Справа № 496/378/24
Провадження № 1-кс/496/145/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

12 січня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

представника адвоката ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання т.в.о. дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0000022 від 10.01.2024 року, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивує тим, що 09.01.2024 р. до ЧЧ Одеського РУП № 2 надійшло повідомлення зі спец-лінії «102» про те, що 09.01.2024 р. о 15:03 за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки», громадянин ОСОБА_3 з метою безперешкодного перетину державного кордону пред`явив співробітникам ДПСУ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК виданих на власне ім`я з явними ознаками підробки. 09.01.2023 року у період часу з 17:44 по 17:49 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки-Удобне», 49 КМ траси Одеса-Рені, проведено огляд місця події, під час якого викрито громадянина ОСОБА_3 біля якого виявлено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 28.07.2023 р. та довідку ВЛК № 161/2/4235 від 28.07.2023 р., видані ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я останнього, які були вилучені та упаковані до експертного сейф-пакету № WAR 1937474, який скріплено підписами учасників огляду.

10.01.2024 року у якості свідка допитано співробітника СБУ ОСОБА_7 , який пояснив, що під час несення служби на КРП «Маяки», близько 11:30 год., під час перевірки документів громадянина ОСОБА_3 , який з метою перетину державного кордону України пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК видані ІНФОРМАЦІЯ_1 на його ім`я, та було встановлено, що вказані документи мають явні ознаки підробки. А саме, зроблено телефонний дзвінок на чергову частину ТЦК та у телефонному режимі отримана відповідь, що вказані документи не видавалися. Тому, з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт на вилучене майно.

Прокурор та дізнавач в судове засідання не прибули, однак до клопотання додано заяву про розгляд клопотання за їх відсутності.

Представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання про накладання арешту на документи, оскільки ОСОБА_3 дійсно має захворювання, які підлягають негайному лікуванню про, що має відповідні довідки. Лікар ОСОБА_3 наразі знаходиться за кордоном, тому є необхідність виїзду з-за кордон, при цьому адвокат запевнила, що ОСОБА_3 вже виїжджав за межі країни та повертався.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав адвоката та зазначив, що його захворювання спадкові, підлягають негайному лікуванню, на підтвердження чого надав консультативний висновок гастроентеролога. Зобов`язується негайно повернутись до України після лікування.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У відповідності до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з п.1 ч. 3 ст.170 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В рамках вказаного кримінального провадження т.в.о. дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області від 10.01.2024 року постановлено про визнання речовими доказами вилучених в ході огляду місця події документів, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 28.07.2023 р. та довідку ВЛК № 161/2/4235 від 28.07.2023 р., видані ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_3 .

Дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, що вилучені документи, дійсно відповідають вимогам ст. 98 КПК України, власником документів та його представником не спростовано доводів дізнавача, щодо наявних підстав, які існували на момент вилучення майна, а саме що вказані документи видавались належним чином та не були підроблені, з цих підстав клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, враховуючи ту обставину, що вилучені документи мають бути досліджені експертом, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання т.в.о. дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження, користування у кримінальному провадженні № 0000022 від 10.01.2024 р. на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 28.07.2023 р. та довідку ВЛК № 161/2/4235 від 28.07.2023 р., видані ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були вилучені та упаковані до експертного сейф-пакету № WAR 1937474, вилучені в ході огляду місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки-Удобне», 49 КМ траси Одеса-Рені, до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 15 січня 2024 року о 11:00 годинні.

Слідчий суддя ОСОБА_1