Справа №760/1156/24 1-кс/760/1097/24
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанови сторони обвинувачення у кримінальному провадженні №0000260 від 19.12.2023,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_2 , у якій останній зазначає, що звертається із скаргою на постанову від 12.01.2024, яку виніс прокурор САП у кримінальному провадженні №0000260 від 19.12.2023 ОСОБА_3 про зміну підслідності з НАБУ на СВ Солом`янського УП ГУНПУ в м. Києві.

По тексту скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова від 11.01.2024, яку виніс детектив НАБУ ОСОБА_4 йому не вручалася й тому не міг її раніше оскаржити. Постанова є незаконна, невмотивована, необґрунтована і винесена із істотними порушеннями вимог КПК України, а тому підлягає скасуванню.

Отже, ОСОБА_2 , як вбачається зі змісту скарги та прохальної частини, просить скасувати постанову прокурора САП від 12.01.2024 про зміну підслідності кримінального провадження та постанову детектива НАБУ від 11.01.2024 про зміну кваліфікації кримінального правопорушення та внесення змін до ЄРДР в частині викладу обставин вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши скаргу та долучені матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування врегульовано главою 26 КПК України. Статтями 303, 304 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9 - 1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Зважаючи на те, що у ст.303 КПК України відсутня можливість оскаржити слідчому судді на досудовому провадженні постанову прокурора про зміну підслідності кримінального провадження та постанову детектива про зміну кваліфікації кримінального правопорушення та внесення змін до ЄРДР в частині іншого викладення обставин вчинення кримінального правопорушення, то в порядку ст.303 КПК України така скарга розглянута бути не може.

ОСОБА_2 також зазначає, що вищезазначена скарга є скаргою на постанову про зміну порядку досудового розслідування. Так, п.8 ч.1 ст.303 КПК України передбачає оскарження рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Однак слідчий суддя звертає увагу, що гл.39 КПК України регламентує порядок кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру. Зі скарги ОСОБА_2 не вбачається, що прокурор САП чи детектив НАБУ винесли постанову про зміну порядку кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру. Відповідні докази зміни порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими гл.39 КПК України ОСОБА_2 також не долучає.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

З цих підстав у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанови сторони обвинувачення у кримінальному провадженні №0000260 від 19.12.2023 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303 - 304 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанови сторони обвинувачення у кримінальному провадженні №0000260 від 19.12.2023.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1