_6 вимоги скарги підтримали з підстав, наведених в ній, просили скаргу задовольнити, оскаржувану постанову скасувати.

Слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що слідчим постанова про закриття кримінального провадження в частині винесена після ретельного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення та встановлення факту відсутності складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України, оскільки відповідальність за вказаною статтею настає за протиправне заволодіння майном підприємства, установи, організації у тому числі частками, акціями, паями їх засновників, учасників, акціонерів, членів, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених або викрадених документів, печаток, штампів підприємства, установи, організації, проте у вказаному кримінальному провадженні таких фактів не встановлено. Щодо доручень та вказівок, які надавались у кримінальному провадженні, то вони не стосуються епізоду, за яким закрито кримінальне провадження, та в більшій частині виконані.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, заслухавши учасників провадження, доходить наступних висновків.

Встановлено, що 22.04.2013 до ЄРДР були внесені відомості за №0000951 за ознаками кримінального правопорушення(проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за заявою ОСОБА_8 , які перебувають в провадженні СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. В подальшому у вказаному кримінальному провадженні вносились додаткові епізоди, а саме: 18.07.203 за ст. 356 КК України, 13.05.2014 за ч. 1 ст. 358 КК України, 29.12.2017 за ч. 1 ст. 355 КК України, 26.01.2018 за ст. 356 КК України, 18.01.2019 за ч. 1 ст. 125 КК України, 25.07.2019 за ч. 4 ст. 187 КК України, за ч. 1 ст. 129 КК України, за ч. 3 ст. 206-2 КК України, за ч. 3 ст. 289 КК України, за ч. 2 ст. 358 КК України за ч. 1 ст. 162 КК України; за ч. 1 ст. 345 КК України.

Постановою слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 31.08.2023 кримінальне провадження №0000951 від 22.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 345 КК України, закрито в частині вчинення організованою групою в ніч з 21 на 22 січня 2018 року збройного нападу на територію цілісного майнового комплексу кооперативу «Автостоянка-22», розташованому за адресою м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, 5-Б, внаслідок чого захоплено розташовані на ній об`єкти нерухомості (епізод за №000109 від 25.07.2019) у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Постанова обґрунтована тим, що основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України є встановлений порядок здійснення господарської діяльності, свобода підприємницької діяльності, а додатковим власність. Предметом злочину є майно підприємства, установи, організації. З об`єктивної сторони цей злочин може бути вчинений у формі протиправного заволодіння майном шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених або викрадених документів, печаток, штампів підприємства, установи, організації. Тобто кримінально караним за ст. 206-2 є лише протиправне заволодіння майном, яке відбулося внаслідок вчинення відповідного правочину. Своєю чергою цим діям має передувати підробка або викрадення документів установи, підприємства, організації, майном якої прагнуть заволодіти. Виходячи з даних кримінального провадження, слідчий дійшов висновку про відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України та дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження в частині.

Відповідно до п.3 ч.1ст. 303 КПК України,на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 2 КПК України,завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України,прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому, таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до ст. 40 КПК України, слідчий при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

В той же час, вивченням постанови про закриття кримінального провадження, встановлено, що з вказаної постанови взагалі не вбачається вчинення будь-який дій слідчими органами, оскільки неможливо встановити, чи вчинялись слідчим дії, спрямовані на встановлення та допит свідків події кримінального правопорушення, а так само і допит потерпілих, чи проводились будь-які інші слідчі чи розшукові дії у вказаному кримінальному провадженні. Вбачається лише дослідження слідчим рішень судів різних інстанцій та юрисдикцій, які стосуються предмета спору цілісного майнового комплексу автостоянки №22 в АДРЕСА_2 та договорів купівлі-продажу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За змістом ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження в справі й обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 прийняв рішення про закриття кримінального провадження №0000951 від 22.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 345 КК України, в частині вчинення організованою групою в ніч з 21 на 22 січня 2018 року збройного нападу на територію цілісного майнового комплексу кооперативу «Автостоянка-22», розташованому за адресою м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, 5-Б, внаслідок чого захоплено розташовані на ній об`єкти нерухомості (епізод за №000109 від 25.07.2019) у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Разом з тим прийняття рішення про закриття кримінального правопорушення в частині мотивував тим, що кримінально караним за ст. 206-2 КК України є лише протиправне заволодіння майном, яке відбулося внаслідок вчинення відповідного правочину, і цим діям має передувати підробка або викрадення документів установи, підприємства, організації, майном якої прагнуть заволодіти. Виходячи з даних кримінального провадження, слідчий дійшов висновку про відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України та дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження в частині вчинення організованою групою в ніч з 21 на 22 січня 2018 року збройного нападу на територію цілісного майнового комплексу кооперативу «Автостоянка-22», розташованому за адресою м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, 5-Б, внаслідок чого захоплено розташовані на ній об`єкти нерухомості, що не охоплюється складом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України.

При цьому, посилання слідчого на ту обставину, що саме так викладена фабула кримінального правопорушення у ЄРДР, відомості про яке внесені за ч. 3 ст. 206-2 КК України, суд вважає неспроможними, оскільки у випадку встановлення слідчим відсутності складу кримінального правопорушення, кримінальне провадження закривається постановою слідчого саме в частині вчинення цього кримінального правопорушення, а не в частині фабули кримінального правопорушення, яка була внесена до ЄРДР та не відповідає кваліфікації дій за відповідною статтею КК України.

Таким чином, в даному випадку слідчий суддя вважає, що слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження без встановлення всіх обставин справи.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова про закриття кримінального провадження в частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 26, 84, 91, 93, 284, 303, 304, 306-307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 31.08.2023 року про закриття кримінального провадження №0000951 від 22.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 345 КК України в частині, - скасувати.

Ухвалу направити до сектору дізнання Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1