У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

«20» жовтня 2023 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5

на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України,

-обвинуваченого за ч. 3 ст. 286-1 КК України,

встановив:

Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2023 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 286-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 02 квітня 2023 року по день ухвалення вироку 15 вересня 2023 року (включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів у сумі 6213 грн 48 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у сумі 10000 грн.

Закрито провадження за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства НАСК ОРАНТА про стягнення з Приватного акціонерного товариства НАСК ОРАНТА майнових збитків у розмірі 68741 грн. 20 коп. та моральної шкоди у розмірі 78000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 300000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції, потерпіла ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 подали апеляційні скарги.

Як вбачається з поданої апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_2 , в резолютивній частині потерпіла висловлює наступну вимогу: змінити вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 та призначити міру покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Як вбачається з поданої апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , в резолютивній частині висловлює наступну вимогу: змінити вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 та призначити міру покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років та стягнути на користь ОСОБА_3 422 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок або ухвалу без змін; змінити вирок або ухвалу; скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Потерпіла та представник потерпілого в апеляційних скаргах висловлюють позицію щодо погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки просить призначити більш тяжке покарання без застосування, однак ставлять питання про зміну вироку, а не його скасування.

Отже, вимоги апеляційних скарг потерпілої ОСОБА_2 та представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 не кореспондуються з вимогами ст. 407 КПК України щодо повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційних скарг.

Окрім того, захисник ОСОБА_5 , в резолютивній частині апеляційної скарги висловлює наступну вимогу: змінити вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 та призначити міру покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Проте, у резолютивній частині апеляційної скарги захисник не зазначає вимоги про додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України, хоча в мотивувальній частині посилається на такі вимоги.

Вищевказані недоліки позбавляють можливості конкретно визначити межі апеляційних скарг, що унеможливлюють розгляд по суті та прийняття рішення судом апеляційної інстанції відповідно до визначених законом повноважень, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Таким чином, подані апеляційні скарги не відповідають вимогам ст. 396 КПК України.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України, апеляційні скаргу слід залишити без руху, і встановити строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

постановив:

Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 , залишити без руху.

Встановити 15-денний строк з дня отримання потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

У разі не усунення недоліків апеляційних скарг в установлений строк, апеляційні скарги будуть поверненуті.

Копію ухвали невідкладно надіслати потерпілій ОСОБА_2 , представнику потерпілого ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_4 та захиснику ОСОБА_5 ..

Суддя ОСОБА_1