ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3671/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 14 листопада 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004562, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ставища, українця, громадянина України, розлученого, працюючого на посаді водія-охоронця ТОВ «Венбаст», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від16 листопада 2023 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0004562, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.11.2023 близько 13 год. 40 хв., потерпіла ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік від магазину «Їжачок» який розташований за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 2-П, побачила раніше незнайомих їй трьох осіб чоловічої статті, які між собою з`ясовували хто з них більш фізично розвинутий, в колі даних осіб перебував ОСОБА_5 .

Побачивши дану подію ОСОБА_8 , з метою їх припинення зробила останнім зауваження у словесному вислові. ОСОБА_5 , не відреагувавши на зауваження потерпілої ОСОБА_8 , а відразу за допомогою портфеля, який перебував на той час у нього в руці, наніс ним один цілеспрямований удар в область обличчя потерпілій, а потім ще один удар рукою в область грудної клітини, який був потужним, внаслідок чого остання впала на підлогу та забилася.

В цей час з вказано вище магазину вийшов ОСОБА_9 , який побачивши незаконні дії ОСОБА_10 , вирішив втрутись тим самим вступитися за ОСОБА_8 , та став вимагати ОСОБА_10 припинити вказані незаконні дії.

ОСОБА_10 , будучи обуреним, на зауваження, які пролунали у вислові в його бік від ОСОБА_9 , розуміючи, що він перебуває в громадському місці, бажаючи показати свою зневагу до існуючих норм та правил поведінки в суспільстві, бажаючи самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, протиставити себе іншим громадянам, які в цей час знаходилися за вказаною адресою, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи та нехтуючи елементарні та загальноприйняті правила поведінки людини у суспільстві, діючи з особливою зухвалістю, дістав з одягу, в який був одягнений, газовий балон сльозоточивої дії та використав його в бік ОСОБА_9 , чим завдав останньому фізичного болю.

За тим, з метою припинення хуліганських дій, на місце події підійшов ОСОБА_11 , який в свою чергу також перебував неподалік, та став вимагати від ОСОБА_10 , негайно припинити свої хуліганські дії, однак ОСОБА_10 , свої злочинні дії не припинив, а навпаки продовжуючи свої злочинні дії, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи свою зухвалість та зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, продовжуючи утримувати при собі газовий балон сльозоточивої дії, використав його в бік ОСОБА_11 , чим завдав останньому тілесного ушкодження у вигляді хімічних опіків роківки обох очей.

В подальшому ОСОБА_10 , не припиняючи своїх хуліганських дій, відійшовши на декілька метрів від місця події, ближче до залізничної станції «Дарниця Депо», де, продовжуючи порушувати громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, явно ігноруючи існуючі в суспільстві правила та норми поведінки, аморально та зверхньо ставлячись до прав, свобод і законних інтересів громадян, безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась в тому, що ОСОБА_10 , тримаючи в руках предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме самозарядний пістолет калібру 9 мм., що призначений для стрільби патронами несмертельної дії, з хуліганських спонукань, умисно, протиправно здійснив постріл в повітря.

Після чого, ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зник.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту у певний період доби відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків.

У зв`язку з чим у клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22 до 6 год ранку.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив суд клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України. Поряд з цим просив суд застосувати до підозрюваного домашній арешт у певний період часу, а саме з 22:00 год до 6:00 год наступного дня, за адресою місця фактичного проживання, а не як зазначено у клопотанні, та покласти на нього обов`язок з`являтись за кожною вимогою до прокурора, слідчого, судді.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що його підзахисний оборонявся від осіб, які на нього напали, тому застосував слизоточивий газ. Також вказав, що при затриманні у нього не було вилучено зброї, гільз також не знайшли. Просив врахувати, що його підзахисний раніше не судимий, має місце проживання та працевлаштований, а тому просив застосувати до нього запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію адвоката, вказав, що він з компанією друзів святкували день народження, вживали алкогольні напої, поруч їх столика також була компанія людей. Вони дивно поводились, показували їм непристойні жести. Один з його друзів почав агресивно на це реагувати та він вирішив його забрати з цього місця. Коли вони вже йшли від того місця, в якійсь момент він відчув удар по голові та впав, а коли прийшов до тями, побачив, що компанія людей б`є його товариша і тоді він застосував проти них слизоточивий газ. Потім він забрав товариша та вони пішла в бік станції «Депо Дарниця». Він бачив як ті чоловіки та жінка з компанії слідкують за ними, куди вони йдуть. Вказав, що жінку він не бив. Пізніше до них підійшли працівники поліції та запропонували повернутись на місце події, що він і зробив. Його посадили до службового автомобіля, а його товариш залишився на вулиці. Потім поліція відібрала заяви у компанії тих осіб, а його та товариша відвезли до відділка поліції. Там йому стало погано, було запаморочення та боліла голова, викликали швидку, через погане самопочуття він не міг надати показання. Просив відмовити у задоволенні клопотання, вказав, що він працює в компанії «Венбест» водієм-охоронцем.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0004562 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України.

14 листопада 2023 року ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України.

15 листопада 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

протоколами прийняття заяв про вчинення злочинів;

- протоколами допиту потерпілих;

- протоколами допиту свідків;

- протоколом огляду місця події;

- протоколом затримання ОСОБА_5 , від 14.11.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя зазначає, що системний аналіз норм чинного кримінального процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що під обґрунтованою підозрою слід розуміти існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити інкриміноване їй правопорушення. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - із точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з ним тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 , міг вчинити інкриміноване йому кримінального правопорушення.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України.

Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України. При цьому, злочин, передбачений частиною четвертою статті 296 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Так, відповідно до вимог статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків передбачених цим кодексом.

Крім того, вимогами статті 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до статті 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, враховує, що ОСОБА_5 є громадянином України, має постійне місце проживання у м. Києві та реєстрації у Київській області, працевлаштований охоронцем-водієм ТОВ «Венбест», раніше не судимий. У судовому засіданні під час розгляду клопотання повідомив слідчому судді та прокурору адресу фактичного місця проживання, вказавши, що за зазначеною у підозрі адресою вже не проживає, та прокурор у судовому засіданні просив застосувати домашній арешт до підозрюваного саме за повідомленою ним адресою місця фактичного проживання.

Що стосується наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, то слід зазначити, що існує ризик переховування підозрюваного від явки до слідчого, прокурора та суду, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його вини.

При цьому суд бере до уваги те, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Крім цього, слід врахувати таку обставину як можливість вільного перетину меж міста Києва, зміни зовнішності, з метою переховування та подальшого переїзду на територію, яка тимчасово непідконтрольна Україні.

Ризик впливу на свідків є обґрунтованим, з урахуванням визначеної КПК України процедури отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Наведені, на думку слідчого судді, обставини свідчать, що прокурор довів обставини, передбачені пунктом 1 частиною першою статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені пунктом 2.

Поряд з цим, під час розгляду клопотання прокурором не було доведено суду, що інший більш м`який запобіжний захід не буде дієвим та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Під час вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує характеристику підозрюваного, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, працевлаштований, має законне джерело доходу. Зазначене дає підстави вважати, що цілодобовий чи нічний домашній арешт не відповідатиме особі підозрюваного, аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Отже, враховуючи вище зазначене, слідчий суддя доходить до висновку, що запобігти існуючому ризику та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків зможе більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатись за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, за винятком участі у процесуальних діях у присутності слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання складає два місяці, тобто до 16 січня 2024 року.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду проголошено 22 листопада 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1