Пр-ня по справі № 1кп/521/2206/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

18 грудня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0000318 від 17.08.2023 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Одесі, громадянина України, не одруженого, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у скоєні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК.

Розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку, проводився без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі ч. 2 ст. 381 КПК.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 , Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 22.02.2023 року визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень та відповідно до ст. 39-1 КУпАП і ст. 28 Закону України «про запобігання та протидію домашньому насильству» направлено до Центру соціальних служб Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 7) для проходження програми для кривдників, на строк 3 (три) місяці.

Вказана Постанова суду отримана ОСОБА_3 14.04.2023 року у відділенні Укрпошти, а також особисто вручена працівниками ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області 22.04.2023 року під особистий підпис та роз`яснена необхідність її виконання та явки до Центру соціальних служб Одеської міської ради для проходження відповідної програми. 14.08.2023 року працівниками ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області повторно вручена ОСОБА_3 копія постанови Суворовського районного суду м. Одеси та роз`яснено необхідність явки до Центру і проходження відповідної програми для кривдників. Окрім того, ОСОБА_3 повідомлено про наслідки умисного ухилення від проходження такої програми, а саме притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК.

18.08.2023 року ОСОБА_3 з?явився до Центру соціальних служб Одеської міської ради, де відмовився від проходження програми для кривдників та складання акту оцінки потреб сім`ї особи, посилаючись на відсутність необхідності зміни своєї насильницької поведінки, формування соціально прийнятих норм і гуманістичних цінностей.

Тобто достовірно знаючи про покладений на нього судом обов?язок проходження тримісячної програми для кривдників відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», маючи реальну можливість проходження програми для кривдників, діючи умисно, з метою порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду усвідомлюючи наслідки ухилення від проходження програми для кривдників, без поважних причин відмовився від її проходження та з 18.08.2023 року по теперішній час, не почав роботу з психологічної корекції та соціальної реабілітації, умисно ухиляючись від проходження програми для кривдників.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 390-1 КК, за кваліфікуючими ознаками: умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

2.Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

2.1.Судом обвинувальний акт розглянутий у спрощеному провадженні, без дослідження доказів обставин кримінального проступку, оскільки учасники кримінального провадження (обвинувачений (підозрюваний), його захисник) не оспорювали встановлені під час дізнання обставини.

2.2.Підозрюваний (обвинувачений) подав заяву щодо визнання своєї вини, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

2.3.Захисник адвокат ОСОБА_4 , у заяві щодо визнання своєї вини, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, підтвердив добровільність подання такої заяви та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за їх відсутності.

2.4.Враховуючи викладені обставини, прокурор на підставі ч. 1 ст. 302 КПК надіслав до суду обвинувальний акт в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

2.5.Обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження, викладені судом у формулюванні обвинувачення.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставин які пом`якшують покарання обвинуваченого суд не знаходить. Щире каяття, яке визначено в обвинувальному акті, суд не визнає за обставину, яка пом`якшує покарання, оскільки з вивчених матеріалів вбачається, що ніякого каяття не існує. ОСОБА_3 свідомо ухилився від проходження відповідної програми, оскільки не вважає себе кривдником. Відповідно виникає питання, в чому він кається? Як відомо каяття це дуже чутливий стан розуму і душі, які пронизують людину певним видом почуттів по відношенню до власного вчинку. Це сором, який відчуває людина у випадку вчинення дій, що не відповідають або суспільній моралі, або встановленим у суспільстві правилам. Це і бажання виправитись, або щонайменше намагатись у будь-який спосіб зменшити суспільну напругу чи взагалі усунути негативні наслідки від своїх дій. Натомість у даному випадку ми бачимо байдужість та відсутність будь-якого інтересу до наслідків своїх дій. ОСОБА_3 не тільки не проявляє розумного інтересу до свого вчинку, але й вважає, що він вище системи правосуддя, яка не здатна реагувати на такі виклики. Відповідно суд вважає, що про жодне каяття у даному провадженні мови не може іти.

3.2.Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

4.2.Оскільки, суд розглянув обвинувальний акт у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, докази що характеризують особу обвинуваченого наявні в розпорядженні суду досить мінімальні за своїм змістом.

