Справа № 182/7203/23
Провадження № 1-кс/0182/1462/2023
У Х В А Л А

Іменем України

21.12.2023 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2023 за № 0001466 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ з власного пристрою),

підозрюваного ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

19 грудня 2023 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2023 за № 0001466 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про вчинені кримінальні правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2023 за № 0001466 за ознаками кримінального правопорушень /злочинів/, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , в червні 2023 року в обідній час (точної дати та часу слідством не встановлено) знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна з вищевказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , в той же день та час, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , де з метою вчинення крадіжки чужого майна, через відчинену хвіртку зайшов на територію двору, де шляхом віджиму металопластикового вікна металевою фомкою, яку приніс з собою, проник до вказаного будинку.

Так, ОСОБА_5 , знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав кавовий апарат «Severin» S2, ринкова вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 5245, від 07.12.2023 року становить 7271 грн. 00 коп., який належить ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 , залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_5 , 23.11.2023 року, в денний час (точного часу слідством не встановлено) знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього повторно виник злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення будь якого чужого майна з території вищевказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , в той же день та час, знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , де з метою вчинення крадіжки чужого майна, через незачинену хвіртку зайшов на території двору та через незачинені двері проник до сараю, який розташований на території вищевказаного домоволодіння, де побачив велосипед «Україна» та вирішив його викрасти.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав велосипед «Україна», ринкова вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 5235, від 06.12.2023 року становить 1462 грн. 50 коп., який належить ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 , залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Також, ОСОБА_5 , 02.12.2023 року, приблизно о 14.20 годині знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_3 , де у нього повторно виник злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна з вищевказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , в той же день та час, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , де з метою вчинення крадіжки чужого майна, через відчинену хвіртку проник на території двору, де шляхом віджиму металопластикового вікна, металевою фомкою, яку приніс з собою проник до будинку, який розташований на території вказаного домоволодіння.

Далі ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав: інфрачервоний обігрівач «ECO Mini» 1500 W, ринкова вартість якого, згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 5234 від 06.12.2023 року становить 1301грн.07 коп., монітор «SAMSUNG», модель Т190, модель code: LS19ТWHSUV/EN, ринкова вартість якого, згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 5234 від 06.12.2023 року становить 1162 грн.,50 коп., портативний зарядний пристрій МІ, на 20000 міліампер, модель: PLM06ZM, ринкова вартість якого, згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 5234 від 06.12.2023 року становить 732 грн.50 коп., портативний зарядний пристрій ZX ZOLLEX, на 10000 міліампер, ринкова вартість якого, згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 5234 від 06.12.2023 року становить 284 грн.20 коп. супутниковий ресевер Q SAT ST 08, ринкова вартість якого, згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 5234 від 06.12.2023 року становить 220 грн. 00 коп., супутниковий ресевер «4k Combo OTT LINUX», ринкова вартість якого, згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 5234 від 06.12.2023 року становить 2659 грн.12 коп., які належать ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 6359 грн.39 коп.

Після чого, ОСОБА_5 , залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення злочину передбаченого ч. 4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколами огляду місця вчинення злочину;

- протоколами допитів потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

- протоколами впізнання особи за фотознімками потерпілим ОСОБА_7 ;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9

- протоколами впізнання особи за фотознімками свідком ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

- протоколами оглядів предметів, в ході якого було оглянуто речові докази;

- висновками експертиз;

- постановами про долучення речових доказів;

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, виникла необхідність обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваного, який попередить настання ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України стосовно ОСОБА_5 встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

1.може вчинити інше кримінальне правопорушення, окрім тих по яким він обвинувачується. Оскільки, за короткий проміжок часу вчинив ряд корисливих кримінальних правопорушень в яких йому на даний час пред`явлено підозру. Крім того, в Нікопольському міськрайонному суді на розгляді вже знаходить кримінальне провадження № 0001341 за ч. 4 ст. 185 КК України. Зазначене свідчить про його схильність до вчинення нових злочинів та відсутність будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів. А тому, залишаючись на свободі може продовжити вчиняти нові злочини;

2.може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше вчинив тяжкі злочини, а тому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, що може спонукати його переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим дотримується обов`язкова умова призначення даного виду запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тобто законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

3.може відлучатися із міста в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду. ОСОБА_5 за місцем своєї реєстрації не проживає та не перебуває, постійно змінює своє місце мешкання, не має соціальних зв`язків, не має постійного джерела доходу, постійного місця роботи або навчання, родини, що свідчить про те, що він соціально не адаптований до стабільного життя; в оточенні ОСОБА_5 відсутні особи, які б могли уберегти його від вчинення нових злочинів.

4. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів за місцем проживання потерпілих, тому з метою уникнення чи пом`якшення кримінальної відповідальності не виключена можливість його незаконного впливу на потерпілих.

Таким чином, ОСОБА_5 будучи обвинуваченим за корисливий злочин продовжив злочинну діяльність, що свідчить про перетворення злочинної моделі поведінки у основний спосіб заробітку та проведення дозвілля, що може сприяти вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Слідчий вважає, що викладене повною мірою обґрунтовує можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 зможе впливати на потерпілого та свідків його злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань, а також залишити відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого слідчий не зможе фактично контролювати виконання ним своїх обов`язків;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що унеможливлює передачу його на поруки;

- ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення нових кримінальних правопорушень та продовження своєї злочинної діяльності.

- ОСОБА_5 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вищевикладене та те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим у яких підозрюється, виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене та те, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового слідства, суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тому, у якому підозрюється, тому виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме тримання під вартою.

Прокурор підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень /злочинів/, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Хоча він і не заперечував, що вчинив ці злочини, однак просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язується не вчиняти нових злочинів, з`являтись до слідчого за першою вимогою, ухилятися від слідства та суду також не буде.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію;

7) майновий стан;

8) наявність судимостей;

9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинені кримінальні правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 185 КК України внесені до ЄРДР 24.11.2023 за № 0001466.

12 грудня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень /злочинів/, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст. 185КК України.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколами огляду місця вчинення злочину; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; протоколами впізнання особи за фотознімками потерпілим ОСОБА_7 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; протоколами впізнання особи за фотознімками свідком ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; протоколами оглядів предметів, в ході якого було оглянуто речові докази; висновками експертиз; постановами про долучення речових доказів.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень /злочинів/.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілих та свідків;ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5-ти до 8-ми років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на потерпілих та свідків) об`єктивно існує, бо підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни показів, оскільки останньому відомі їх адреси проживання. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

На обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчим у клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України вважається обою раніше не судимою. Однак, 28.11.2023 року кримінальне провадження №0001341 за ч. 4 ст. 185 КК України було направлено до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області; не має постійного джерела доходу, ніде не працює, що свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів, однак ОСОБА_5 продовжує свою злочинну діяльність, а тому, залишаючись на свободі може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З огляду на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних, корисливих злочинів, існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Слідчий суддя враховує, що інкриміновані ОСОБА_5 злочини належать до категорії тяжких, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5-ти до 8-ми років; доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даних кримінальних правопорушень; доведення існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та законних джерел доходів, не одружений, на утриманні нікого не має, на даний час в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за вчинення аналогічних злочинів, що, на переконання слідчого судді, дає певну характеристику особі підозрюваного. Зважаючи на вищевикладені обставини у сукупності, слідчий суддя переконаний, що стороною обвинувачення доведено необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим під час судового розгляду ризикам.

Так, особисте зобов`язання не зможе перешкодити можливості переховування підозрюваним; вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Жодних звернень щодо передачі ОСОБА_5 на поруки не надходило. Домашній арешт щодо ОСОБА_5 застосувати також недоцільно, оскільки у підозрюваного немає родичів, які б змогли належним чином контролювати його поведінку та гарантувати виконання підозрюваним умов домашнього арешту.

Отже з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень /злочинів/, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Зважаючи на відомі обставини кримінального провадження, на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку про доведеність обставин, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 не працює, не одружений, на утриманні нікого не має, вважає необхідним та достатнім встановлення застави згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України в мінімальному розмірі - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 грн.

При цьому, слідчий суддя вважає, що такий розмір застави здатен достатньою мірою забезпечити дієвість цього кримінального провадження,

Альтернативний запобіжний захід у виді застави у зазначеному розмірі буде достатнім стимулюючим фактором, який би підозрюваний або інша особа (заставодавець) боялася б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків.

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- не відлучатися з м. Нікополь, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Такі обов`язки за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_5 і здатні запобігти реалізації встановлених вище слідчим суддею ризиків.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2023 за № 0001466 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів та строку досудового розслідування, тобто ухвала діє до 18 лютого 2024 р.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 грн. для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею у даній ухвалі, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- не відлучатися з м. Нікополь, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі нез`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин або неповідомлення ним про причини своєї неявки або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1