Справа № 461/2097/22
Провадження № 1-кс/461/6613/23
УХВАЛА
23.11.2023 року. м. Львів.
Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву адвоката ОСОБА_6 , який є захисником обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 , -
Автоматизованою системою документообігу суду судді ОСОБА_1 розподілена для розгляду заява адвоката ОСОБА_6 , який є захисником обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1, ч.2 ст. 109 КК України. В обгрунтуванні заяви ОСОБА_4 посилається на те, що суддя ОСОБА_7 не повернула обвинувальний акт прокурору та не відхилила таке клопотання захисника. Прокурор ОСОБА_8 проявив упередженість та непрофесійність. Суддя ОСОБА_7 відмовилась оголошувати ухвалу суду від 18.04.2022 р., безпідставно висловила попередження захиснику. Захисником встановлено, що в кримінальному провадженні відсутня ухвала від 18.04.2022 р., також вона відсутня в реєстрі судових рішень. Слідчий, прокурор, слідчий суддя ОСОБА_9 мали невідкладно повідомити захисника про існування ухвали суду від 18.04.2022 р. Суддя ОСОБА_7 не оголосила цю ухвалу та відмовила захиснику в перевірці дійсності такої ухвали. Тому суддя ОСОБА_7 допустила необ`єктивність, упередженість, що є підставою для її відводу.
В судове засідання 23.11.2023 р. суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 не з`явилась. Належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
В судове засідання захисник ОСОБА_10 не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду заяви. Надав суду письмове клопотання про відкладення судового засідання, оскільки є зайнятим в іншому судовому засіданні. Доказів того, що дійсно є зайнятий в іншому судовому засіданні суду не надав. Також не надав суду доказів того, що час судового засідання в іншому судді не дозволяє з`явитися в Галицький районний суд м. Львова з об`єктивних причин. Тому його неявка визнається судом неповажною, що не є перешкодою для розгляду заяви про відвід.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили клопотання адвоката ОСОБА_6 задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним в заяві про відвід.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні даної заяви, оскільки на думку сторони обвинувачення, достатніх законних підстав для задоволення заяви про відвід немає.
Розглядаючи заяву про відвід, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст.ст.126,129 Конституції України).
Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку, а не шляхом оскарження їх в інший суд першої інстанції. Таке оскарження порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у вирішенні справ належним судом.
Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.
В п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» зазначено наступне.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
З суті заяви про відвід вбачається незгода адвоката ОСОБА_6 з процесуальними діями та рішеннями судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 . Проте КПК України передбачає порядок перевірки законності процесуальних дій судді і постановлених ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках. До компетенції судді першої інстанції не відноситься вирішення питання щодо законності процесуальних дій і процесуальних рішень іншого судді тієї ж судової інстанції.
Тому суддя Галицького районного суду міста Львова, який розглядає заяву про відвід, не має повноважень вирішувати законність процесуальних дій і процесуальних рішень судді ОСОБА_7 .
Крім того, приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід (ч.1 ст.80 КПК України).
Таким чином, викладені у заяві про відвід судді ОСОБА_7 доводи не підпадають під жодну з вищевикладених обставин.
Заява про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 не містить передбачених ст.ст.75,76 КПК України правових підстав для відводу. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_7 не виявлено.
Тому заява про відвід не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суддя, -
Відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 , який є захисником обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1