Провадження № 1-кс/947/1245/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2024 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обалсної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 000002 від 02.01.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Червоноармійське Болградського району Одеської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2023за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України. Процесуальне керівництво кримінального провадження здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 попираючи норми моралі, встановлені в суспільстві та правові засади українського законодавства, свідомо використовуючи довіру, авторитет та вплив на малолітніх осіб, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особливо вразливу щодо неї ситуацію неспроможності чинити опір та залежного становища, вчинив злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості стосовно останньої, при наступних обставинах.

Так, в період з 01.09.1991 року по 22.11.2021 ОСОБА_4 працював тренером-викладачем та директором Дитячої юнацької спортивної школи (в подальшому перейменована в Комунальний заклад «Центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх») Болградської міської ради Одеської області, тобто володіє відповідними педагогічними навиками у спілкуванні з дітьми та володіє спеціальними знаннями у галузі дитячої психології.

У невстановлений час, у невстановленому місці, у ОСОБА_9 виник умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи жіночої статі, з числа осіб, які періодично відвідують його малолітніх онуків, під час перебування її за місцем його проживання, що в свою чергу посягає на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток зазначеної малолітньої особи, а саме на вчинення фізичних розпутних дій сексуального характеру відносно неї.

Так, 01 січня 2023 року орієнтовно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 визначив об`єктом вчинення зазначених дій ОСОБА_8 , яка в той час підійшла до будинку АДРЕСА_1 .

Використовуючи малолітній вік останньої, в силу якого ОСОБА_8 має недостатнє критичне мислення і можливість оцінити, що таке добре, а що таке погане, залежність виживання і розвитку від дорослого, відсутності сил та можливості протистояти насильству, уразливість психіки та без добровільної згоди останньої, з метою недопущення викриття його злочинних дій сторонніми особами, покликав потерпілу до гаражу, який розташований на території зазначеного домоволодіння.

Перебуваючи у зазначеному місці наодинці з малолітньою ОСОБА_8 , з метою задоволення власної статевої пристрасті, поза волі потерпілої, усвідомлюючи при цьому, що його дії несуть злочинний характер, ігноруючи при цьому той факт, що розбещення малолітньої здатне викликати у потерпілої надалі різні сексуальні збочення, з метою отримання сексуального задоволення, достовірно знаючи про малолітній вік останньої, ОСОБА_4 , не застосовуючи фізичного і психологічного насильства підійшов до ОСОБА_8 ззаду та засунувши руку під спідньою білизною, почав неодноразово торкатись її статевих органів. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , розстібнув одягнені на ньому сорочку і штані та шляхом вмовлянь схилив потерпілу торкатися до належного йому статевому органу. При вчиненні вказаних дій, ОСОБА_4 здійснював фізичне розбещення малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За вищевикладених обставин, 30.12.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вчинення розпусних дій щодо малолітні бої особи.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням до слідчого судді про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного.

В судовому засіданні:

-прокурор підтримав клпотання в повному обсязі та просив його задовольнити;

-захисник підозрюваного частково заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, просив застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, посилаючись на нестабільний стан здоров`я підзахисного, його вік, а також наявність міцних соціальних зв`язків. Долучив письмові заперчення із додатками, які просив слідчого суддю врахувати.

-підозрюваний з підозрою не згоден, просив врахувати стан здоров`я , окільки повідомив, що потребує станціонарного лікування. Щодо запобіжного заходу свого захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 30.12.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення стороною обвинувачення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом допиту неповнолітнього (малолітнього) потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_4 ; висновком експерта ОНДІСЕ № 23-244; висновком судово-психіатричного експерта Одеської філії судово-психіатричної експертиз ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України» № 141; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ; протоколом допиту неповнолітнього (малолітнього) свідка ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_17 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом огляду вилученого мобільного телефону за участю спеціаліста;протоколом огляду документу (скопійованої інформації з мобільного телефону); протоколом добровільної видачі лазерного оптичного диску; протоколом огляду предмету (відеозапису ОСОБА_23 ); протоколом огляду предмету (телеграм каналу); протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_20 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_18 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_19 ; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_20 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_21 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_22 ;протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_19 .

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування, на думку слідого судді, є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 , при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Так, з огляду на наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні такого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду. Також слідчий суддя вважає, що вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний має 2 групу інвалідності тобто має можливість перетнути державний кордон.

Крім того, слідчий суддя вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення щодо існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків в рамках даного кримінального провадження.

Так, слідчий суддя враховує, що зокрема показаннями потерпілої та свідків у даному кримінальному провадженні на теперішній час у тому числі обґрунтовується пред`явлена ОСОБА_4 підозра. При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно підозрюваного до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит таких оіб безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Слід зауважити, що з огляду на специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого на теперішній час обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань відіграють надзвичайно важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику.

Також слідчий суддя вважає, що вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, потерпіла та свідки проживають в одному місті, та є між собою знайомими.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках такого кримінального провадження наявний ризик можливого незаконного впливу з боку підозрюваного ОСОБА_4 на потерпілу та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, слідчий суддя зазначає, що з аналізу долучених до клопотання документів, зокрема протоколу огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_4 , вбачається листування із контактом « ОСОБА_29 прокурор». Викладені у протоколі фрагменти листування з вказаним контактом містять повідомлення наступного змісту: «Решение по делу согласовуется. Результат сообщу в понедельник. В области на контроле», «Я не дам Вас в обиду. Спасибо держим связь. С понедельника буду зондировать експертизу». З огляду на що, слідчий суддя приходить до переконання про те, що підозрюваний ОСОБА_4 може залучати третіх осіб для уникнення відповідальності за ймовірно вчинення останнім кримінально-протиправні дії, тим самим перешкоджаючи здійсненню повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження за підозрою ОСОБА_4 .

Таким чином, слідчий суддя вважає, доведеною стороною обвинувачення наявність в рамках означеного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме у вигляді перешкоджання з боку підозрюваного ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином.

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні на даний час не встановлено, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків передбачених п. 5 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, слідий суддя зауважує, що двохмісячний строк досудового розслідування (відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України) у даному кримінальному провадженні спливає 30.02.2024 року, між тим, лише 23.01.2024 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 строком на 2 (два) місяці, що у разі його задоволення виходить за межі строку досудового розслідування означеного кримінального провадження.

З огляду на що, слідчий суддя приходить до переконання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 29.02.2024 року, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обалсної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 000002 від 02.01.2023 року відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 29.02.2024 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 29.02.2024 року, в межах строку досудового розслідування, обов`язки:

1. утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у данному кримінальному провадженні;

2. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1