Провадження № 1-кп/742/202/24
Єдиний унікальний № 742/1080/24
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

19 лютого 2024 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 , провівши підготовче судове засідання матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000114 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 30 жовтня 2018 року вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за ч.1 ст.121 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Чернігівською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони центрального регіону подано до суду обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 16 лютого 2024 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, призначено до підготовчого судового засідання 19 лютого 2024 року.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.

Крім того, прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення розміру застави у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України.

Своє клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовує тим, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, будучи військовослужбовцем ЗСУ на момент вчинення злочину рахувався як незаконно відсутній на службі, раніше в силу ст.89 КК України не судимий, який на шлях виправлення не став та вчинив новий тяжкий злочин, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тому може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки знайомий з ними, та на даний час не встановлено особу ще однієї особи, причетної до вчинення даного кримінального правопорушення; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не відпали і продовжують існувати.

Своє клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовує тим, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, ніде не працює, раніше неодноразово судимий, останній раз 30 жовтня 2018 року вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за ч.1 ст.121 КК України, який на шлях виправлення не став та вчинив новий тяжкий злочин, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тому може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки знайомий з ними, та на даний час не встановлено особу ще однієї особи, причетної до вчинення даного кримінального правопорушення; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не відпали і продовжують існувати.

Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 клопотання прокурора підтримав, просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу заперечив, вказав, що обвинувачений обставини вчинення злочину підтвердив, вину у вчиненому визнає та кається у скоєному. Частково відшкодував завдані збитки. Ризики про які зазначає прокурор відсутні та жодними доказами не підтверджені, та є припущенням. Тому вказав на можливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаному з позбавленням волі, а саме домашнього арешту, що буде достатнім та забезпечить виконання покладених на обвинуваченого обов`язків. Крім того просив врахувати, що обвинувачений є військовослужбовцем ЗСУ, отримав травму (контузія), тому потребує кваліфікованої медичної допомоги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу заперечив, вказав, що ризики про які зазначає прокурор відсутні та жодними доказами не підтверджені, та є припущенням. Тому вказав на можливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаному з позбавленням волі, а саме домашнього арешту, що буде достатнім та забезпечить виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Обвинувачені позицію захисників підтримали.

Прокурор в судовому засіданні категорично заперечив щодо можливості зміни запобіжного заходу, вказавши, що домашній арешт жодним чином не забезпечить виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання про продовження запобіжних заходів, приходить до наступного висновку.

Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1- 4 ч.3 ст.314 КПК України.

Питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, з`ясовано.

На підставі наведеного, суд вважає достатніми підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик-це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитися від відповідальності, існує завжди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалами слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 січня 2024 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 продовжено дію запобіжних заходів у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 28 лютого 2024 року та 28 березня 2024 року, відповідно.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, суд враховує характер висунутого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а також тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та всі наявні в матеріалах провадження дані про осіб обвинувачених, які не мають міцних соціальних зв`язків, офіційних джерел доходу, їх дані щодо судимостей, тому суд дійшов висновку про доведеність прокурором того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що на час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, судовий розгляд ще не розпочався, потерпілий та свідки у провадженні не допитані, докази жодної зі сторін не досліджені, отже, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, з урахуванням встановлених у кримінальному провадженні обставин, має місце існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не відпали і продовжують існувати.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачуються у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що в повній мірі виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, який полягає у тому, щоб захистити суспільні інтереси та інтереси окремих громадян, які в даному випадку переважають над правами обвинувачених.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України , тому з метою запобігання встановлених ризиків та для досягнення дієвості кримінального провадження, дію запобіжних заходів необхідно продовжити.

Крім того, заявляючи вимогу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту стороною захисту не вказано за якою адресою має бути обраний такий вид запобіжного заходу, кому належать помешкання, де обвинувачені мають намір проживати на строк дії обраного запобіжного заходу, не надано заяв власників житла про те, що вони не заперечують проти проживання обвинувачених в належних їм помешканнях, тощо.

Посилання сторони захисту на наявні у ОСОБА_11 захворювання не знижують ступінь його суспільної небезпеки для суспільства, не зменшують тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та не вказують на неможливість утримання в умовах ізоляції від суспільства. Лікарський нагляд він матиме можливість отримувати і в умовах слідчого ізолятора, який забезпечений медичною частиною та кваліфікованими спеціалістами.

З огляду на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину поєднаному з насильством, тому суд керуючись положеннями п.1 ч.4 ст.183 КПК України не вбачає підстав для визначення розміру застави, як альтернативи до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-316 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області на:

10 год 00 хв. 12 березня 2024 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати прокурора, обвинувачених та інших учасників судового провадження.

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, до 18 квітня 2024 року, включно.

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 (шістдесят) днів, до 18 квітня 2024 року, включно.

Копію ухвали вручити учасникам справи та направити Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА