16.01.2024 Єдиний унікальний № 371/56/24
провадження № 1-кс/371/18/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

16 січня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/56/24

Провадження № 1-кс/371/18/24

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача у кримінальному провадженні № 0000008, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2024 року за ст. 358 ч. 4 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В :

Клопотання про арешт майна подано слідчому судді 11 січня 2024 року.

Клопотання обґрунтовано тими обставинами, що 10 січня 2024 року поліцейським було зупинено автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21099», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 . Під час перевірки наявних у водія документів на автомобіль було виявлено ознаки ймовірного підроблення посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого 01 лютого 2023 року, оскільки відсутня інформація про видачу вказаного посвідчення в базі ІПНП та базі даних Головного сервісного центру МВС України.

Посвідчення водія було вилучено, оглянуто дізнавачем, долучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ та передано до ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

За позицією дізнавача виявлений та вилучений документ має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, підлягає арешту. Дізнавач просив накласти арешт на вилучене майно.

Вилучений документ оглянуто дізнавачем, долучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ та передано до ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

За положеннями ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В судове засідання дізнавач та власник майна, про арешт якого заявлено клопотання, не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлені належно. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Оцінка наданих матеріалів вказує на наявність підстав для задоволення клопотання.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті, метою арешту майна є, в тому числі, забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 даної норми встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

10 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 внесені відомості про кримінальне правопорушення за фактом використання завідомо підробленого документа.

Дані обставини підтверджені Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Додані до клопотання письмові докази вказують на наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 358 ч. 4 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 10 січня 2024 року в селі Фролівка Миронівської ОТГ Обухівського району Київської області дізнавачем було виявлено автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21099», номерний знак НОМЕР_1 . Під час перевірки наявних у водія документів на автомобіль ним було надано посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 01 лютого 2023 року.

Під час поверхневого огляду вказаного посвідчення водія було виявлено ознаки його підробки. Інформація про видачу посвідчення в базі ІПНП та базі даних Головного сервісного центру МВС України.

Посвідчення було вилучено до ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Факт вилучення майна зафіксований у протоколі огляду місця події від 10 січня 2024 року.

На підтвердження встановлених обставин кримінального правопорушення слідчим до клопотання додано копії рапорту від 10 січня 2024 року, протоколу огляду місця події від 10 січня 2024 року, пояснення ОСОБА_3 від 10 січня 2024 року, постанови про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 10 січня 2024 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі, майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно приписів ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Статтею 358 КК України встановлена кримінальна відповідальність за підроблення посвідчення або іншого документа, який видається чи посвічується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обовязків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, а так само інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

За виявленим фактом розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого вказаною статтею, за якою предметом злочину є посвідчення водія/тракториста.

Матеріальний об`єкт, який виявлено, вилучено та оглянуто дізнавачем, є таким, щодо якого існують достатні підстави вважати, що він є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій.

Вказане майно, згідно ст. 98 КПК України, може бути розцінено як речовий доказ вчинення злочину, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України.

Майно у виді посвідчення водія НОМЕР_2 , ймовірно, належить ОСОБА_3 .

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є запобігання можливості його приховування, псування, втрати, знищення, оскільки існують відповідні ризики.

Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника та володільця майна, з метою попередження приховування, псування, втрати, знищення майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Встановленого даною нормою строку подання клопотання про арешт майна, вилученого під час огляду місця події, дізнавачем дотримано.

Обставини, які досліджені під час розгляду клопотання та оцінені відповідно до вимог статті 94 КПК України, свідчать про обґрунтованість клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання дізнавача у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000008, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2024 року за ст. 358 ч. 4 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на матеріальний об`єкт у виді посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого 01 лютого 2023 року.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1