ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/617/24 Справа № 933/415/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу прокурора на вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 06 листопада 2023 року відносно ОСОБА_8 ,

В СТ А Н О В И Л А:

Вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 06 листопада 2023 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спасько-Михайлівка, Олександрівського району Донецької області, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 114-2 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі. Стягнуто з нього процесуальні витрати. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, 27 квітня 2014 року на території Луганської області створено терористичну організацію, так звану - «луганську народну республіку» (далі - «лнр»). Вказана організація здійснює акти тероризму, залякування населення, вбивства громадян, захоплення адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування, а також вчинення інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі, з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміни меж території і державного кордону України. При цьому учасники «лнр» чинять збройний спротив військовослужбовцям Збройних Сил України та працівникам правоохоронних органів, які брали участь в антитерористичній операції та в операції об`єднаних сил на території Луганської і Донецької областей. Крім того, вказані організації здійснюють терористичну діяльність на території України з відома та за вказівкою її керівників, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною.

Частиною 6 статті 17 Конституції України передбачено, що на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Всупереч вказаній нормі Конституції України, керівництвом «лнр» з метою досягнення цілей терористичної організації 07.10.2014 року створено незаконне збройне формування - «народну міліцію лнр». «Народна міліція лнр» - збройні сили т.зв. «лнр». Центральні органи військового управління «лнр» - командування «народною міліцією лнр» та «військовий комісаріат лнр».

Вказане незаконне збройне формування має чітку організаційну структуру: командування, армійський корпус, батальйони територіальної оборони, навчальний заклад та ін. На озброєнні Народної міліції лнр перебувають танки, броньовані машини, гармати, міномети, реактивні системи залпового вогню, стрілецька зброя.

17.03.2015 року Постановою Верховної Ради України № 254-VIII окремі райони Донецької та Луганської областей в межах так званих «днр» і «лнр» визначні тимчасово окупованими територіями.

Територіально підрозділи «народної міліції лнр» дислокуються на тимчасово окупованій території Луганської області. Разом з цим, до їх функцій входить також і виконання задач за межами «лнр».

Відповідно до звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу «Про визнання рф державою-агресором», затвердженого постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 року № 129-VIII; заяви Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами рф та керівниками терористичних організацій «днр» та «лнр», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленої постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 року № 145-УІІІ; заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії рф та подолання її наслідків», схваленої постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 року № 337-У1ІІ, - російську федерацію визначено державою-агресором.

Крім того, о 04 год. 30 хв. 24.02.2022 року президентом російської федерації (далі - рф) володимиром путіним оголошено початок так званої «спеціальної військової операції» проти України з метою проведення «демілітаризації та денацифікації України». Із вказаного часу збройні сили російської федерації (далі - зс рф), діючи з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, застосовують засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, вчиняють військову агресію відносно народу України, безпосередньо акти насильства щодо цивільного населення, з метою тероризування населення та поєднані з вбивствами цивільних осіб, а також здійснюють обстріли об`єктів військової та критичної інфраструктури, чим фактично ведуть повномасштабну війну проти України та українського народу.

Із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 днів, тобто до 05 год. 30 хв. 26.03.2022 року.

Того ж дня, тобто 24.02.2022 року представники зс рф та російських спецслужб на території рф, представники незаконних збройних формувань «днр» та «лнр», використовуючи засоби масової інформації, соціальні мережі та месенджери, через українофобів та прихильників військового вторгнення зс рф на території України розпочали активний збір інформації про місця постійної дислокації підрозділів Збройних Сил України (далі - ЗСУ), Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також їх укомплектованість, обороноздатність та передислокацію, з метою їх подальшого знищення та реалізації вказаної підривної діяльності проти України.

На підставі Указів Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 18.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 59/2023, від 01.05.2023 № 255/2023року, від 26 липня 2023 року №451/2023 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією рф, воєнний стан на території України продовжувався та продовжений на 90 діб, тобто з 05 год. 30 хв. 18.08.2023 року до 15 листопада 2023 року.

Таким чином, «народна міліція лнр» є незаконним збройним формуванням, яке створене на тимчасово окупованій території Луганської області, та веде бойові дії проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були створені для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Громадянин України ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану, добровільно передавав представнику «народної міліції лнр» інформацію про розташування підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.

Так, 24.06.2022 року о 19 год. 17 хв. громадянин України ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням належного йому технічного пристрою, через соціальну інтернет-мережу «Fасеbооk», де він зареєстрована під іменем (логіном) « ОСОБА_9 » (інтернет-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 з власної ініціативи в режимі особистої переписки відправив ОСОБА_10 , зареєстрованому у соцмережі «Fасеbооk» під іменем (логіном) « ОСОБА_11 » (інтернет-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_3 текстове повідомлення такого змісту: «48…….95, 48…......36, Системи ПВО одна советская вторая натовская и от 2 до 5 натовских гаубиц».

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є одним з представників незаконного збройного формування «народна міліція лнр». У період з 2014 року по теперішній час він бере активну участь у діяльності вказаної терористичної організації, а з березня 2016 року займає посаду офіційного представника від «народної міліції лнр».

