Справа № 524/8557/23
Провадження № 1-кп/524/698/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0002464 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біляки Семенівського району Полтавської області, освіта середня, працюючого: ТОВ «Ярослав Авто», водій, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 22.07.2010 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення;

- 08.02.2016 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 07.11.2018 року умовно-достроково з невідбутим тероміном покарання 1 рік 10 місяців 30 днів

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 14.08.2023 приблизно о 21 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням встановлено не було, прийшов до будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Маючи на меті прямий умисел спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_5 підійшов до легкового пасажирського автомобіля Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1997 року випуску фактичним володільцем якого є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та із використанням заздалегідь заготовленого з метою вчинення злочину за допомогою паливно-мастильної речовини, яка містилась в пластиковій пляшці, з метою пошкодження автомобіля Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , 1997 року випуску, свідомо виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певних об`єктів, а саме: помістив ганчір`я до пластикової пляшки з паливно мастильною речовиною, після чого підпаливши її перекинув через паркан будинку в результаті чого сталось загоряння та пожежа, що мало наслідком пошкодження автомобіля Ford Transit. Однак, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 , а саме пожежа була ліквідована потерпілим.

Крім того, ОСОБА_5 , 08.10.2023, приблизно о 20 годині 30 хвилин, прийшов до будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Маючи на меті прямий умисел спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_5 підійшов до легкового пасажирського автомобіля Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1997 року випуску фактичним володільцем якого є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та із використанням заздалегідь заготовленого з метою вчинення злочину за допомогою паливно-мастильної речовини, яка містилась в пластиковій пляшці, з метою пошкодження автомобіля Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідомо виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певних об`єктів, а саме: розлив паливно-мастильну суміш під ворота домоволодіння, після чого із застосуванням джерела вогню, підніс його до, в результаті чого сталось загоряння та пожежа, після чого кинув пляшку з паливно-мастильною речовиною в вказаний автомобіль який загорівся, що мало наслідком пошкодження і спричинило потерпілому майнову шкоду згідно висновку експерта № СЕ-19/117-23/15450-АВ вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , 1997 року випуску становить: 40242.46 (сорок тисяч двісті сорок дві) 46 коп. Вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження автомобіля Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , 1997 року випуску становить: 14756,53 (чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят шість) грн. 53 коп. Однак, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 , а саме пожежа була ліквідована потерпілим.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.

09.11.2022 року між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України у виді 3 років позбавлення волі та на пісдтаві ст. 75 КК Украни звільнено від відбування покарання з випробуванням.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Окрім цього, до угоди про визнання винуватості долучена заява від потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якої останній надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, направив до суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність.

Захисник ОСОБА_4 також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз і в її присутності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також розяснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, укладання угод по якому не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання ним угоди. Прокурором надано заяву потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якої він надає згоду на укладання угоди між прокурором та обвинуваченим, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Оскільки обвинувачений засуджується до покарання зі звільненням від його відбування на підставі ст.. 75 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_5 , підлягає скасуванню, а час перебування його під вартою зарахуванню у строк відбуття покарання.

Арешти, накладені ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.10.2023 на тимчасово вилучене майно підлагають скасуванню.

Процесуальні витрати суд розподіляє на підставі ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , укладену 09 листопада 2023 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до ОСОБА_5 скасувати, звільнивши ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання за даним вироком час перебування під вартою з 09 жовтня 2023 по 21 листопада 2023 року.

Арешти, накладені ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.10.2023 на тимчасово вилучене майно скасувати.

Процесуальні витрати на суму 13141,86 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази: DVD-R диск з камер відеоспостереження АЗС «АВІАС» від 09.10.2023 зберігати в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1 НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 , SN НОМЕР_5 з сім картою НОМЕР_6 , куртку джинсову марки Primark XLarge, кросівки чоловічі марки «Adidas» білого кольору з чорними полосками 42 розміру поверунти ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Олександр ГУСАЧ