У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001666, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, тимчасово не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.ч.1, 2 ст.361 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні № 0001666 - старший слідчий СВ Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим у рамках кримінального провадження №0000630 від 25.02.2019 вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2023, який вступив в законну силу 28.03.2023, за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став, а вчинив нові кримінальні правопорушення за таких обставин:

02.08.2023 в період часу з 00:00 год. 02.08.2023 по 04:00 год. у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння, чужого майна, а саме на привласнення, шляхом викрадення, чужого офіційного документу у вигляді банківської картки та чужими грошовими коштами, шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих систем) а саме до банківського терміналу самообслуговування АТ КБ «Приватбанк», під час зняття коштів з викраденої ним банківської картки, перебуваючи в своєму помешканні за адресою АДРЕСА_1 вживаючи алкогольні напої разом з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , користуючись тим що, ОСОБА_8 , перебував стані алкогольного сп`яніння взяв до рук сумку чорного кольору типу «барсетка», яка належить останньому, знайшов в ній паспорт громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_8 , в обкладинці якого ОСОБА_4 , виявив платіжний документ у вигляді пластикової банківської картки відкритої в АТ КБ «Приватбанк» яка прив`язана до банківського рахунку за № НОМЕР_1 який відкритий на ім`я ОСОБА_8 , та клаптик аркушу паперу з пін-кодом до вказаної картки.

В подальшому ОСОБА_4 реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, діючи умисно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що дана банківська картка йому не належить таємно, шляхом викрадення, незаконно привласнив вищевказану банківську картку разом пін-кодом до неї, які залишивши її в себе з метою подальшого викрадення з неї грошових коштів шляхом їх зняття в банкоматах АТ КБ «Приватбанк», що розташовані в м. Ужгороді.

Крім того встановлено, що реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужими грошовим коштами, ОСОБА_4 , о 04 год. 56 хв. 02.08.2023 маючи у розпорядженні банківську картку, яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» та прив`язана до банківського рахунку за № НОМЕР_1 який відкритий на ім`я ОСОБА_8 , та клаптик аркушу паперу з пін-кодом до вказаної картки використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», що розташований за адресою м. Ужгород вул. Минайська, 32, який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням автоматизованої банківської системи, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя банківської картки, або уповноваженої особи, повторно, втрутився в робочу банківського терміналу самообслуговування, ввівши персональний ідентифікаційний номер вище вказаної платіжної банківської картки (ПІН-код), який встановлений на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, від імені клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_8 , в результаті чого отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, через вищевказану банківську картку, в наслідок чого втрутився у роботу вказаної автоматизованої системи, що виразилось, у знятті грошових коштів з вищевказаних банківського терміналів самообслуговування, на суму 5000,00 гривень, від імені ОСОБА_8 .

Крім того встановлено, що реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужими грошовим коштами, ОСОБА_4 , о 05 год. 00 хв. 02.08.2023 маючи у розпорядженні банківську картку, яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» та прив`язана до банківського рахунку за № НОМЕР_1 який відкритий на ім`я ОСОБА_8 , та клаптик аркушу паперу з пін-кодом до вказаної картки використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», що розташований за адресою м. Ужгород вул. Грушевського, 61, який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням автоматизованої банківської системи, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя банківської картки, або уповноваженої особи, повторно, втрутився в робочу банківського терміналу самообслуговування, ввівши персональний ідентифікаційний номер вище вказаної платіжної банківської картки (ПІН-код), який встановлений на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, від імені клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_8 , в результаті чого отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, через вищевказану банківську картку, в наслідок чого втрутився у роботу вказаної автоматизованої системи, що виразилось, у знятті грошових коштів з вищевказаних банківського терміналів самообслуговування, на суму 5000,00 гривень, від імені ОСОБА_8 .

Крім того встановлено, що реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужими грошовим коштами, ОСОБА_4 , о 05 год. 01 хв. 02.08.2023 маючи у розпорядженні банківську картку, яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» та прив`язана до банківського рахунку за № НОМЕР_1 який відкритий на ім`я ОСОБА_8 , та клаптик аркушу паперу з пін-кодом до вказаної картки використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», що розташований за адресою м. Ужгород вул. Грушевського, 61, який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням автоматизованої банківської системи, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя банківської картки, або уповноваженої особи, повторно, втрутився в робочу банківського терміналу самообслуговування, ввівши персональний ідентифікаційний номер вище вказаної платіжної банківської картки (ПІН-код), який встановлений на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, від імені клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_8 , в результаті чого отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, через вищевказану банківську картку, в наслідок чого втрутився у роботу вказаної автоматизованої системи, що виразилось, у знятті грошових коштів з вищевказаних банківського терміналів самообслуговування, на суму 5000,00 гривень, від імені ОСОБА_8 .

