Справа № 442/815/24
Провадження № 1-кс/442/175/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі у кримінальному проваджені № 0000046 від 06.01.2024 клопотання слідчого слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебника Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 17.01.2019 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, 07.08.2023 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного місяця арешту, 26.12.2023 Трускавецьким міським судом за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до позбавлення волі строком 5 років,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні за № 0000046 від 06.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 строком на 60 діб з визначенням застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 60 560 грн.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , переслідуючи мотив, спрямований на незаконне поводження із вибуховими пристроями, діючи всупереч вимогам постанови Верховної Ради України „Про право власності на окремі види майна від 17.06.1992 № 2471-XII, якою затверджено Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України (далі Перелік), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 (зі змінами, внесеними наказами МВС України від 13.04.1999 № 292 та від 07.08.2013 № 749) (далі Інструкція), у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, час та місці придбав корпус ручної гранати наступальної РГН та засіб підриву ударно-дистанційний запал УДЗ, які в конструктивному поєднанні між собою є ручною гранатою наступальною РГН, яка відноситься до вибухових пристроїв військового призначення та бойових припасів, придатна до вибуху, та електровибуховий пакет (імітатор вибуху артилерійського снаряду), який не відноситься до бойових припасів, однак придатний до використання за призначенням після чого уповноважену службову особу правоохоронного органу не повідомив, добровільно органу влади не здав, а умисно, всупереч вимогам вказаних Переліку та Інструкції незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав у невстановленому місці з метою збуту. Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження із вибуховими пристроями, ОСОБА_3 з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, всупереч вимогам зазначеної вище Інструкції, без передбаченого законом дозволу 19.01.2024 приблизно о 11 год. 55 хв., перебуваючи за адресою: Львівська область м. Стебник, вул. В. Великого, неподалік будинку № 3, що по вул. Винниченка, умисно збув, а саме оплатно реалізував ОСОБА_6 (зі зміненими анкетними даними) корпус ручної гранати наступальної РГН та засіб підриву ударно-дистанційний запал УДЗ, які в конструктивному поєднанні між собою є ручною гранатою наступальною РГН, яка відноситься до вибухових пристроїв військового призначення та бойових припасів, придатна до вибуху, та електровибуховий пакет (імітатор вибуху артилерійського снаряду), який не відноситься до бойових припасів, однак придатний до використання за призначенням, за що отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 5 000 грн. Таким чином, вказує, що ОСОБА_3 підозрюється у придбанні, зберіганні та збуті вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Наголошує, що обставинами, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: рапорт ОСОБА_7 від 05.01.2024, показання свідка ОСОБА_8 від 08.01.2023, заява ОСОБА_6 від 18.01.2024, показання свідка ОСОБА_6 від 18.01.2024, протокол огляду грошових купюр від 19.01.2024, протокол огляду покупця від 19.01.2024, протокол огляду місця події від 19.01.2024, постанова про визнання та приєднання речових доказів від 19.01.2024, додаткові показання свідка ОСОБА_6 від 19.01.2024, показання свідка ОСОБА_9 від 19.01.2024, показання свідка ОСОБА_10 від 19.01.2024, висновки експерта № СЕ-19/120-24/1036-ВТХ, № СЕ-19/120-24/1035-ВТХ, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Вказує, що, враховуючи те, що ОСОБА_3 не одружений, не працює, не навчається, суспільно-корисною діяльністю не займається, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, відсутні обставини, які б утримували його у місці проведення досудового розслідування та судового розгляду, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкцією статті якого передбачено позбавленням волі на строк від трьох до семи років, під страхом покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_3 з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, перебуваючи на волі, шляхом умовлянь, підкупу, погроз чи іншим чином могтиме незаконно впливати на свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , з метою надання останніми показань, які виправдовуватимуть підозрюваного, з метою уникнення кримінальної відповідальності, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, востаннє: вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 26.12.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років на шлях виправлення не став та вчинив, новий, умисний тяжкий злочин проти громадської безпеки, а тому наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, продовжуватиме вчиняти злочини, а тому наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_3 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та вчиняти нові кримінальні правопорушення, вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до ОСОБА_3 єдиного правильного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи, а тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_2 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вважав наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України доведеними, і що застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім, щоб запобігти вказаним ризикам. У разі визначення застави просив покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечив, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 22 год до 07 год ранку наступної доби. Після роз`яснення слідчим суддею суті клопотання, яке розглядається, відмовився від захисника. Вказав, що вину визнає.

