Справа № 1-кс/593/504/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2023 р. м. Бережани

Слідчий суддя Бережанського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 та старшого слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Бережани клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, в межах досудового розслідування матеріалів, що внесені до ЄРДР за №0000016 від 12 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Згідно матеріалів клопотання вбачається, що 12 жовтня 2023 року на адресу Бережанської окружної прокуратури надійшли матеріали за фактом незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинені з корисливих мотивів.

Відомості про кримінальне правопорушення 12 жовтня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Встановлено, що в Тернопільське управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшла письмова заява від ОСОБА_8 , про притягнення до відповідальності ОСОБА_6 , який за грошові кошти в сумі від 7000 до 9000 доларів США займається організацією незаконного виїзду громадян через державний кордон України.

18 жовтня 2023 року працівниками відділу поліції №1 (м.Бережени) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області о 14 годині 05 хвилин, в порядку статті 208 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

19 жовтня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 жовтня 2023 року точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 в ході телефонної розмови з ОСОБА_8 , дізнався про те, що останній має намір виїхати за межі України на тимчасові роботи. В цей час у ОСОБА_6 , який достовірно знав про встановлені на період дії воєнного стану правила перетину державного кордону України, виник злочинний умисел, направлений сприяння в незаконному переправленні ОСОБА_8 через державний кордон України, шляхом надання порад та вказівок, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 17 жовтня 2023 року, у вечірню пору доби, біль точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, при зустрічі з ОСОБА_8 за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , повідомив йому про те, що має можливість організувати для нього перетин державного кордону України за грошову винагороду у сумі 8500 доларів США, для чого йому необхідно передати грошові кошти в повному обсязі.

Надалі, 18 жовтня 2023 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні торгового центру Орнава, за адресою вул. Торговиця, буд. 15А, м.Тернопіль Тернопільської області, діючи з прямим умислом, переслідуючи єдиний злочинний намір спрямований на організацію та сприяння в незаконному переправленні ОСОБА_8 через державний кордон України, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 8500 доларів США (за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ станом на 18 жовтня 2023 року становить 309830,95 гривень), як вигоду за сприяння шляхом надання вказівок та порад для незаконного перетину ОСОБА_8 державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчинення порадами, вказівками, вчинені з корисливих мотивів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та ст..слідчий СВ ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , вважають дане клопотання підставним та таким, що підлягає до задоволення.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його адвокат просили суд не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту чи застави.

Вислухавши в судовому засіданні думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- заявою ОСОБА_8 про притягнення до відповідальності ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що на початку вересня 2023 року під час спілкування зі своїми знайомими, йому стало відомо, що у м. Бережани Тернопільського району Тернопільської проживає незнайомий йому чоловік на ім`я ОСОБА_9 , що користується номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , та який може допомогти із виїздом за межі державного кордону України.

В подальшому, 09 жовтня 2023 року ОСОБА_8 зателефонував за вищевказаним абонентським номером телефону з приводу отримання інформації про способи перетину кордону, чоловік з яким спілкувався ОСОБА_8 представився йому як ОСОБА_10 . В ході телефонної розмови, останній відповів що зможе ОСОБА_8 допомогти, що є декілька варіантів, за допомогою яких можна здійснити перетин державного кордону України. Для цього йому необхідно надати оригінали таких документів як паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Надалі, 18 жовтня 2023 року ОСОБА_8 домовився про зустріч з ОСОБА_6 для передачі останньому грошових коштів за сприяння у незаконному переправленні його через державний кордон України та 18.10.2023 під час зустрічі їх зустрічі у приміщенні торгового центру «Орнава» за адресою вул. Торговиця, буд.15а, м.Тернопіль, ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти за сприяння у незаконному переправленні ОСОБА_8 через державний кордон України;

- протоколом затримання ОСОБА_6 від 18 жовтня 2023 року в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України;

- протоколом огляду місця події від 18 жовтня 2023 року, проведеного на місці безпосереднього затримання ОСОБА_6 на першому поверсі торгового центру «Орнава» за адресою: вул. Торговиця, буд.15А, м.Тернопіль, неподалік сходів, що ведуть на 2 поверх торгового центру, де поруч із ОСОБА_6 було виявлено прозорий файл із паперовим згортком, у якому містилися грошові кошти, а саме: 4 купюри номіналом по 100 доларів США та 81 одиниця імітаційних банкнот доларів США номіналом по 100 доларів США. Поряд з цим, під час проведення огляду місця події та ознайомлення із протоколом огляду особи та вручення грошових коштів від 18 жовтня 2023 року, встановлено, що серії та номери 4 купюр доларів США номіналом по 100 доларів США та 81 одиниця імітаційних банкнот доларів США номіналом по 100 доларів США зазначених у протоколі огляду особи та вручення грошових коштів, повністю відповідають тим, які було виявлено в ході огляду;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відтак, стороною обвинувачення до клопотання додано докази, котрі навіть в сторонньої особи викликають відчуття того, що підозра є обґрунтованою.

Сукупність представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином. На даному етапі вони, хоча і не можуть стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте дозволяють дійти висновку про виправданість висунення звинувачення. Саме такий підхід застосовує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях в справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі на строк до дев`яти років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним переправлення осіб через державний кордон України, а саме організація та сприяння у незаконному переправленню особи через державний кордон України, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_6 , використовуючи свої методи та знання, може незаконно перетнути державний кордон України.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Також, згідно вимог пункту ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). Даний ризик підтверджується тим, що станом на теперішній час органом досудового розслідування вживаються заходи спрямовані на з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому перебуваючи на волі підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку річ (документи), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Окрім цього, з моменту вчинення кримінального правопорушення, а саме 18 жовтня 2023 року пройшло лише два дні та органом досудового розслідування вживаються заходи спрямовані на встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема встановлення можливих свідків (очевидців) вказаного кримінального правопорушення, речових доказів та інше.

3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі, підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння він може схиляти його до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування, адже відповідно до положень ст. 42 КПК України має право ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні полягає у процедурі отримання свідчень від таких учасників кримінального процесу, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

У даній справі ризик впливу на свідка існує, тому що дане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, що узгоджується із санкцією статті за якою обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів:

- застосування застави щодо ОСОБА_6 є не можливим, оскільки останній перебуваючи на волі усвідомлюючи міру покарання за вчинений злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення;

- застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_6 є не можливим, оскільки останній перебуваючи на волі усвідомлюючи міру покарання за вчинений злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення;

- застосування особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_6 є не можливим, оскільки останній перебуваючи на волі усвідомлюючи міру покарання за вчинений злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Більш м`який запобіжних захід буде неспроможний їх нівелювати, а тому його застосування є недоцільним.

На даний час відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_6 під вартою.

Отже, застосувавши більш м`який запобіжний захід неможливо запобігти ризикам викладеним у клопотанні, а саме: запобігти переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, незаконному впливу на свідка у кримінальному провадженні, знищенню, переховуванню або спотворенню будь-яких речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчиненню іншого кримінального правопорушення чи продовженню кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Проаналізувавши та оцінивши наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст332 КК України та обрання йому менш суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою не усуне ризиків передбачених ст.177 КПК України та не забезпечить належної поведінки підозрюваного.

Крім того, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України і згідно ст.182 КПК України, вважає, що розмір застави підозрюваному слід визначити у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 слідуючі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за їх викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132,176 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бережани Тернопільського району Тернопільскої області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не депутата, інваліда ІІІ групи, розлученого, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 19 грудня 2023 року включно,з правом внесення застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040 /сто шістдесят одна тисяча сорок/ гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 слідуючі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за їх викликом;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів і закінчується 19 грудня 2023 року /включно/.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1