Справа № 175/5863/23
Провадження № 1-кп/175/308/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000601 від 06.09.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Партизанське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого водієм навантажувача в АО «Інтерпайт Дніпропетровський втормет», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України №64-2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану на території України» по всій території України того ж дня введено воєнний стан строком на 30 діб та у подальшому Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 року строк дії воєнного стану з 18.08.2023 року продовжено строком на 90 діб.

З 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією рф проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України (далі - ЗСУ) та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, пунктів 1,17,20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на території України оголошена та проводиться загальна мобілізація.

Згідно із ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизні, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає проходження військової служби.

Частиною 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України щодо військового обов`язку поділяються на категорії, одна з яких це військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування ЗСУ та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні встановлено особливий період.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» граничний вік перебування на військовій службі встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу - до 60 років.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, визначення їх призначення на особливий період.

Також, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися на збірні пункти ТЦК у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку, прибуття за викликом до ТЦК, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Крім того, «Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, були встановлені «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Правила).

Згідно із п.2 ч.1 Правил, військовозобов`язані повинні: прибувати за викликом ТЦК на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях ТЦК), для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч. 4 Правил, громадяни, які ухиляються від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період несуть кримінальну відповідальність.

Також, пунктами 1.1. та 1.3. «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008, встановлено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, одним із її основних завдань є добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування ЗСУ.

Пунктом 2.1. зазначеного Положення передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК).

30.08.2023 року ОСОБА_4 пройшов військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - Дніпровський РТЦК), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та був визнаний придатним до військової служби, про що ВЛК складено відповідну довідку №4/1-1972 пр. №170 від 30.08.2023 року.

30.08.2023 року ОСОБА_4 працівником Дніпровського РТЦК ОСОБА_6 вручено повістку відповідно до Мобілізаційної директиви Генерального штабу ЗСУ від 03.07.2018 року №321/1260 ДСК «Про впровадження у службову діяльність зразків та форм документів з підготовки та проведення мобілізаційного розгортання Збройних Сил України», про необхідність явки 31.08.2023 року до даного ТЦК для подальшої відправки до військової частини. Водночас, ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , будучи визнаним придатним до військової служби, не бажаючи виконувати конституційний обов`язок щодо захисту України, її незалежності та територіальної цілісності, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки таких своїх дій і бажаючи їх настання, всупереч вимогам закону, діючи умисно, без будь-якої поважної причини не з`явився 31.08.2023 року до Дніпровського РТЦК для подальшого відправлення для проходження військової служби у зазначений у повістці строк, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

22.09.2023 року між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 , останній беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та погодився на призначення йому узгодженого покарання.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, обвинувачений беззастережно визнав свою вину.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, у відповідності до ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання відповідно до ст.ст. 473,476 КПК України, які роз`яснені обвинуваченому.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4,5 ст.474 КПК України, він погодився з призначенням узгодженого покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Відповідно до матеріалів, які характеризують особу, ОСОБА_4 неодружений, має постійне місце проживання, за яким характеризується добре, працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За таких підстав, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, тобто ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, у зв`язку з чим йому необхідне призначити узгоджене покарання за ст.336 КК України у виді 3 років позбавлення волі, і у зв`язку із досягненням домовленості про звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 76 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374,468, 469, 473-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 22.09.2023 року про визнання винуватості укладену між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000601 від 22.09.2023 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок спливу іспитового строку обчислювати з дати постановлення вироку.

Речові докази: DVD-R диск сірого кольору із відеозаписом вручення повісток та підпису в журналі ОСОБА_4 ; повістки на відправку 31.08.2023 року ОСОБА_4 на 2 аркушах, продовжувати зберігати в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений протягом тридцяти діб до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Головуючий суддя ОСОБА_1