Справа № 739/2504/23
Провадження № 1-кп/739/30/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000316 від 14.11.2022 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця села Дробишів, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українеця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не працює, не- одруженого, не має на утриманні неповнолітніх та непрацездатних членів сім`ї, не має державних пільг та нагород, раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14.11.2022 року близько 05 год. 20 хв. ОСОБА_5 на ґрунті ревнощів до ОСОБА_4 , маючи умисел на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, підготувавши завчасно та взявши із собою з місця свого фактичного проживання сірники та полімерну пляшку з паливно-мастильними матеріалами (бензином), через незамкнену хвіртку проник на територію присадибної земельної ділянки, належної ОСОБА_4 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжуючи свій злочинний умисел пройшов до заднього лівого кута будинку (від входу до будинку), за вказаною адресою, та реалізуючи свій злочинний умисел на умисне пошкодження чужого майна, діючи умисно, на ґрунті ревнощів до потерпілої, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5 вилив з принесеної ним полімерної пляшки паливно-мастильні матеріали (бензин) на вищевказаний кут будинку, та використовуючи сірники здійснив його підпал. Після чого, переконавшись що кут житлового будинку загорівся, внаслідок вчинених ним дій, ОСОБА_5 покинув місце події. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами. Дуже шкодує про вчинене, примирився з потерпілою, більше такого ніколи не вчинить. Та дав правдиві покази по суті обвинувачення. Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомила суду про обставини, які їй відомі по факту вчинення кримінального правопорушення, та додала, що після вчинення даного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_6 вибачився перед нею за вчинений злочин та відшкодував завдані збитки, тому просить суд не позбавляти обвинуваченого волі. У судовому засіданні були досліджені документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 та документи, щодо розміру витрат на залучення експертів, а також відомості про речові докази у справі та досудову доповідь органу пробації. Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, допитом потерпілої та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченогота розміру витрат на залучення експертів, а також відомості про речові докази у справі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.194 КК України як умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу. Кваліфікуючи дії обвинуваченого суд враховує, що об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України характеризується діями, які полягають у знищенні чи пошкодженні майна, наслідками у вигляді шкоди у великих розмірах і причинно-наслідковим зв`язком між вказаними діями і наслідками. Знищення або пошкодження чужого майна можуть бути здійснені у будь-який спосіб. При цьому умисне знищення чи пошкодження майна шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом утворює кваліфікований склад цього кримінального правопорушення і потребує кваліфікації за ч.2 ст.194 КК України. Так, зазначена норма передбачає відповідальність за "те саме діяння, вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки". Словосполучення "те саме діяння", вжите в диспозиції ч.2 ст.194 КК України, вказує на те, що до діяння, передбаченого цією статтею, слід відносити тільки знищення (пошкодження) майна, а шкода у великих розмірах є наслідком, який виступає криміноутворюючою ознакою лише для ч.1 ст.194 КК України, і не є необхідною для кваліфікації за ч.2 цієї статті. При кваліфікації випадків умисного знищення чи пошкодження майна шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом (ч.2 ст.194 КК України) розмір спричиненої майнової шкоди не має правового значення. При цьому обов`язковою характеристикою злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, є не наслідки (шкода у великих розмірах), а саме діяння (спосіб вчинення), оскільки воно в цьому випадку має більшу суспільну небезпеку порівняно зі шкодою у великих розмірах (правова позиція, викладена у постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.11.2020 року у справі №536/621/16-к). Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства. Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує відповідно до ст.ст.65-67 КК України ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, суд повинен виходити із усіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали, тощо. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу обвинуваченого, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, загальнонебезпечний спосіб його вчинення, стадію, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку після вчинення злочинних дій, відсутність претензій з боку потерпілої, добровільне відшкодування завданих збитків, а також конкретні обставини справи, та вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.194 КК України у вигляді позбавлення волі. Враховуючи положення ст.75 КК України, думку потерпілої, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого (раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався), висновок Новгород-Сіверського РС філії ДУ «Центр пробації», згідно якого виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробовуванням, із застосуванням ст.76 КК України, поклавши на останнього обов`язки, передбачені даною статтею, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків). В ході досудового розслідування та у суді потерпілою цивільний позов заявлено не було. Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження становлять 4856 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят шість) гривень 24 копійки, які складаються з витрат за проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 3346,00 грн. та витрат за проведення вибухо-технічної експертизи у розмірі 1510,24 грн.. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16.11.2022 року на речові докази у кримінальному провадженні, підлягає скасуванню. Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст.ст.100,124,174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 2 (два) роки. Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженогообов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, та навчання, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати. Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 3346,00 грн. та витрат за проведення вибухо-технічної експертизи у розмірі 1510,24 грн., а всього на загальну суму 4856 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят шість) гривень 24 копійки. Речові докази, а саме: 1) пожежне сміття, яке упаковано в чорний поліетиленовий пакет та скріплено биркою з підписами учасників огляду; 2) прозору пластикову пляшка ємністю 1,5 л із запахом бензину, яку упаковано в спеціальний сейф-пакет PSP 3225880; 3) змиви із стіни будинку, яку було пошкоджено вогнем, які упаковані в паперові конверти №1 та №2, що опечатані печатками «Для довідок №3 Новгород-Сіверський РВП ГУНП в Чернігівській області», а також предмети, вилучені під час проведення огляду місця події у домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: 1) прозору пластикову пляшку ємністю 1,0 л із запахом бензину, яку упаковано в спеціальний сейф-пакет PSP 2168573; 2) змиви з підлоги господарської кімнати будинку, де зберігався бензин, які упаковані в паперовий конверти №3, що опечатаний печатками «Для довідок №3 Новгород- Сіверський РВП ГУНП в Чернігівській області», та які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області - знищити, після набрання вироком законної сили., а дактилоскопічну таблицю з відбитками пальців рук, які були вилучені з поверхні прозорої пластикової пляшки ємністю 1,5 л із запахом бензину, які в подальшому за допомогою липкої стрічки поміщені на один аркуш паперу А-4 (дактилоскопічна таблиця), яку упаковано в спеціальний сейф-пакет PSP 1337694, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000316 від 14.11.2022 року - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження №0000316 від 14.11.2022 року . Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду від 16.11.2022 року на речові докази - скасувати після набрання вироком законної сили. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1