Справа № 947/2369/24
Провадження № 1-кс/947/1015/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000058 від 30.01.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР, рзташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000058 від 30.01.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що військові посадові особи Одеського гарнізону,зловживаючи своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, здійснюють розкрадання іншого військового майна, а саме паливо мастильних матеріалів, котрі перебувається на балансі військових частин, та за попередньою домовленістю з цивільними особами, які займаються підприємницькою діяльністю, здійснюють їх подальший збут цивільним особам.

Так, в ході виконання доручення додатково встановлено, що до ймовірної протиправної діяльності із привласнення паливо мастильних матеріалів із військової частини та подальшої їх реалізації може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівник та засновник ТОВ «ГРАНДАВТО», код ЄДРПОУ-43635472, вид діяльності основний «45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів», який залучив інших осіб, в яких зберігає чорнові записи, грошові кошти отримані протиправним шляхом, електронні носії інформації та іншу документацію.

Окрім цього за результатами проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено ряд місць, де фігуранти кримінального провадження зустрічаються та ймовірно обговорюють плани із привласнення та подальшої реалізації військового майна, а саме паливо-мастильних матеріалів, розподіляють поміж собою отримані за це грошові кошти, а саме: у приміщенні ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки від 11.12.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного режстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек власником об`єкту нерумогго майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 ( у частці 1/1).

У зв`язку із чим, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на проведення обушку у приміщенні ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення банківських карток, чорнових записів, засобів мобільного зв`язку, комп`ютерної техніки (ПЕОМ, нетбуки, ноутбуки, планшети, флеш накопичувачі та інше), даних щодо здійснення закупівлі та продажу паливно-мастильних матеріалів тощо.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання в повному обсязі.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

Згідно ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення ЄСПЛ є обов`язковими для виконання Україною відповідно до ст.46 Конвенції.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово зазначав, що аби не суперечити ст.8 Конвенції, втручання у приватне життя повинно здійснюватися «згідно із законом», мати легітимну мету та бути необхідним у демократичному суспільстві для досягнення цієї мети (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», п.42; «Шалімов проти України», п.84; «Кузнецов проти України», п.134).

У рішенні «Michaud v. France», п.94-1175, ЄСПЛ вказав, що вираз «передбачене законом» вимагає насамперед, щоб втручання ґрунтувалося на внутрішньому праві.

Згідно рішення «S. and Marper v. the UK», п.101, втручання буде таким, що є «необхідним у демократичному суспільстві», якщо воно відповідає вимогам «нагальної суспільної необхідності», зокрема є пропорційним його «законній меті», і якщо причини, наведені національними властями в його виправдання, є «суттєвими і достатніми».

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», п.132, для винесення постанови про проведення обшуку житла чи іншого володіння особи суди відповідно до законодавства повинні переконатися в тому, що існують достатні підстави вважати, що розшукувані предмети знаходяться там».

Згідно ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ч. 1 ст.233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Долученими до клопотання матеріалами в сукупності в повній мірі підтверджується наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення в рамках даного кримінального провадження кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Як вбачається з клопотання про проведення обшуку, за фактичними обставинами означеного кримінального провадження, у сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що у приміщенні ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 можуть зберігатись речі та документи, які зможуть підтвердити або спростувати причетність вищевказаних осіб до скоєння кримінально-протиправних дій в рамках означеного кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що в результаті надання дозволу на проведення обшуку може бути досягнуто мету проведення такої слідчої (розшукової) дії, оскільки за вказаною адресою можуть знаходитися речі та документи, які зможуть підтвердити або спростувати причетність вищевказаної особи до скоєння кримінально-протиправних дій в рамках означеного кримінального провадження.

Крім того, враховуючи обставини можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України та його специфіку, слідчий суддя вважає, що обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування та про які зазначено у клопотанні, які в свою чергу в добровільному порядку отримані бути не можуть, оскільки такі речі та документи викриватимуть можливу протиправну поведінку причетних до вчинення кримінального правопорушення осіб.

На підставі викладеного, враховуючи обґрунтованість поданого клопотання, наявність правових підстав для його задоволення, так як в результаті проведення обшуку можуть бути виявленні та вилученні речі та документи, які будуть використані як докази в рамках кримінального провадження на підтвердження факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, ч. 4 ст. 410 КК України, а також осіб, які можуть бути причетними до його вчинення, слідчий суддя приходить до переконання, що таке клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 223, 234, 235 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчогоДругого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000058 від 30.01.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл слідчим, які входять до складу групи слідчих у кримінальному провадженні №0000058 від 30.01.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, на проведення обшуку у приміщенні ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення банківських карток, чорнових записів, засоби мобільного зв`язку, комп`ютерна техніка (ПЕОМ, нетбуки, ноутбуки, планшети, флеш накопичувачі та інше), дані щодо здійснення закупівлі та продажу паливно-мастильних матеріалів тощо.

Визначити строк дії ухвали про дозвіл на проведення обшуку строком на один місяць.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1