Справа № 953/3525/23
н/п 1-кс/953/8381/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003359 від 14.11.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2023 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 про накладення з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання арешт у кримінальному провадженні № 0003359 від 14.11.2022 на рухоме майно, яке на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на автомобіль "ВАЗ 21101 1596", 2006 року випуску, сірого кольору, номер кузова: НОМЕР_1 , номер двигуна: НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , шляхом заборони права на відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003359 від 14.11.2022, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації чи підтримки дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

12.10.2023, слідчим за погодженням з прокурором, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про нову підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора (12.10.2023) та в газеті «Урядовий кур`єр» №205 (7603), від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Таким чином, 12.10.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного за ч. 1 ст. 111-2 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Слідчий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до відомостей, наданих Регіональним сервісним центром Головного сервісного центру МВС в Харківській області у відповіді №31/20-3231 від 14.09.2023 на запит слідчого, встановлено, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належить автомобілем марки" ВАЗ 21101 1596", 2006 року випуску, сірого кольору, номер кузова: НОМЕР_1 , номер двигуна: НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

Вищевказане майно не підпадає під перелік майна, яке не підлягає конфіскації. У разі не накладення арешту на майно, воно може бути відчужено на користь третіх осіб, що в подальшому унеможливить стягнути його в рахунок конфіскації, яка передбачена санкцією ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Соідчий зазначив, що в ході проведення досудового розслідування усе вищезазначене у даному клопотанні майно підозрюваного не вилучалось, в зв`язку з чим сторона обвинувачення вважає за доцільне з метою забезпечення арешту майна здійснити розгляд даного клопотання без повідомлення підозрюваного та його захисника.

Сторона обвинувачення в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлялася у встановленому законом порядку. Прокурор ОСОБА_6 та слідчий ОСОБА_7 подали до суду заяви про розгляд клпоотання без їх участі, просять клопотання задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання прокурора про арешт майна розглядається без повідомлення власника майна, відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України.

Слідча суддя, дослідивши додані до клопотання документи, яким слідчий обґрунтовує свою вимогу, встановила наступне.

Як вбачається із витягу з ЄРДР, слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 14.11.2022 за №0003359, в рамках якого подається дане клопотання.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.1 ст.111-2 КК України внесені до ЄРДР 14.11.2022 за фактом того, що ГВ ЗНД УСБУ в Харківській області отримано інформацію щодо громадянина України ОСОБА_5 , який в період тимчасової окупації Харківської області, перебуваючи на території м.Куп`янськ, добровільно зайняв посаду начальника підрозділу Служба експлуатації (руху) т.вз. підприємства «Куп`янська залізниця», створеного окупаційною владою, та у зв`язку із зайняттям даної посади забезпечував здійснення перевезень за допомогою залізничного транспорту на тимчасово окупованій території Харківської області, чим надавав допомогу представникам держави-агресора(пособництво).

07.11.2022 у даному кримінальному провадженні старшим слідчим 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, тобто у провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресор.

Постановою процесуального керівника у провадженні прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами безпеки України Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 14.11.2022 виділено із матеріалів кримінального провадження №0003219 від 24.10.2022 в окреме провадження №0003359 матеріали, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України.

Постановою старшого слідчого 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 від 16.11.2022 ОСОБА_5 оголошено в розшук на території України.

Ухвалою слідчої судді Київського районного суду м.Харкова від 11.05.2023 в порядку ч.6 ст.193 КПК України обрано підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

10.10.2023 у даному кримінальному провадженні старшим слідчим 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , складено повідомлення про нову підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0003219 від 24.10.2022, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, тобто вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Слідчою суддею встановлено, що у зв`язку із неможливістю вручення ОСОБА_5 особисто повідомлення про нову підозру у день його складення та повісток про виклик на 16.10.2023, 17.10.2023, 18.10.2023, до слідчого відділу УСБУ в Харківській області, внаслідок не встановлення його місцезнаходження на території України, а також знаходження його на тимчасово окупованій території України, стороною обвинувачення вжито заходів для вручення повідомлення про нову підозру та повісток про виклик ОСОБА_5 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень згідно ч.1 ст. 278 КПК України з урахуванням ст. 111 КПК України та ст. 135 КПК України, зокрема, шляхом оголошення повного тексту підозри на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» №205 (7603) від ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з даними, які містяться у листі заступника начальника ГВ ЗНД УСБУ в Харківській області ОСОБА_8 щодо виконання доручення в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0003359 від 14.11.2022 за ч.4 ст.111-1 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його близькі родичі не проживають на території м.Харкова та Харківської області з вересня 2022 року, а мешкають у м.Воронеж, рф.

Ухвалою слідчої судді Київського районного суду м.Харкова від 19.10.2023 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003359 від 14.11.2022 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з вимогами ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.3,4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 10, 11 ст. 170 КПК).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідча суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження суд не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідча суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання слідчою суддею встановлено, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, обґрунтовується наданими стороною обвинувачення документами.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , слідча суддя приходить до висновку, що досліджені в межах розгляду даного клопотання документи свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що сталися події кримінального правопорушення, які дали підстави для повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Згідно з даними, які містяться в листі РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області від 14.09.2023 №31/20-3231, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить транспортний засіб автомобіль ВАЗ 21101 1596, (2006), сірий, № двиг. НОМЕР_2 , № куз. НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 03.08.2021.

Вирішуючи питання про правову підставу для забезпечення кримінального провадження слідча суддя зазначає, що санкція статті, кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, інкримінованого ОСОБА_5 , передбачає призначення покарання з можливістю конфіскації майна.

Досліджені слідчою суддею документи дають підстави для висновку, що заявлена слідчим мета забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна підозрюваного, оскільки вразі його не застосування призведе до втрати, передачі майна.

Слід зазначити, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим. Отже, при вирішенні питання про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна підозрюваного ОСОБА_5 враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідча суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Враховуючи наведене, слідча суддя приходить до висновку про накладення арешту на рухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 шляхом заборони його розпорядження та відчуження.

Слідча суддя зазначає, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право власності є пропорційним, оскільки встановлює лише заборону розпорядження та відчуження (тобто, не забороняє користування).

При цьому, слідча суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково (ч.1 ст.174 КПК).

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.2 ст. 174 КПК України).

Керуючись статтями 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003359 від 14.11.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на транспортний засіб автомобіль "ВАЗ 21101 1596", (2006), сірого кольору, № двиг. НОМЕР_2 , № куз. НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 03.08.2021.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1