Справа № 487/7084/23
Провадження № 1-кс/487/4031/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2023 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000437 від 28.04.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

05.10.2023 року слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням із начальником Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, у якому просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що необхідність обрання стосовно підозрюваної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, має фактичну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, залишаючись на волі підозрюваний має можливість вчинити інші кримінальні правопорушення. Запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 має можливість впливати на свідків та залякувати їх, має змогу не з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді. Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про необхідність обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтверджуються в матеріалах службового розслідування, протоколах допиту свідків.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила застосувати доОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, має проблеми зі здоров`ям та потребує постійного лікування.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні провину не визнав, підтримав думку свого захисника.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000437 від 28.04.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 на виконання Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року та у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України призваний 16.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 та відправлений у розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З 17.03.2022 по 20.03.2022 ОСОБА_4 перебував у розпорядженні начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 №106-ОС від 20.03.2022 молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії-помічника гранатометника секції ручних протитанкових гранатометів 1 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно частини 1 статті 6, частини 2 статті 10 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Держприкордонслужба є правоохоронним органом спеціального призначення, основною оперативно-службовою ланкою якої є прикордонний загін, на який покладаються завдання з охорони певної ділянки державного кордону самостійно чи у взаємодії з іншими органами охорони державного кордону та Морською охороною, забезпечення дотримання режиму державного кордону і прикордонного режиму, здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, охорони та захисту пунктів пропуску через державний кордон України, припинення у взаємодії з відповідними військовими частинами та підрозділами Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, відповідними правоохоронними органами збройних та інших провокацій на державному кордоні України.

Згідно положень частини 5 статті 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 № 661-IV, пункту 6 розділу І Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009, комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 16.03.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

На підставі наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 №447-ВВ від 04.12.2022 молодший сержант ОСОБА_4 вибув в оперативне підпорядкування начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 156-ОС від 05.04.2023 молодшого сержанта ОСОБА_4 виключено з оперативного підпорядкування вказаного прикордонного загону та переведено для подальшого проходження служби в комендантське відділення НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запроваджений в країні воєнний стан та порядок проходження військової служби молодшому сержанту ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення вчасно без поважних причин до місця несення служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, молодший сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищевказаних нормативних актів, молодший сержант ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так, на виконання наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 № 129-ОС від 25.03.2023 у зв`язку із призначенням молодшого сержанта ОСОБА_4 до комендантського відділення НОМЕР_2 прикордонного загону, останній 06.04.2023 вибув з НОМЕР_4 прикордонного загону (місце дислокації АДРЕСА_1 ) до комендантського відділення НОМЕР_2 прикордонного загону (тимчасове місце дислокації АДРЕСА_2 ) з визначеним терміном прибуття о 08 год. 00 хв. 07.04.2023.

Однак о 08 год. 00 хв. 07.04.2023 молодший сержант ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення вимог вищевказаного законодавства, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно без поважних причин до місця несення служби у тимчасовому місці дислокації комендантського відділення НОМЕР_2 прикордонного загону за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно перебував поза межами місця несення служби, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно без поважних причин до місця несення служби.

Вжиті розшукові заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження вказаного військовослужбовця, позитивного результату не принесли, військовослужбовець на телефонні дзвінки не відповідає.

Увесь період із 07.04.2023 року по теперішній час молодший сержант ОСОБА_4 службові обов`язки не виконував. При цьому, не вживав жодних заходів задля повернення до місця несення служби.

У зв`язку із наведеним 04.08.2023 відносно молодшого сержанта ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Також 04.08.2023 слідчим оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 проведення якого доручено оперативним співробітникам відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_2 прикордонному загону Головного відділу ВВВБ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Державної прикордонної служби України.

14.08.2023 року постановою слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000437 від 28.04.2023 зупинено.

19.10.2023 встановлено місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 та постановою слідчого від 19.10.2023 року відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000437 від 28.04.2023.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР за №0000437 від 28.04.2023 року; повідомленням про виявлення ознак вчинення кримінального правопорушення від 28.04.2023; витягами із наказів начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України; висновком службового розслідування від 28.04.2023; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують заявлені в клопотанні слідчого ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до 10 років позбавлення волі.

Враховуючи те, що підозрюваний самовільно залишив місце служби з метою ухилитись від військової служби у зв`язку з чим його було оголошено у розшук, він може ухилятись від органу досудового розслідування та суду.

Тому з урахуванням обставин справи, враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, досліджені відомості про особу підозрюваного, який самовільно залишив місце служби, перебував поза її межами, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про застосування до підозрюваного найсуворішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення встановлених ризиків.

Крім того, відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, має право не визначати розмір застави.

З огляду на викладене, клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, оскільки в судовому засіданні підтвердились наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, а також існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 176-179, 184, 193, 184, 193, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000437 від 28.04.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" строком до 17.12.2023 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 23.10.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1