печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 )

перекладача - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001421 від 19.12.2022, підозрюваному ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2023 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором, звернулась до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001421 від 19.12.2022, підозрюваному ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001421 від 19.12.2022 за підозрою ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ) за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України.

05.01.2023 о 18 год. 50 хв. в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, затримано ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якому 06.01.2023 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного особливо тяжкого злочину.

27.09.2023 ОСОБА_5 в порядку і з підстав, передбачених ст.ст.276-279 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України.

06.01.2023 згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.03.2023.

22.02.2023 заступником Генерального прокурора у даному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до 05.04.2023 включно.

28.02.2023 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 , винесено ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), до 05.04.2023 року.

23.03.2023 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , винесено ухвалу про продовження строків досудового розслідування до дев`яти місяців, тобто до 05.10.2023 року.

31.03.2023 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_13 , винесено ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), до 29.05.2023 року.

23.05.2023 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_14 , винесено ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), до 21.07.2023 року.

19.07.2023 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_15 , винесено ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), до 16.09.2023 року.

13.09.2023 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_16 винесено ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), до 16.09.2023 року.

12.01.2023 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

16.05.2023 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000866 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

07.07.2023 прокурором у кримінальному провадженні винесено постанову про об`єднання кримінальних проваджень № 0000046, №0000866 до кримінального провадження № 0001421, та присвоєно № 0001421.

09.08.2023 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0001461 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

23.08.2023 прокурором у кримінальному провадженні, винесено постанову про об`єднання кримінальних проваджень №0001461 та №0001421, та присвоєно номер №0001421.

26.08.2023 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0001557 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

05.09.2023 прокурором у кримінальному провадженні, винесено постанову про об`єднання кримінальних проваджень №0001557 та №0001421, та присвоєно номер №0001421.

27.09.2023 ОСОБА_9 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України.

27.09.2023 слідчим винесено постанову про розшук відносно підозрюваного ОСОБА_9 , згідно до вимог ст. 281 КПК України.

28.09.2023 прокурором виділено матеріали досудового розслідування в окреме кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 .

28.09.2023 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 , винесено ухвалу про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001421 від 19.12.2022 до дванадцяти місяців, тобто до 05.01.2024 року включно.

02.10.2023 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , винесено ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 до 30.11.2023 року

17.11.2023 слідчим повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, у зв`язку з чим необхідно виконати з потерпілими, підозрюваними та їх захисниками вимоги ст. 290 КПК України, вручити обвинувальний акт і скерувати його до суду.

Обґрунтованість повідомлених ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ) підозр у вчиненні вказаних злочинів підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: показами свідка ОСОБА_11 , викладеними в протоколі допиту від 02.05.2023, яка повідомила, що їй відомо про замах на життя ОСОБА_17 , та розповіла про ці обставини;інформацією, що була виявлена під час огляду мобільних телефонів вилучених у ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), та яка зафіксована в протоколах оглядів від 06.01.2023 та 03.02.2023;предметами, а саме вогнепальною зброєю та вибуховими пристроями, вилученими під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 під час його затримання в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, що відображено в протоколі затримання від 05.01.2023;предметами, вилученими під час проведення обшуку в транспортному засобі - легковому автомобілі марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , що відображено в протоколі обшуку від 06.01.2023;протоколами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій; висновком експерта від 04.04.2023 №КСЕ-19-23/3317, згідно якого пістолет, вилучений 05.01.2023 під час особистого обшуку ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 є вогнепальною зброєю, є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю - пістолетом Макарова «ПМ» калібру 9х18 мм з видаленими маркувальними позначеннями;висновком експерта від 24.05.2023 № КСЕ-19-23/2981-ВТХ, згідно якого надані на дослідження об`єкти, вказані в постанові слідчого як «…Предмет еліпсоподібної форми схожого на гранату ф1 з маркуванням на доній частині корпусу 107 108-79 т, який упаковано до спецпакету АВ1004858….», «..предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням 170-88 УЗРГМ-2 583, який упаковано в спецпакет АВ 1004859…», за зовнішніми ознаками, фізичними і геометричними параметрами є промислово виготовленим корпусом ручної осколкової оборонної гранати Ф1 та промислово виготовленим засобом підриву-уніфікованим запалом ручних гранат модернізованим УЗРГМ; показами потерпілого ОСОБА_18 , викладеними в протоколі допиту від 13.01.2023, який повідомив, що йому було відомо незаконне заволодіння транспортним засобом, який належить йому та розповів про ці обставини сукупністю інших даних та доказів, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження.висновком експерта від 12.04.2023 №СЕ-19-23/5031-АВ, згідно якого ринкова вартість колісного транспортного засобу «IVECO DAILY», д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 02.01.2023 складає 189 064,84 грн.;показами свідка ОСОБА_19 , який повідомив, що йому відомо про транспортний засіб «IVECO DAILY»;висновком експерта від 26.07.2023 №СЕ-19-23/38376-БД, згідно якого генетичні ознаки крові, підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), містяться серед змішаних генетичних ознак клітин виявлених на предметі, схожому на корпус гранати Ф1 та на предметі, схожому на підривач до ручної гранати, клітин виявлених на поверхнях перчатки;сукупністю інших даних та доказів, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження.