Вислухавши сторін кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 06.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

31.01.2024 ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому з наданих слідчим та прокурором матеріалів слідчий суддя вбачає обґрунтованість підозри, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, зазначені у п.п. 1-3 цієї частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Загальне правило в практиці ЄСПЛ особа, обвинувачена в правопорушенні, завжди має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе „відповідних і достатніх підстав для тримання цієї особи під вартою. Тобто саме держава в особі слідчого чи прокурора, які звертаються з клопотанням до суду, має довести необхідність тримання під вартою конкретної особи. Натомість суд вирішує питання про те, чи є достатні підстави тримати особу під вартою на основі принципу змагальності, та повинен обов`язково виходити з презумпції на користь свободи.

Будь-яке позбавлення волі має узгоджуватися з метою захисту особи від свавілля (рішення в справі „Вітольд Литва проти Польщі). У практиці ЄСПЛ поняття „свавілля для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції має більш широке значення, ніж просто недотримання національного законодавства. ЄСПЛ зауважує, що позбавлення волі може бути законним з точки зору внутрішнього права, проте свавільним у розумінні Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення в справах „Креанге проти Румунії, „А. та інші проти Сполученого Королівства).

Слідчий суддя вважає доведеним в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що оскільки ОСОБА_3 не одружений, не працює, не навчається, суспільно-корисною діяльністю не займається, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, відсутні обставини, які б утримували його у місці проведення досудового розслідування та судового розгляду, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкцією статті якого передбачено позбавленням волі на строк від трьох до семи років, під страхом покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; підозрюваний ОСОБА_3 з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, перебуваючи на волі, шляхом умовлянь, підкупу, погроз чи іншим чином могтиме незаконно впливати на свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , з метою надання останніми показань, які виправдовуватимуть підозрюваного, з метою уникнення кримінальної відповідальності; підозрюваний ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, востаннє: вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 26.12.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років на шлях виправлення не став та вчинив, новий, умисний тяжкий злочин проти громадської безпеки, а тому наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, з його пояснень не служив, не має навичок поводження зі зброєю, але реалізував її, а отже становить небезпеку для себе самого, для оточуючих його та для суспільства в цілому.

З урахуванням вимог статей 177, 178, 183 КПК України, враховуючи обґрунтованість повідомленої підозри, тяжкість ймовірного покарання за інкриміноване діяння, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності з наданими даними про особу підозрюваного, який з його пояснень не служив, не має навичок поводження зі зброєю, але реалізував її, а отже становить небезпеку для себе самого, для оточуючих його та для суспільства в цілому, вважаю, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак існуючими правовими підставами для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на виконання ч.ч. 2, 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи конкретні обставини та тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_3 , дані про особу і майновий стан підозрюваного, а також дані, що містяться в долучених до матеріалів клопотання протоколах за результатами проведення слідчих дій, які дають на даній стадії кримінального провадження наявність достатніх підстав для висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_3 , враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. При цьому розмір застави має бути встановлений в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 60 560 грн, оскільки на переконання слідчого судді внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, слідчий суддя, вважає необхідним у разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 184, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання слідчого слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обраховувати в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 30.03.2024 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_3 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

В іншій частині клопотання відмовити.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок суду та надати документ, що це підтверджує, слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , у разі звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави наступні обов`язки:

прибувати до слідчих, прокурорів, слідчого судді, суду у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;

не відлучатися з міста Стебника Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки.

Визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного, та строк дії ухвали слідчого судді, в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 30.03.2024 включно.

Попередити ОСОБА_3 чи іншу особу, яка виявить бажання стати заставодавцем про те, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

ОСОБА_3 взяти під варту в залі суду.

Ухвала про застосування запобіжного заходу взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1