Дата документу 18.10.2023 Справа № 336/4065/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 336/4065/22 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1201/23 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 18 жовтня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 липня 2023 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

19 липня 2022 року, приблизно о 15:50 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, знаходячись у приміщенні кафе «Рибка», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 133, шляхом вільного доступу, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, таємно викрав зі столу мобільний телефон «Sony Xperia G3312» в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім картою мобільного оператора «Київстар», номер НОМЕР_3 , вартість якого відповідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/108-22/8074-ТВ від 04.08.2022 року складає 600 грн., який належить ОСОБА_9 , після чого покинув приміщення кафе. У подальшому, біля б. 127 на вул. Чарівній в м. Запоріжжі був затриманий перехожими, потерпілою та працівниками поліції.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 по відношенню до потерпілої ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Оцінивши надані суду та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції дійшов до висновку, що така кримінально правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_8 діяння не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки досліджені судом докази свідчать про те, що умисел ОСОБА_8 був скерований на таємний характер викрадення чужого майна, у зв`язку з чим вважав за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч. 4 ст. 186 КК України на ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 липня 2023 року:

ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_8 , а саме з 19.07.2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 566,34 грн.

Запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою ухвалено не змінювати до набрання вироком законної сили.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений не погоджується з оскаржуваним вироком, оскільки вважає його занадто суворим. Просить переглянути вирок суду і призначити йому більш м`яке покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що, прибувши з окупованого Херсону, він був у скрутному фінансовому становищі. Прямуючи до м. Житомира, до своєї цивільної дружини та неповнолітнього сина, він був вимушений на деякий час зупинитися у м. Запоріжжі. Знаходячись в кафе, він спокусився на крадіжку недбало покинутого без нагляду на столі мобільного телефону. Вказує, що телефон було повернуто потерпілій, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Також зазначає, що він щиросердно зізнався та безперечно розкаявся у скоєному.

Позиції учасників судового провадження

Захисник в судовому засідання висловив позицію на підтримку апеляційної скарги свого підзахисного. Зазначив, що ОСОБА_8 визнав вину, тому просить призначити більш м`яке покарання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги обвинуваченого. Зазначив, що призначене ОСОБА_8 покарання не є суворим, з огляду на дані щодо його особистості, зокрема на наявність судимостей.

Обвинувачений ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду через адміністрацію ДУ «Запорізький слідчий ізолятор». Заяв чи клопотань від обвинуваченого про участь в судовому засіданні на адресу апеляційного суду не надходило. Враховуючи дані обставини та з урахуванням відсутності питань, які б погіршували правове становище обвинуваченого, враховуючи присутність в судовому засіданні захисника, який не заперечував проти розгляду апеляційної скарги сторони захисту за відсутності обвинуваченого, апеляційний суд відповідно до положень ч. 4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України проводить апеляційний розгляд без участі обвинуваченого ОСОБА_8 .

У судове засідання апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила. Враховуючи дані обставини та відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний суд проводить апеляційний розгляд без участі потерпілої ОСОБА_9 .

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, отже, з урахуванням ч. 1 ст.404 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.

Вирішуючи по суті апеляційні доводи щодо суворості призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів виходить з міркувань визначеної ст. 50 КК України мети покарання, а саме виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст. 65 КК України, призначається з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції, на виконання вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, скоєне ОСОБА_8 кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України, класифіковано як тяжкий злочин.

У якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , місцевий суд врахував каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, місцевий суд визнав вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд першої інстанції взяв до уваги дані щодо особистості обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не погашена (т. 1 а.п. 199-203), на обліку в спеціалізованих медичних закладах не перебуває (т. 1 а.п. 197).

З огляду на сукупність оцінених судом обставин щодо скоєного злочину та особи ОСОБА_8 , призначене місцевим судом покарання вочевидь не можна вважати невідповідним ступеню тяжкості та особі обвинуваченого внаслідок суворості, що вказує на безпідставність доводів обвинуваченого.

Оцінюючи наведені в апеляційній скарзі доводи щодо мотивів зменшення ОСОБА_8 строку призначеного покарання, яке є майже мінімальним, визначеним санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, колегія суддів відмічає відсутність виключних та переконливих підстав для пом`якшення покарання.

Твердження обвинуваченого, що він перебував у скрутному фінансовому становищі, внаслідок чого спокусився на крадіжку мобільного телефону, з урахуванням репутації ОСОБА_8 щодо попередніх неодноразових притягнень до кримінальної відповідальності (т. 1 а.п. 199-203), колегія суддів визнає непереконливим.

Стосовно відсутності спричинення потерпілій матеріальної шкоди, то судова колегія відмічає повернення потерпілій викраденого обвинуваченим майна саме завдяки діям самої потерпілої, яка наздогнала ОСОБА_8 , та діям випадкових перехожих (військовослужбовців), які допомогли потерпілій затримати обвинуваченого та в подальшому вилучити у нього вкрадений мобільний телефон.

Отже віднести вказану обставину на користь дій ОСОБА_8 щодо усунення наслідків скоєного не можна.

Судова колегія констатує відсутність обставин, які можна взяти до уваги у якості вагомих обставин щодо призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання, що обумовлює визнання доводів обвинуваченого як неспроможних.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, покарання, призначене ОСОБА_8 відповідає принципам співмірності та індивідуалізації, призначене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку з мотивів, наведених у апеляційній скарзі обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 липня 2023 року відносно ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4