Провадження № 1-кс/389/1029/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м.Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши погоджене з прокурором клопотання страшого слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , не працюює, не одружений, неповнолітніх дітей не має, є інвалідом І групи,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.307 КК України, в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000732 від 07.08.2023,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , як сторона кримінального провадження, 30.09.2023 подав до суду дане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , терміном на 60 днів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи наркотичну залежність та перебуваючи на програмі замісної підтримувальної терапії і програмі зменшення шкоди, щотижнево отримував у комунальному некомерційному підприємстві «Знам`янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка», розташованому за адресою вул.Михайла Грушевського, 15, м.Знам`янка Кіровоградської області, пігулки «Метафін» в розрахунку 80 мг на добу, які містять наркотичний засіб метадон.

Отримавши пігулки «Метафін», які містять наркотичний засіб метадон, ОСОБА_4 23.06.2023 приблизно о 09:00 год., маючи умисел на незаконний збут наркотичної речовини та реалізуючи його, перебуваючи на території КНП «Знам`янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка», розташованого за адресою вул.Михайла Грушевського,15, м.Знам`янка Кіровоградської області, незаконно збув ОСОБА_7 одну пігулку «Метафін», у якій, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/112-23/5996-НЗПРАП від 26.06.2023, міститься наркотичний засіб - метадон, маса якого становить 0,0143 грама.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв незаконний збут наркотичного засобу, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.307 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 07.08.2023 СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000732, кваліфікація - ч.1 ст.307 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, вчинений повторно, та реалізуючи його, 08.09.2023 отримав пігулки «Метафін», які містить наркотичний засіб метадон в КНП «Знам`янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка», після чого, перебуваючи на території вказаного закладу, того ж дня приблизно о 10:17 год при проведенні співробітниками Національної поліції оперативної закупівлі наркотичних засобів незаконно повторно збув ОСОБА_8 дві пігулки «Метафін», у яких, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/112-23/8982-НЗПРАП від 26.09.2023, міститься наркотичний засіб - метадон, загальна маса якого становить 0,046 грама.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв незаконний збут наркотичного засобу, вчинений повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 09.09.2023 СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000833, кваліфікація ч.2 ст.307 КК України.

09.09.2023 матеріали кримінальних проваджень №0000732 від 07.08.2023 та №0000833 від 09.09.2023 об`єднано в одне провадження, якому присвоєно номер №0000732.

29.09.2023 о 14:12 год за адресою АДРЕСА_1 в порядку ст.208 КПК України, ОСОБА_4 затримано.

29.09.2023 о 16:10 год ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.307 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується: показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 зафіксованими в протоколах про їх допит; проведеним 29.09.2023 обшуком житлової квартири за місцем мешкання; висновком експерта № СЕ-19/112-23/5996-НЗПРАП від 26.06.2023; висновком експерта № СЕ-19/112-23/8982-НЗПРАП від 26.09.2023; матеріалами оперативних закупівель по епізодах збуту ОСОБА_11 наркотичних засобів 08.09.2023 та 29.09.2023.

Допитаний як підозрюваний, ОСОБА_4 згідно зі ст.63 Конституції України показання давати відмовився.

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 слідчим покладається встановлення під час досудового слідства наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та вказав на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в нічний час доби за місцем проживання підозрюваного. Вказали, що ОСОБА_4 , вину визнає частково, не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, буде виконувати всі покладені на нього судом обов`язки. ОСОБА_4 є інвалідом І групи, має ряд хронічних захворювань, потребує стороннього догляду. Разом з ним проживає його батько ОСОБА_12 , 1953 р.н., який є інвалідом 2 групи, й також потребує його догляду.

На підтвердження своїх доводів стороною захисту слідчому судді подано ряд документів, а саме копії відповідних довідок МСЕК.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали та документи подані під час судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й особисте зобов`язання.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі Мюррей проти Сполученого Королівства № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

Встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування за матеріалам кримінального провадження 0000732 від 07.08.2023, за ознаками злочинів, передбачених ч.1,2 ст.307 КК України

29.09.2023. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.307 КК України.

Сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, які вивчені слідчим суддею, свідчить про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч.1,2 ст. 307 КК України. Їх аналіз вказує на те, що вони об`єктивно зв`язують підозрювану зі злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, а отже існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Слід відзначити, що на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя не входить в обговорення питань про наявність або відсутність у діях ОСОБА_4 складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень, достатності або відсутності зібраних у справі доказів, їх належності та допустимості для доведеності або недоведеності обвинувачення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

З урахуванням наявності долучених до клопотання доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи підозрюваної, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення

Так, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1,2 ст.307 КК України, які класифікуються як тяжкі злочини, якими передбачено покарання строком до 8 та 10 років позбавлення волі, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення пов`язаного із незаконним зберіганням наркотичних засобів та психотропних речовин, але в силу положень ст.89 КК України вважається таким, що немає судимості, він не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей не має, як свідчать матеріали клопотання фактично злочинна діяльність - збут наркотичних засобів та психотропних речовин є єдиним джерелом доходу підозрюваного, що вказує на існування ризику продовження ним злочинної діяльності, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Крім того, підозра ОСОБА_4 у тому числі ґрунтується на показаннях свідків, а тому є вагомі підстави вважати, що у разі не застосування запобіжного заходу, останній може здійснювати незаконний вплив на них з метою зміни наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєні злочини, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

При цьому, із матеріалів клопотання не вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 має на меті ухилятись від слідства та суду. Будь-яких доказів переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування чи ймовірності такого переховування, слідчому судді не надано. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Разом з цим, слідчим суддею встановлено, що обвинувачений має постійне місце проживання, є інвалідом І групи, потребує стороннього догляду, але не обмежений у пересуванні, проживає у квартирі удвох з батьком ОСОБА_12 , 1953 р.н., який є інвалідом 2 групи, особою пенсійного віку. Догляд за батьком в силу своїх можливостей здійснює ОСОБА_4 . Під час розгляду клопотання ОСОБА_11 , обіцяв виконувати всі покладені на нього процесуальні обов`язки у разі обрання до нього запобіжного заходу не по`язанного з утриманням під вартою.

При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» вказан. що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту не доведено і в судовому засіданні.

З урахуванням наведеного, на переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, за вказаного вище обґрунтування, є домашній арешт у певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заборонивши залишати житло у період з 20:00 години до 08:00 години з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, який в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Такий запобіжний захід співмірний з особою підозрюваного, забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та буде запобігати встановленим ризикам. Також надасть йому можливість здійснювати догляд за своїм батьком, забезпечувати його ліками, продуктами харчування, тощо.

Підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких видів запобіжних заходів ніж домашній арешт слідчий суддя не вбачає.

Визначаючи строк тримання підозрюваного під домашнім арештом, слідчий суддя враховує, що з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців. Оскільки ОСОБА_4 підозра повідомлена 29.09.2023, тому слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.11.2023.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131,132,176-179,184,194,196 - 197,309,395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк, до 29.11.2023 (в межах досудового розслідування), який полягає в забороні для нього з 20:00 години до 08:00 години залишати житло за місцем його постійного проживанняза адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, на період з 02.10. 2023 до 29.11.2023, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні за винятком їх участі у процесуальних діях;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань. У разі невиконання покладених обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Дата закінчення дії даної ухвали 29.11.2023.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1