Єдиний унікальний номер 341/2398/23
Номер провадження 1-кп/341/218/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 05.09.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, з середньою-спеціальною освітою, працюючого обхідником котельного устаткування ВП «Бурштинська ТЕС» АТ ДТЕК «Західенерго», раніше не судимого, на утриманні має малолітню дитину,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Галич Івано-Франківської області вищезазначене кримінальне провадження,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 отримав від свого знайомого, солдата військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ОСОБА_7 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, 11 наступальних осколкових гранат РГН, які останній переніс до місця проживання ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .

При цьому, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що надані йому ОСОБА_7 предмети є боєприпасами, та не маючи дозволу на право її зберігання, діючи у порушення вимог п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав», затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна» та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, зі змінами і доповненнями, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи обізнаним про те, що за незаконне поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами передбачена кримінальна відповідальність, бажаючи незаконно володіти та користуватись наданими боєприпасами, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, незаконно зберігав їх за місцем свого проживання.

05.07.2023 ОСОБА_7 забрав у ОСОБА_3 9 наступальних осколкових гранат РГН, при цьому залишивши останньому 2 наступальні осколкові гранати РГН, які ОСОБА_3 незаконно зберігав за місцем свого проживання по

АДРЕСА_1 , до 11.07.2023.

11.07.2023 за місцем проживання ОСОБА_3 проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено два корпуси наступальних осколкових ручних гранат РГН, придатних до вибуху за допомогою електродетонатора, які є бойовими припасами.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину за вищевказаними обставинами, щиро розкаявся, не заперечував проти зібраних по справі доказів, просив їх не досліджувати та розглядати справу згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Крім того просив суд взяти до уваги, що вилучені у нього гранати були без запалів, тільки корпуси гранат.

Переконавшись у тому, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню, правильно розуміє зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні.

Згідно ст. 337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Оцінивши у сукупності показання обвинуваченого, відомості, що характеризують його як особу, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення-злочину та знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 263 КК України як зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий; розлучений; на утриманні має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь якої за довідкою підприємства від 07.11.2023 сплачує аліменти без заборгованості; має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно; скарг та заяв від жителів міста та сусідів на його поведінку не надходило. Згідно з виробничою характеристикою з місця роботи ВП ДТЕК "Бурштинська ТЕС" АТ "ДТЕК Західенкрго" ОСОБА_3 зарекомендував себе як добросовісний, трудолюбивий працівник. Успішно та кваліфіковано виконує покладені на нього обв`язки по обслуговуванню обладнання котельного устаткування двох енергооблоків для забезпечення безперервної економічної роботи у відповідності до вимог виробничих інструкцій та нормативних документів. Не допускає браків та аварій на виробництві, порушень трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку. Приймає активну участь у громадському житті котлотурбінного відділення. Користується повагою в трудовому колективі. За довідкою № 85 КНП "Бурштинська центральна міська лікарня" ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває; відповідно до листа начальника другого відділу Івано-Франківського районного ТЦКСП на військову службу не призивався; згідно витягу з наказу Мінекономіки № 11/1248/42 від 15.11.2023 має бронювання військовозобов"язаного.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність малолітнього сина, якого обвинувачений сумлінно утримує.

Виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Розкаяння передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину, добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Крім того, системний аналіз кримінального закону свідчить про те, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, в тому числі й під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

З огляду на викладене, щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Про щире каяття ОСОБА_3 свідчить його поведінка під час судового розгляду, останній надав правдиві показання відносно себе та іншої особи, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження; щиро жалкує про вчинене та негативно оцінює злочин.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, скоєного останнім, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до положень ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Отже, з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_3 ; офіційного його працевлаштування зі стабільним заробітком, що дає можливість для поповнення державного бюджету країни, а також думки прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді виправних робіт, суд вважає, що мета покарання, визначена в ч. 2 ст. 50 КК України буде досягнута при призначенні ОСОБА_3 покарання з урахуванням усіх обставин, які пом`якшують покарання і істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та відсутності обставин, що його обтяжують; особу обвинуваченого; його відношення до вчиненого, та вважає за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 263 КК України, призначивши ОСОБА_3 покарання у виді виправних робіт, яке буде законним з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності, відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Призначення саме такого покарання, на думку суду, є справедливим балансом між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Судові витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до довідки про витрати.

Питання про речові докази у справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання закінчився 08.11.2023, який судом не продовжувався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 369, 370-374, 376 КПК України, ст. 263 КК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання, із застосуванням статті 69 КК України, у виді виправних робіт на строк 2 (два) роки із відрахуванням з суми заробітку двадцяти відсотків в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень 00 копійок.

Речові докази:

- осколки від 2 корпусів гранат РГН, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області-знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА