СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/45/24
пр. № 1-кп/759/764/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
за участю секретаря -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004491 від 02.12.2023 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого:

04.06.2013 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

18.07.2014 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

24.04.2015 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту;

20.02.2017 Березанським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

25.09.2017 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 07.11.2023 по відбуттю покарання, -

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 01.12.2023 близько 11.30 годин, перебуваючи в торговому залі магазину «Сільпо», розташованому за адресою м. Київ, проспект Берестейський, буд. 87, будучи неодноразово судимим за скоєння злочинів майнового характеру, маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість, усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан і відповідно знаходячись в умовах воєнного стану, не маючи офіційного місця роботи та інших джерел доходів, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, вирішив повторно, заволодіти чужим цінним майном, з метою подальшого обернення його на свою користь та особистого збагачення.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи в торговому залі магазину «Сільпо», спостерігаючи за навколишньою обстановкою з метою виявлення громадян, майном яких можна було таємно заволодіти, побачив раніше не знайому останньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проходячи з придбаними товарами по торговому залу до виходу з магазину, поклала до кишені своєї куртки належний останній мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , при цьому не закривши застібку кишені.

ОСОБА_3 , помітивши в кишені куртки ОСОБА_6 мобільний телефон та сприйнявши, що потерпіла являється особою похилого віку, яка в той момент не слідкувала за своїм майном, відволікшись придбанням товарів в магазині, визначив його об`єктом свого злочинного посягання.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для ОСОБА_6 наблизився до неї та рукою дістав з кишені, вдягненої на ній куртки, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 2025 гривень, з сім картою Київстар НОМЕР_3 , що не становлять для потерпілої жодної матеріальної цінності, звернув їх у своє володіння та покинув місце скоєння злочину, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток у розмірі вартості викраденого майна - 2025 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.4 ст. 185 КК України вірна, оскільки він вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів Синдром залежності, неодноразово судимий, не працює, його відношення до скоєного, що шкода завдана правопорушенням відшкодована шляхом повернення викраденого майна. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину. Згідно ст. 67 КК України, обставинами, що обтяжують покарання останнього, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, рецидив кримінальних правопорушень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі.

Поряд з цим, суд вважає за можливе перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст. 75 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_3 , у виді домашнього арешту, до набранням вироку законної сили, залишити без змін.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 - залишити потерпілій ОСОБА_6

- DVD-R - диск - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1