Справа №949/30/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

05 січня 2024 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши матеріали клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000006 від 04 січня 2024 року відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Норинськ, Овруцького району Житомирської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних Сил України призваного під час мобілізації на особливий період, солдата, старшого стрільця-оператора 1-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-ої стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 , із середньою спеціальною освітою, громадянина України, раніше несудимого,

в с т а н о в и в:

Заступник начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та утримання його в Рівненському слідчому ізоляторі, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання заступник начальника СВ посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України призваним під час мобілізації на особливий період, 03 січня 2024 року, близько 19 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), перебуваючи на спостережному посту у лісовому масиві поблизу АДРЕСА_2 , де під час словесного конфлікту з ОСОБА_6 , що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи намір на умисне протиправне позбавлення життя іншої людини, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс не менше одного удару лезом сокири по обличчю солдата ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді масивної відкритої травми кісток черепа (та лицевого скелета) зліва ротової порожнини, нижньої щелепи (із обширною рубаною раною обличчя зліва), із розтрощенням (руйнуванням) кісток черепа зліва (у вигляді множинного перелому), із роздрібненням скронево-підосновної частини лівої гемісфери головного мозку, з масивними крововиливами в м`які тканини, речовину головного мозку, що призвело до смерті ОСОБА_6 на місці події.

Протиправні, умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.

Так, на думку заступника начальника СВ ОСОБА_4 причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами.

04 січня 2024 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.

Заступник начальника СВ ОСОБА_4 зазначає, що з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи, у даному кримінальному провадженні наявні докази, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно пов`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування, оскільки санкцією частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, що може спонукати до втечі. Крім того, він є військовослужбовцем, а тому з метою уникнення покарання, може бути переведений до іншої військової частини, в тому числі відправлений для виконання завдань у зону бойових дій, відтак може покинути межі території, як Сарненського району, так і Рівненської області. Також, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є його співслужбовцями та проходять з ним службу у військовій частині НОМЕР_1 . Перебуваючи на волі ОСОБА_5 , в тому числі із використанням свого службового становища та зброї (оскільки не відсторонений від виконання обов`язків військової служби), може незаконно на них впливати, із метою зміни ними показів та покращення свого становища, у зв`язку з чим лише перебування останнього в слідчому ізоляторі унеможливить їх спілкування.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, окрім як тримання під вартою, неможливе.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав доводи клопотання, просив його задоволити з мотивів, на які посилається слідчий.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 відносно обрання запобіжного заходу поклалися на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За визначенням, яке міститься в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, підтверджується вже зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме:

- протоколами огляду місця події від 04 січня 2024 року, під час яких виявлено сліди та речі, що вказують на ознаки кримінального правопорушення;

- протоколом огляду трупу ОСОБА_6 від 04 січня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 04 січня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04 січня 2024 року;

- лікарським свідоцтвом про смерть №03 від 04 січня 2024 року;

- іншими доказами, зібраними у ході досудового розслідування;

04 січня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Так, на думку слідчого судді, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду стверджується тяжкістю покарання, що йому загрожує у випадку визнання ОСОБА_5 винуватим, адже санкцією частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років. Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, а тому враховує доводи клопотання, що з метою уникнення покарання, підозрюваний може бути переведений до іншої військової частини, в тому числі відправлений для виконання завдань у зону бойових дій, відтак може покинути межі території, як Сарненського району, так і Рівненської області. Вказані обставини, у сукупності з тяжкістю можливого покарання, свідчать про можливість переховування підозрюваного. Також є досить високим ризик з метою уникнення кримінальної відповідальності незаконного впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є його співслужбовцями та проходять з ним службу у військовій частині НОМЕР_1 . Перебуваючи на волі ОСОБА_5 , в тому числі із використанням свого службового становища та зброї (оскільки не відсторонений від виконання обов`язків військової служби), може незаконно на них впливати, із метою зміни ними показів та покращення свого становища.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень статті 23 Кримінального процесуального кодексу України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Сукупність вказаних обставин, на переконання слідчого судді, свідчить про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам та гарантування його належної процесуальної поведінки.

Так, згідно статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 4 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як передбачено статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Отже, тяжкість, характер і ступінь суспільної небезпеки інкримінованого злочину та особа підозрюваного, є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке може бути виправдане в тому випадку, якщо є конкретні ознаки реальної необхідності охорони інтересів суспільства.

Підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, слідчий суддя не вбачає, беручи до уваги вагомість наявних доказів вини підозрюваного у скоєнні злочину, сумнівів у достовірності яких не виникає, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, оскільки санкцією частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі

А тому, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я особи, що спричинив загибель людини та зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, дані про його особу, є достатні підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки є ризики вчинення ним нових правопорушень, переховування від слідства та суду, впливу підозрюваного на свідків та інших учасників кримінального провадження.

З огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому клопотання слідчого слід задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 тримання під вартою на строк 60 днів.

Між тим, відповідно до частини 3 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

При цьому, зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 спричинило загибель людини, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення застави як альтернативного виду запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 04 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 01:15 год. 04 січня 2024 року до 01:15 год. 04 березня 2024 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1