Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2023 року, якою продовжено ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0007957,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 02 грудня 2023 року.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або інший, не пов`язаний з позбавленням волі.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначила, що сторона обвинувачення жодним чином не підтверджує ті ризики, на які посилається у клопотанні. Зокрема, відсутні докази того, що ОСОБА_6 намагався уникнути судових засідань. Вважає, що тільки тяжкість можливого покарання, не є достатньою підставою для тримання її підзахисного під вартою, зазначивши, що обвинувачений вже близько трьох років утримується у слідчому ізоляторі, однак розгляд справи не перебуває на стадії розгляду по суті.

Захисник вказала, що ОСОБА_6 є сиротою, до його затримання проживав із бабусею, яка є особою похилого віку, стан її здоров`я є незадовільним, намагався допомагати їй матеріально, поєднуючи навчання з роботою, а тому перелічене підтверджує міцність його соціальних зв`язків. Зазначила, що застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, спочатку у виді домашнього арешту, потім у виді тримання під вартою, позбавило його права здобути освіту, оскільки він був відрахований із коледжу. Раніше не притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, був членом Громадської організації «Федерація американського футболу міста Рівне».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Частина 4 ст. 422-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визначає, що розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на те, захисник в апеляційній скарзі просить проводити апеляційний розгляд без участі сторін кримінального провадження, тому апеляційний розгляд здійснюється без їх участі.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч.1, 2 ст. 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 КК України.

Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст. 199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, які були підставами для застосування до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу.

Так, колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження, погоджується з тим, що на даний час продовжує існувати ризик, який виправдовує застосування щодо обвинуваченого тримання під вартою, а саме можливість ОСОБА_6 переховуватись від суду.

Зокрема, як було встановлено місцевим судом, обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово порушував умови застосованого до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що свідчить про недієвість більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів не вбачає доказів, які б свідчили про наявність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, які б могли слугувати стримуючим фактором від порушення ним своїх процесуальних обов`язків. Так ОСОБА_6 неодружений, дітей чи інших непрацездатних осіб на своєму утриманні не має.

Разом з тим, наявність позитивних характеристик ОСОБА_6 не спростовує існування встановленого ризику.

Тому, враховуючи сукупність вказаних обставин із врахуванням тяжкості можливого покарання за вчинення кримінальних правопорушень, в яких на даний час обвинувачується ОСОБА_6 , то є всі підстави стверджувати, що у разі не застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він зможе вчинити дії з метою переховування від суду.

Жодних обставин, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_6 під вартою під час апеляційного розгляду встановлено не було.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що дана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та обрання обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даний час не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2023 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ця ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3