УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 21 червня 2023 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000239, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и в:

04 серпня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , в якій він посилаючись на положення ч. 1 ст. 303 КПК України, просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 21 червня 2023 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000239, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній наведених.

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилась. Разом з тим, у відповідності до ст. 306 КПК України неявка слідчого, рішення якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Положеннями статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

У судовому засіданні встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000239, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, 15 травня 2023 року представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві з клопотанням про визнання ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000239 від 05 квітня 2023 року.

21 червня 2023 року слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілою.

На обґрунтування оскаржуваної постанови слідчий зазначила, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000239 від 05 квітня 2023 року не встановлено достатніх даних про спричинення ОСОБА_6 якої-небудь шкоди, передбаченої ст. 55 КПК України, спричиненої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 366 КК України. При цьому, у разі надання ОСОБА_6 статусу потерпілої, вона може використовувати надані їй процесуальні права у вказаному провадженні для здійснення поза процесуального впливу на органи досудового розслідування, прокуратури та суду у кримінальному провадженні, де вона перебуває в статусі підозрюваної, що суперечить завданням та принципам КПК України.

Крім того, до встановлення наявності в діях осіб, вказаних у заяві про вчинення злочину, ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, будь-які твердження щодо спричинення останній шкоди діями вказаних у заяві осіб є припущенням, та можуть бути розцінені як такі, що направлені на дискредитацію судових та правоохоронних органів.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий ОСОБА_5 під час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 винісла законну та вмотивовану постанову за результатами розгляду такого клопотання, а доводи скаржника щодо необґрунтованості постанови слідчого, фактично зводяться до незгоди із процесуальним рішенням слідчого.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 21 червня 2023 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000239, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 21 червня 2023 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000239, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1