УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0000383, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2022, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Псков Псковської області рф, громадянина рф, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець збройних сил рф, командир ІНФОРМАЦІЯ_2, підполковник,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000383, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2022, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 438 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем збройних сил рф, командиром НОМЕР_1 батальйону 104-го гвардійського десантно-штурмового полку 76-ї гвардійської десантно-штурмової дивізії повітряно-десантних військ збройних сил рф, підполковник, у період з 24.02.2022 по 04.03.2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, під прикриттям широкомасштабного російського вторгнення з території рф та рб, пересуваючись на різній військовій техніці, обладнаній озброєнням та з використанням особистої зброї, у складі зазначеного військового формування вторгся на територію України.

При цьому, ОСОБА_7 , як офіцер - військовий командир, так і військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 збройних сил рф, що протягом тривалого часу перебували на службі у зс рф, були обізнані із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими, зокрема, в положеннях міжнародного законодавства, тобто віддаючи вказані накази підпорядкованим військовослужбовцям та контролюючи їх виконання, останні чітко усвідомлювали їх злочинний характер.

Внаслідок воєнних дій збройні сили та інші військові формування рф окупували Бучанський район Київської області, а безпосередньо військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 зс рф, до складу якого входив ОСОБА_7 , застосовуючи військову силу, окупували територію м. Буча, Київської області, яка у період з 25.02.2022 по 31.03.2022, тобто під час міжнародного збройного конфлікту, перебувала частково під контролем збройних сил та інших військових формувань рф.

Під час часткової окупації м. Буча, Київської області, тобто у період з 25.02.2022 по 31.03.2022, невстановлені особи зі складу ІНФОРМАЦІЯ_2 зс рф, діючи під керівництвом ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи вимоги міжнародного гуманітарного права, умисно убили цивільну особу ОСОБА_8 , який не брав участі у воєнних діях і перебував під захистом Женевської Конвенції IV, як особи, які у будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Так, 04.03.2022, приблизно о 09 год. 11 хв., командир 2-го батальйону 104-го гвардійського десантно-штурмового полку НОМЕР_2 гвардійської десантно-штурмової дивізії повітряно-десантних військ зс рф (далі - командир батальйону) ОСОБА_6 , разом з підпорядкованими йому невстановленими досудовим слідством військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 зс рф, перебуваючи у військовому форменому одязі зс рф та будучи озброєні вогнепальною зброєю та бойовою технікою, діючи умисно, з метою здійснення фільтраційних та інших заходів, прибули на вулицю Києво-Мироцьку, яка знаходиться у місті Буча, що була частково окупована зс рф та почали рух по зазначеній вулиці у бік центра міста Буча.

Однак, командир батальйону ОСОБА_6 та невстановлені військовослужбовці 2-го батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ зс рф, здійснюючи рух по вул. Києво-Мироцькій в м. Буча, приблизно о 10 год. 30 хв., того ж дня, зупинились поблизу будинку №170 по вул. Києво-Мироцька, у зв`язку із тим, що проїжджу частину дороги перегороджував екскаватор, який не дозволяв здійснити проїзд броньованої техніки зс рф.

При цьому, приблизно о 10 год. 41 хв., 04.03.2023, по вул. Києво-Мироцькій зі сторони центру міста, в напрямку місця зупинки батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ зс рф, у складі невстановлених досудовим розслідуванням військовослужбовців та командира батальйону ОСОБА_6 , рухався транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Eclipse», з номерним знаком НОМЕР_3 , під керуванням цивільної особи ОСОБА_9 , який не мав будь яких знаків розрізнення та приналежності до сил оборони України. Після встановлення зорового контакту з вказаним транспортним засобом, всупереч положень ст. 1 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни, на виконання наказу командира батальйону ОСОБА_6 про здійснення обстрілу цивільного транспортного засобу, невстановлені досудовим розслідуванням військовослужбовці 2-го батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ зс рф здійснили напад на цивільне населення, шляхом хаотичних пострілів у бік цивільного транспортного засобу марки «Mitsubishi» із стрілецької (вогнепальної) зброї, яка перебувала на озброєнні вказаного підрозділу зс рф в бік транспортного засобу, який перебував у русі. Внаслідок чого, вказаний транспортний засіб через значні пошкодження та пожежу здійснив зупинку навпроти будинку АДРЕСА_2 . У той же час, за вказаною адресою проживав та перебував за місцем свого проживання ОСОБА_8 , який побачивши вищевказаний транспортний засіб вирішив вийти та надати допомогу особам, які, можливо, знаходились в салоні вказаного транспортного засобу. Так, ОСОБА_8 вийшовши на проїжджу частину вулиці Києво-Мироцька поблизу свого будинку НОМЕР_7, де знаходився транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Eclipse», з номерним знаком НОМЕР_3 за допомогою свого мобільного телефону марки «Samsung», моделі «Galaxy M31», синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , зафіксував шляхом здійснення фотографування його пошкодження. Надалі, близько 10 год. 42 хв., виявивши відсутність будь яких осіб, в середині вказаного транспортного засобу ОСОБА_8 помітив, що поруч з екскаватором, який перегороджував проїзд по вул. Києво-Мироцькій, на відстані близько 126,7 метрів перебували військовослужбовці зс рф.

У подальшому, з метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на умисне вбивство цивільної особи командир батальйону ОСОБА_6 , побачивши потерпілого ОСОБА_8 , достовірно розуміючи, що він є цивільною особою, оскільки останній був одягнений у цивільний одяг, не мав ознак приналежності до будь яких військових підрозділів, приблизно о 10 год. 42 хв., 04.03.2022, всупереч положень статей 3, 32, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни та ст. ст. 43, 44, 51, 75 додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, віддав наказ невстановленим військовослужбовцям 2-го батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ зс рф на здійснення нападу на цивільне населення, а саме умисного вбивства, шляхом здійснення пострілу у вказану цивільну особу. На виконання наказу командира батальйону ОСОБА_6 невстановлені військовослужбовці 2-го батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ зс рф здійснили прицільні постріли у напрямку розташування цивільної особи - ОСОБА_8 із зразків стрілецької зброї, яка перебувала на озброєнні вказаного підрозділу зс рф, у зв`язку з чим, потерпілому ОСОБА_8 завдано наскрізне вогнепальне поранення в область голови, що потягло за собою смерть останнього.

Вищевказане свідчить про те, що є прямий причинний зв`язок між отриманими вогнепальними ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_8 за вказаних вище обставин.

Таким чином, ОСОБА_6 віддав наказ підпорядкованим військовослужбовцям зс рф на здійснення умисного вбивства ОСОБА_8 , тим самим вчинив віддання наказу на напад на цивільне населення, поєднане з умисним вбивством, чим порушив вимоги ст.ст. 3, 27, 32, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни та ст. ст. 51, 75 додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем зс рф, командиром ІНФОРМАЦІЯ_2 зс рф, підполковник, у період з 24.02.2022 по 04.03.2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, під прикриттям широкомасштабного російського вторгнення з території рф та рб, пересуваючись на різній військовій техніці, обладнаній озброєнням та з використанням особистої зброї, у складі зазначеного військового формування вторгся на територію України.

Внаслідок воєнних дій збройні сили та інші військові формування рф окупували Бучанський район Київської області, а безпосередньо військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 зс рф, до складу якого входив ОСОБА_7 , застосовуючи військову силу, окупували територію м. Буча, Київської області, яка у період з 25.02.2022 по 31.03.2022, тобто під час міжнародного збройного конфлікту, перебувала частково під контролем збройних сил та інших військових формувань рф.

Поряд з тим, під час часткової окупації м. Буча, Київської області, тобто у період з 25.02.2022 по 31.03.2022, невстановлені особи зі складу ІНФОРМАЦІЯ_2 зс рф, діючи під керівництвом ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи вимоги міжнародного гуманітарного права, умисно вбили ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які не брали участі у воєнних діях і перебували під захистом Женевської Конвенції IV як особи, які у будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Так, 04.03.2022, приблизно о 09 год. 11 хв., командир 2-го батальйону 104-го гвардійського десантно-штурмового полку НОМЕР_2 гвардійської десантно-штурмової дивізії повітряно-десантних військ зс рф (далі - командир батальйону) ОСОБА_6 , разом з підпорядкованими йому невстановленими досудовим слідством військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 зс рф, перебуваючи військовому форменому одязі зс рф та озброєні вогнепальною зброєю, та бойовою технікою, діючи умисно, з метою здійснення фільтраційних та інших заходів, прибули на вулицю Києво-Мироцьку, яка знаходиться у місті Буча, що була частково окупована зс рф та почали рух по зазначеній вулиці у бік центра міста Буча.

При цьому, командир батальйону ОСОБА_6 та невстановлені військовослужбовці 2-го батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ зс рф, здійснюючи рух по вул. Києво-Мироцькій в м. Буча, приблизно о 10 год. 30 хв., того ж дня, зупинились поблизу будинку № 170 по вул. Києво-Мироцька, у зв`язку із тим, що проїжджу частину дороги перегороджував екскаватор, який не дозволяв здійснити проїзд броньованої техніки зс рф.

В подальшому, приблизно о 11 год. 45 хв., 04.03.2023, по вул. Києво-Мироцькій, зі сторони центру міста, в напрямку місця зупинки батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ зс рф, у складі невстановлених досудовим розслідуванням військовослужбовців та командира батальйону ОСОБА_6 , рухався цивільний транспортний засіб марки «BMW», моделі «Х5» з номерним знаком НОМЕР_6 , під керуванням цивільної особи ОСОБА_12 , в якому перебували цивільні особи ОСОБА_10 , що знаходилася на задньому пасажирському сидінні та ОСОБА_11 , що знаходився на передньому пасажирському сидінні. Вказаний транспортний засіб не мав будь яких знаків розрізнення та приналежності до сил оборони України. Після встановлення зорового контакту з вказаним транспортним засобом, приблизно о 11 год. 45 хв., 04.03.2022, всупереч положень ст.ст. 3, 27, 32, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни та ст. ст. 51, 75 додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, командир батальйону ОСОБА_6 віддав наказ невстановленим військовослужбовцям 2-го батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ зс рф на здійснення нападу на цивільне населення, а саме розстрілу вказаного цивільного транспортного засобу та цивільних осіб, які перебували в ньому, тобто на умисне вбивство цивільних осіб. У зв`язку із чим, на виконання вказаного наказу командира батальйону, невстановлені досудовим розслідуванням військовослужбовці 2-го батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ зс рф здійснили прицільні постріли із стрілецької (вогнепальної) зброї, яка перебувала на озброєнні вказаного підрозділу зс рф в бік вказаного транспортного засобу, який рухався. Внаслідок ураження вказаного транспортного засобу, останній здійснив зупинку на відстані близько 250 м до екскаватора, який перегороджував дорогу по вулиці Києво-Мироцька, та біля якого перебували невстановлені військовослужбовці зс рф, які здійснили постріли по вказаному транспортному засобу. В результаті таких пострілів, три цивільні особи, які перебували у салоні зазначеного транспортного засобу отримали вогнепальні ушкодження.

Так, ОСОБА_10 отримала множинні наскрізні вогнепальні кульові поранення тіла з ушкодженням внутрішніх органів та кісток скелету, внаслідок чого настала смерть останньої.

ОСОБА_12 отримав множинні вогнепальні кульові поранення грудної клітини та кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів та розвитку шоку, крововтрати, внаслідок чого настала смерть останнього.

ОСОБА_11 отримав наскрізне вогнепальне кульове поранення голови внаслідок чого настала смерть останнього.

Отже, ОСОБА_6 віддав наказ підпорядкованим військовослужбовцям зс рф на здійснення умисного вбивства ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , тим самим вчинив віддання наказу на напад на цивільне населення, поєднане з умисним вбивством, чим порушив вимоги ст.ст. 3, 27, 32, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни та ст.ст. 51, 75 додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлена наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 438 КК України.

Отже, досудовим розслідуванням встановлена наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 438 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтована доказами, що вказані у клопотанні та долучені до нього.

14.11.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 438 КК України. Крім того, було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повістки про виклик на допит як підозрюваного на 20.11.2023, 21.11.2023, 22.11.2023, шляхом опублікування на офіційних веб-сайтах Офісу Генерального прокурора та шляхом публікування в газеті «Урядовий кур`єр». Однак, підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, відповідно до вручених йому повісток, не з`явився, про причини неявки не повідомив.

23.11.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Отже, матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду, зокрема на території рф, оскільки є громадянином рф та зареєстроване місце проживання в рф, з метою уникнення кримінальної відповідальності за учинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 438 КК України.

На сьогоднішній день виникла необхідність в обранні відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, а обрання підозрюваному запобіжного заходу більш м`якого може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 438 КК України, в тому числі під час досудового розслідування, шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що підозрюваний може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Як вказує у клопотанні слідчий, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які дають підстави застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний є військовослужбовцем зс рф та громадянином рф, тобто держави, яка відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» за № 2268-VIII від 18.01.2018 визнана країною-агресором; відповідно до статті 12 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими - відповідала за поводження з військовополоненими, незалежно від відповідальності, яку може нести підозрюваний; систематично не виконує норми міжнародного прав, що підтверджується, зокрема, резолюціями Генеральної Асамблеї ООН, наприклад, А/RES/75/192 «Ситуації з правами людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, Україна» від 16.12.2020; систематично не визнає вчинених на території України військових злочинів представниками підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф.

Враховуючи вищевказані обставини, підозрюваний з метою уникнення відповідальності на території України, за інкриміноване йому кримінальне правопорушення (злочин), за який, в разі доведеності вини, передбачено покарання від 8 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, може і надалі переховуватись від органів досудового розслідування та суду на території країни-агресора.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний має реальну можливість знищити, сховати або спотворити речі, які були знаряддям вчинення злочинів, у т.ч. зброю, яку в ході досудового розслідування ідентифікувати не представилось можливим, оскільки її не було відшукано.

Наведене свідчить про усвідомлення підозрюваним та іншими військовослужбовцями зс рф обставин протиправної діяльності, яка провадилася ними в період окупації м.Буча, Київської області.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний, будучи військовослужбовцем зс рф, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, як самостійно, так і через інших військовослужбовців зс рф, оскільки анкетні відомості свідків та потерпілих наявні при матеріалах цього клопотання.

В такому разі підозрюваний, ознайомившись з матеріалами поданого клопотання, зокрема зі змістом показань допитаних у кримінальному провадженні потерпілих та свідків, маючи доступ до зброї та військової техніки, зможе незаконно схилити таких потерпілих та свідків до зміни своїх показань в суді, які, з огляду на викладене, можуть бути використані в якості доказу лише під час безпосереднього їх отримання під час допиту в судовому засіданні.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що згідно відомостей в засобах масової інформації, на початку квітня 2022 року, підрозділи зс рф, у т.ч. підрозділ підозрюваного, вийшли з окремих територій Київської та Чернігівської областей з метою перегрупування своїх сил для зосередження основних зусиль на Східному напрямку.

Наведені вище обставини свідчать про те, що підозрюваний може перебувати або на території рф або на території східних областей України, що дає підстави стверджувати про наявність вагомих ризиків вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, слідчий просить клопотання задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання та просив відмовити у його задоволенні. Посилався на те, що наявність обґрунтованої підозри та ризиків є передчасною. Також, заперечував щодо розгляду даного клопотання за відсутності підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_6 повідомлений про місце, дату та час розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, жодних заяв слідчому судді щодо розгляду клопотання не надходило.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 438 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що додані до клопотання.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора та слідчого, що повідомлена ОСОБА_6 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Встановлено, що 14.11.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повістки про виклик на допит як підозрюваного на 20.11.2023, 21.11.2023, 22.11.2023, шляхом опублікування на офіційних веб-сайтах Офісу Генерального прокурора та шляхом публікування в газеті «Урядовий кур`єр». Натомість, підозрюваний ОСОБА_6 не з`явився, причини неприбуття не повідомив.

23.11.2023 постановою старшого слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у розшук. Здійснення розшуку підозрюваного доручено Головному управлінню ВБ СБ України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає доведеним, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, зокрема на території російської федерації, оскільки є громадянином рф та зареєстрований на території рф, чим підтверджується існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, з урахуванням тяжкості та конкретних обставин інкримінованих ОСОБА_6 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків, передбачених пунктами 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, продовжити вчинення, в тому числі інших, кримінальних правопорушень, а також підозрюваний має реальну можливість знищити, сховати або спотворити речі, які були знаряддям вчинення злочинів.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри, існування в провадженні передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо ОСОБА_6 , наявності обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування, зокрема на території рф, у зв`язку із чим оголошений в розшук, вважаю наявними підстави згідно ч. 6 ст. 193 КПК України для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

З урахуванням викладеного при обранні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підстави для визначення розміру застави відсутні.

На підставі та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст.176, 177, 178, 183, 184, ч.6 ст.193, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 438 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Питання про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останнього і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження підлягає розгляду слідчим суддею за участю підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1