4.3.Так, обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікарів КУ ООМЦПЗ, як особа яка страждає будь-якими захворюваннями психічного характеру не значиться. Відповідно до довідки з КУ ООМЦПЗ №362 від 31.08.2023 року ОСОБА_3 перебуває на обліку з 23.02.1998 року у центрі з приводу ППР внаслідок вживання опіоїдів; Лікувався від синдрому залежності.

4.4.Щодо судимостей, необхідно зазначити, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, але судимості погашені. Судимості стосувались придбання та зберігання наркотичних засобів.

4.5.Вказане провадження є наслідком незаконних дій обвинуваченого ОСОБА_3 по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обвинувачений за місцем проживання ображав, погрожував, вимагав гроші та хапав за горло матір, що було кваліфіковано поліцією як домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. В подальшому особа була притягнута до адміністративної відповідальності та на неї накладено відповідне стягнення.

4.6.Тобто, фактичні обставини свідчать, що ОСОБА_3 є особою, яка вчиняє насильницькі дії по відношенню до близької людини. Відповідно і суд застосував до нього окрім звичайного стягнення, ще і профілактичний захід у вигляді направлення кривдника для проходження відповідної програми для особи, що вчинила домашнє насильство. ОСОБА_3 у свою чергу розуміючи всі наслідки від власних незаконних дій, розуміючи, що судом у відношенні нього застосована відповідна вимога щодо психологічної допомоги та оцінки власних цінностей по відношенню до рідних і близьких осіб умисно, цілеспрямовано ухилився від виконання рішення суду та від проходження реабілітаційної програми.

4.7.Вивченням показів обвинуваченого встановлено також, що особа не кається. Вона вважає, що діє законно і справедливо, при цьому зовсім не зважає на власну поведінку і відношення до встановлених правил. Фактично він протиставляє себе суспільству та державі, нехтуючи правовим порядком.

4.8.Суд не знаходить розумної можливості задля застосування до нього покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, як про те просив сам обвинувачений у заяві від 12.12.2023 року. Для такого покарання необхідні такі самі справедливі вихідні дані. Натомість у даному провадженні поведінка обвинуваченого, його ставлення до рішення суду, його ставлення до власної родини (матері) при відсутності здорового критичного мислення власних дій свідчать, що до обвинуваченого необхідно застосувати покарання у вигляді арешту з триманням засудженого в умовах ізоляції. Строк покарання повинен бути меншим за середній, тобто наприклад 2 (два) місяці.

4.9.Саме у такому виді покарання суд вбачає доцільність і необхідність, що буде в тому числі і достатньою мірою для виправлення ОСОБА_3 , попередить вчинення ним (та іншими особами) нових кримінальних правопорушень і зможе позитивно вплинути на особу, яка нехтує не тільки законом, а перш за все суспільними цінностями сім`ї і родини. У іншому випадку, покарання яке просить сам обвинувачений не справить жодного розумного впливу на обвинуваченого. І словами ОСОБА_6 : «….Адже він невразливий, як пара, і наші, Удари марні, гірше за зле глузування»2.

4.10.Судом перевірені вимоги ч. 3 ст. 60 КК і встановлено, що жодних перешкод для застосування такого виду покарання як арешт до обвинуваченого не має. Так ОСОБА_3 є повнолітнім, інші обмеження стосується жінок.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1.Суд не обирає обвинуваченому будь-який запобіжний захід, оскільки властивість кримінального правопорушення, особистість обвинуваченого та сам вид і розмір покарання не вимагають застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

5.2.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 , винним у скоєні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК та призначити йому покарання у вигляді арешту на строк 2 (два) місяці.

1.2.До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

1.3.Затримати і взяти під варту обвинуваченого (засудженого) ОСОБА_3 після набрання законної сили вироком суду.

1.4.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

1.5.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.6.Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

1.7.Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

[1]Вільям Шекспір, Трагедія «Гамлет, принц Датський» 1599 р.

2 Вільям Шекспір, Трагедія «Гамлет, принц Датський» 1599 р.