Справа № 405/2787/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого: ОСОБА_4

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003611 від 02.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

встановив:

ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.10.2023 обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме 16.12.2023, включно, із визначенням розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

В судовому засіданні прокурор вказав про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не зменшились, враховуючи, що обвинувачений внаслідок вчинення суспільно небезпечного діяння набув у володіння значну суму грошових коштів, які може вільно використовувати як для переміщення в Україні, так і за кордоном, та те, що останній перебував у розшуку по даному кримінальному провадженню свідчить про можливість ухилення ОСОБА_7 від суду. Зазначив, що ОСОБА_7 тривалий час не має законного джерела отримання доходу, отже займається злочинною діяльністю з метою власного збагачення, що дає підстави вважати, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення. Також, існує ризик впливу на свідків.

Захисники заперечили щодо продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою. Зазначили, що свідки та досліджені докази не вказують на винність обвинуваченого. Просили змінити запобіжний захід на домашній арешт або зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки він є непомірним для ОСОБА_7 . Також останній тривалий час знаходиться під вартою, не має наміру ухилятися від суду.

Обвинувачений підтримав думку захисників.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора, вказав, що підстав для зміни запобіжного заходу немає. Стадія судового розгляду фактично не змінилася, ризик впливу на потерпілу та свідків не змінилися.

Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 судом враховані правові позиції Європейського суду з прав людини та обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України» зазначено, що допустимими для взяття й утримання особи під вартою є наявність таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Разом з цим, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Так, ОСОБА_7 до свого затримання - 21.03.2022 не був працевлаштований, тому не має сталого джерела доходу. Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 12 років з конфіскацією майна. Окрім того, по даному кримінальному провадженню ОСОБА_7 було оголошено в державний розшук.

Наведене свідчить про наявність ризиків, встановлених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказують на можливість обвинуваченим у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни їх показів на свою користь, оскільки останні не допитані в судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, а тому суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 днів, тобто до 04 лютого 2024 року, включно, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

Відповідно до положення ч.5 ст.182, ч.3, ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 , його особу, матеріальний стан, шкоду завдану потерпілій, суд приходить до висновку щодо зменшення розміру застави до 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 гривень, що у відповідності до ч.4 ст.182 КПК України, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та буде помірним для нього.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки визначені цією нормою права.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд,

постановив:

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 04 лютого 2024 року, включно.

Визначити розмір застави у розмірі 300 / трьохсот / прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 / вісімсот п`ять тисяч двісті / гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі №0003611.

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти та зобов`язати, виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному проваджені.

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Копію ухвали надіслати в ДУ Кропивницький СІ, для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_8