Так, слідчий вказує, що доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ) розуміючи, що він вчинив особливо тяжкий злочин, відчуваючи страх та невідворотність майбутнього покарання за вчинене кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі останній, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Також слід врахувати, що саме внаслідок високої суспільної небезпечності дій вчинених підозрюваним є об`єктивні підстави вважати, що він може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належного дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Так, стороною обвинувачення встановлено, що відповідно до даних Державної міграційної служби України, ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ) є незаконним мігрантом, який нелегально знаходиться на території України.

Також слід врахувати, що у ході досудового розслідування було встановлено ще одну особу, причетну до вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, а саме ОСОБА_9 ( ОСОБА_9 ), якому 27.09.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України. Проте, останній знаючи про загрозу притягнення його до кримінальної відповідальності покинув територію України, у зв`язку з чим його оголошено в розшук і матеріали відносно нього виділені в окреме провадження.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема, перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків, експертів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою неможливо буде запобігти контактам ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ) з іншими невстановленими співучасниками вчинення злочину, з якими останній перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінального правопорушення.

Так, кримінальне правопорушення, інкриміноване підозрюваному здійснювалося з невстановленим на даний час колом осіб, яким підозрюваний може повідомити форми і методи роботи правоохоронних органів України, що стали йому відомі у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного. Крім того з метою ухилення від кримінальної відповідальності він зможе як сам так і використовуючи інших осіб, шляхом вмовлянь, погроз видати інформацію про інших учасників злочину, чи підкупу впливати, або вимагати впливу на свідків та очевидців вчиненого злочину, відомості про які він може отримати як з копій матеріалів кримінального провадження так із інших джерел.

Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, адже відповідно до зібраних доказів ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ) не збирався завершувати свою злочинну діяльність. Крім цього, останній не має постійного місця роботи, а отже сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення кримінальних правопорушень.

Відтак, з часу обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу вищенаведені ризики не зменшилися та наявні до цього часу в повному обсязі, а тому виникає необхідність у продовженні строку раніше обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення особливо тяжких корисливих злочинів, у тому числі проти життя особи, на думку сторони обвинувачення, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, зазначивши, що підозра є необґрунтованою, а ризики нічим не підтверджується. Таким чином, просили відмовити в задоволенні клопотання або застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням браслету.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Таким чином, при постановленні даного рішення, слідчий суддя вважає, що докази, які були надані органом досудового розслідування підтверджують причетність до вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 .

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя одночасно враховує, що вказані обставини та докази були встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та продовженні його дії.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваного на даній стадії досудового розслідування, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час з урахуванням результатів подальшого розгляду кримінального провадження у судовому розгляді, під час якого також будуть перевірені доводи сторони захисту.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину та практики ЄСПЛ, суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисникав частині відсутності обґрунтованої підозри, є безпідставними.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

У кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою виконання поставлених цілей у кримінальному провадженні.

Також, суд звертає увагу, що для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

З врахуванням функцій, які виконував підозрюваний, та зазначених ризиків слідчим та прокурором, слідчий суддя вважає, що за таких обставин, враховуючи вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінальних правопорушень суд вважає, що вказані дані в сукупності свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому, на думку суду ризики передбачені ст. 177 КПК України є доведеними.

Таким чином, з врахуванням зазначених обставин, слідчий суддя приймаючи таке рішення, приходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.

Окрім цього, варто зазначити, що ч. 1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

У відповідності до ч. 3 ст. 219 КПК України, з врахуванням зазначеного, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Таким чином, з врахуванням зазначеного, з моменту вирішення питання про закінчення досудового розслідування строки досудового розслідування не обчислюються та призупиняються, до моменту закінчення ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а тому з врахуванням обсягу матеріалів та посилань слідчого строк, який просить сторона обвинувачення є правомірним на момент звернення до суду.

Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу, сторони обвинувачення, що у відповідності до вимог ст. 290 КПК України, після завершення досудового розслідування прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати, зокрема, стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, з забезпеченням права робити копії або відображення матеріалів.

Відтак, враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Варто вказати, що відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, зокрема щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001421 від 19.12.2022, підозрюваному ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001421 від 19.12.2022, строк тримання під вартою до 05.01.2024 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1