Справа № 493/666/22
Провадження № 1-кп/493/28/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000066 від 15.07.2020 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Балтського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

До канцелярії суду 06.12.2023 року від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшло клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та закриття кримінального провадження відносно нього, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання в судовому засіданні та погодився на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття відносно нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання обвинувачено, вважаючи, що є всі правові підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Прокурор не заперечив проти задоволення заявленого клопотання, вважає, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого може бути закрито та звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки ОСОБА_7 вчинив нетяжкий злочин, строк давності для якого визначений у три роки.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_7 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Умовами ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України як самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні в період з 2017 року по жовтень 2020 року, що карається обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років або позбавленням волі на строк до двох років.

Згідно вимог ст. 12 КК України визначено, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 197-1 КК України, за ступенем тяжкості є нетяжким злочином.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нетяжкого злочину.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що події кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 197-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , мали місце з 2017 року по жовтень 2020 року включно, тобто на даний час минуло більше трьох років, що є підставою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Зі змісту ст.ст. 284, 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_7 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на лікування та на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, строки давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 197-1 КК України закінчились, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового злочину чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

За змістом ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта. Оскільки у цьому кримінальному провадженні обвинувальний вирок не ухвалювався, а постановлено ухвалу, якою закрито кримінальне провадження, судові витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Цивільний позов по справі не заявлявся, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 283-288, 318, 368-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та закриття кримінального провадження відносно нього, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

С У Д Д Я