Справа № 308/1019/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 10 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого .2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому останній просить накласти арешт на транспортний засіб: автомобіль марки «Mercedec-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрованій в АДРЕСА_1 , але перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_2 , а також вилучені змив речовини, бурого кольору, який упакований в паперовий пакет СУ НПУ; фара та уламки транспортного засобу, упаковані в експертний пакет серії WAR 1755529 та WAR 1755668; кросівок, стелька та носок, упаковані в експертні пакети серії WAR1536667, WAR1536666 та WAR1536664

Клопотання обґрунтовано наступним.

Досудовим слідством встановлено, що 09 січня 2024 року близько 21 годин 40 хвилин водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , керуючи автомобілем марки «Mercedec-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись між населеними пунктами зі сторони смт.Вишково в бік с.Велятино Хустського району, Закарпатської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_3 (перебуваючого на посаді поліцейського СРПП Хустського РУП ГУ НП в Закарпатської області сержант поліції), який йшов по проїзній частині дороги, в попутному з автомобілем напрямку.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , отримав травми від яких помер на місці події.

В період з 09.01.24 по 10.01.24, в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди у відповідності до вимог ст.237 КПК України, було виявлено та вилучено: автомобілем марки «Mercedec-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відданий на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, а також було вилучено: змив речовини, бурого кольору, який упакований в паперовий пакет СУ НПУ; фара та уламки транспортного засобу, упаковані в експертний пакет серії WAR 1755529 та WAR 1755668; кросівок, стелька та носок, упаковані в експертні пакети серії WAR1536667, WAR1536666 та WAR1536664, з метою їх подальшого необхідного огляду та зберігання в кімнаті речових доказів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області.

Згідно технічного паспорту серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «Mercedec-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , зареєстрованій в АДРЕСА_1 , але перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_2 .

Зазначає, що зважаючи на те, що транспортний засіб є тимчасово вилучений та згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та має значення речового доказу.

Враховуючи вищенаведене та те, що підставою для вказаного арешту є речі, вилучені в ході проведення огляду місця ДТП: транспортний засіб, змив речовини, бурого кольору, фару та уламки транспортного засобу, кросівок, стелька та носок потерпілого, з метою їх подальшого необхідного огляду та зберігання в кімнаті речових доказів Хустського РУП , які визнано речовими доказами та які є знаряддям кримінального правопорушення, на яких могли збереглися сліди злочину, які можуть бути пошкодженні або знищені, а тому з метою їх подальшого детального огляду та фіксації слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної експертизи та інших експертиз), що неможливо без вказаних транспортних засобів, а також з метою забезпечення збереження речових доказів.

У судове засідання прокурор не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000027, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 січня 2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286КК України.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, якими є автомобіль марки «Mercedec-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрованій в АДРЕСА_1 , але перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_2 , а також вилучені змив речовини, бурого кольору, який упакований в паперовий пакет СУ НПУ; фара та уламки транспортного засобу, упаковані в експертний пакет серії WAR 1755529 та WAR 1755668; кросівок, стелька та носок, упаковані в експертні пакети серії WAR1536667, WAR1536666 та WAR1536664.

Постановою слідчого від 10.01.2024 року вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, а також те, що даний автомобіль є предметом кримінально протиправних дій, враховуючи необхідність проведення експертних досліджень та судових експертиз, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 10 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого .2 ст.286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб: автомобіль марки «Mercedec-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрованій в АДРЕСА_1 , але перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_2 , а також вилучені змив речовини, бурого кольору, який упакований в паперовий пакет СУ НПУ; фара та уламки транспортного засобу, упаковані в експертний пакет серії WAR 1755529 та WAR 1755668; кросівок, стелька та носок, упаковані в експертні пакети серії WAR1536667, WAR1536666 та WAR1536664, які визнані речовими доказами по матеріалах даного кримінального провадження, по кримінальному провадженні за № 0000027, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.24.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1