01.07.2022 року о 10 год. 34 хв. ОСОБА_10 з використанням власної сторінки у соцмережі «Fасеbооk» відповів на вищевказане повідомлення ОСОБА_8 , відправивши йому текстове повідомлення такого змісту: «Добрый день. Вы на територии украины? Можете подтвердить информацию?».

Після цього 01.07.2022 року о 14 год. 36 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням власної сторінки у соцмережі «Fасеbооk» відповів на вищевказане повідомлення ОСОБА_10 , відправивши йому текстове повідомлення такого змісту: «да инфа 100 процентов».

Далі, у цей же день о 14 год. 59 хв. ОСОБА_10 з використанням власної сторінки у соцмережі «Fасеbооk» відповів на вищевказане повідомлення ОСОБА_8 , відправивши йому текстове повідомлення такого змісту: «Спасибо, передам арт подразделениям. У Вас єсть возможность получать информацию по расположению техники укропов и дальше? Или это одноразово? Если да, то по каким насёленным пунктам?».

Після цього ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням власної сторінки у соцмережі «Fасеbооk» відповів на вищевказане повідомлення ОСОБА_10 , відправивши йому текстове повідомлення такого змісту: «если узнаю еще напишу».

У подальшому ОСОБА_8 , діючи на виконання завдання ОСОБА_10 , якого він сприймав як представника незаконного збройного формування «народна міліція лнр» терористичної організації «лнр», умисно, з мотивів несприйняття діючої української влади, підтримки незаконного збройного формування «народна міліція луганської народної республіки» та надання допомоги останній, з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, а також з метою знищення військових об`єктів, військовослужбовців і військової техніки ЗСУ та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, на території Донецької області, у часовому проміжку з 18 год. 26 хв. 15.07.2022 року по 00 год. 55 хв. 24.03.2023 року, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням належного йому технічного пристрою, в ході особистої переписки з ОСОБА_10 в соцмережі «Fасеbооk» передавав останньому наступну інформацію:

- 15.07.2022 року о 18 год. 26 хв. - місце перебування військовослужбовців ЗСУ та техніки в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , із вказівкою ідентифікуючих ознак будівлі, де вони дислокувалися;

- 29.01.2023 року о 23 год. 38 хв. - місце знаходження військової техніки і значної кількості військовослужбовців ЗСУ та Національної гвардії в АДРЕСА_2 та місце знаходження військової техніки і значної кількості військовослужбовців ЗСУ у АДРЕСА_1 із вказівкою ідентифікуючих ознак будівлі, де вони дислокувалися;

- 24.03.2023 року о 00 год. 55 хв. - місце знаходження складу з боєкомплектом до артилерійських установок М777 поблизу АДРЕСА_1 , передавши скріншот з програми «Google Марs», на якій відмітив точку з координатами 48.601165,36.814711.

Вказана інформація про розташування підрозділів Збройних Сил України і Національної гвардії України не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Завідомо знаючи, що спілкується з одним з представників незаконного збройного формування «народна міліція лнр» безпосередньо, ОСОБА_8 у період з 24.06.2022 року по 24.03.2023 умисно добровільно надав офіційному представнику «народної міліції лнр» ОСОБА_10 відомості щодо дислокації підрозділів Збройних Сил України і Національної гвардії України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, що надало потенційну можливість нанесення ударів по вказаним місцям дислокації.

На вказане рішення прокурором подана апеляційна скарга, в якій він не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 114-2 КК України, через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та призначити покарання у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі. Вважає, що суд не прийняв до уваги, що ОСОБА_12 знав заздалегідь що спілкується з представником незаконного збройного формування, умисно надавав інформацію щодо дислокацій сил ЗСУ та вказане свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчинено правопорушення. Такі явища підривають національну безпеку України та становлять загрозу державному суверенітету.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація дій ОСОБА_8 ніким не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 404 КК України апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував, що скоєне обвинуваченим правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу винного, який раніше не був засуджений, характеризується за місцем проживання позитивно. Судом враховані обставини пом`якшуючи покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючих обставин судом не встановлено..

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

В цьому контексті суд апеляційної інстанції приймає до уваги правову позицію, викладену в постанові ККС ВС від 11.05.2021 по справі №336/4259/18 (провадження №51-6029км20), відповідно до якої при визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з того, що вказаний чинник має оціночний характер та залежить від індивідуальних особливостей встановлених обставин конкретного кримінального правопорушення у взаємозв`язку з системним тлумаченням положень ст.ст. 65, 66, 69 КК України та з урахуванням ролі, яку виконувала особа, визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінки та характеру дій під час його вчинення, негативних наслідків спричинених кримінальним правопорушенням та вжитих заходів по їх усуненню, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного.

Судова дискреція у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що підвищена суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, на яку посилається прокурор, не мала наслідків в подальшому, вже врахована законодавцем в санкції статті 114-2 КК України, а за відсутності обтяжуючих та наявності двох пом`якшуючих обставин, суд правильно визначив розмір основного покарання в мінімальних межах санкції інкримінованої статті, тому доводи апелянта не є слушними та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ОСОБА_8 нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 06 листопада 2023 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали

Судді