Крім того встановлено, що реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужими грошовим коштами, ОСОБА_4 , о 18 год. 14 хв. 02.08.2023 маючи у розпорядженні банківську картку, яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» та прив`язана до банківського рахунку за № НОМЕР_1 який відкритий на ім`я ОСОБА_8 , та клаптик аркушу паперу з пін-кодом до вказаної картки використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», що розташований за адресою м. Ужгород вул. Минайська, 32, який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням автоматизованої банківської системи, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя банківської картки, або уповноваженої особи, повторно, втрутився в робочу банківського терміналу самообслуговування, ввівши персональний ідентифікаційний номер вище вказаної платіжної банківської картки (ПІН-код), який встановлений на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, від імені клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_8 , в результаті чого отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, через вищевказану банківську картку, в наслідок чого втрутився у роботу вказаної автоматизованої системи, що виразилось, у знятті грошових коштів з вищевказаних банківського терміналів самообслуговування, на суму 5000,00 гривень, від імені ОСОБА_8 .

Крім того встановлено, що реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужими грошовим коштами, ОСОБА_4 , о 18 год. 19 хв. 02.08.2023 маючи у розпорядженні банківську картку, яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» та прив`язана до банківського рахунку за № НОМЕР_1 який відкритий на ім`я ОСОБА_8 , та клаптик аркушу паперу з пін-кодом до вказаної картки використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», що розташований за адресою м. Ужгород вул. Грушевського, 61, який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням автоматизованої банківської системи, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя банківської картки, або уповноваженої особи, повторно, втрутився в робочу банківського терміналу самообслуговування, ввівши персональний ідентифікаційний номер вище вказаної платіжної банківської картки (ПІН-код), який встановлений на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, від імені клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_8 , в результаті чого отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, через вищевказану банківську картку, в наслідок чого втрутився у роботу вказаної автоматизованої системи, що виразилось, у знятті грошових коштів з вищевказаних банківського терміналів самообслуговування, на суму 5000,00 гривень, від імені ОСОБА_8 .

Крім того встановлено, що реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужими грошовим коштами, ОСОБА_4 , о 21 год. 50 хв. 02.08.2023 маючи у розпорядженні банківську картку, яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» та прив`язана до банківського рахунку за № НОМЕР_1 який відкритий на ім`я ОСОБА_8 , та клаптик аркушу паперу з пін-кодом до вказаної картки використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», що розташований за адресою м. Ужгород вул. Минайська, 32, який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням автоматизованої банківської системи, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя банківської картки, або уповноваженої особи, повторно, втрутився в робочу банківського терміналу самообслуговування, ввівши персональний ідентифікаційний номер вище вказаної платіжної банківської картки (ПІН-код), який встановлений на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, від імені клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_8 , в результаті чого отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, через вищевказану банківську картку, в наслідок чого втрутився у роботу вказаної автоматизованої системи, що виразилось, у знятті грошових коштів з вищевказаних банківського терміналів самообслуговування, на суму 3500,00 гривень, від імені ОСОБА_8 .

Крім цього встановлено, що під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та продовженого Указом Президента України від 24.03.2022 №133/2022, ОСОБА_4 , 02 серпня 2023 року, в період часу з 04 год. 56 хв. по 21 год. 50 хв., діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, маючи у розпорядженні банківську картку, яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» та прив`язана до банківського рахунку за № НОМЕР_1 який відкритий на ім`я ОСОБА_8 , та клаптик аркушу паперу з пін-кодом до вказаної картки використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», повторно, таємно заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами шляхом їх зняття в банкоматах АТ КБ «Приватбанк», що розташовані в м. Ужгороді, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 33,500 гривень 00 копійок (тридцять три тисячі п`ятсот гривень нуль копійок), якими розпорядився на власний розсуд.

Слідчий зазначає, що за сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннь передбачених за ч.4 ст.185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, 1 ст. 357 КК України, а саме в незаконному привласненні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, та за ч. ч. 1, 2 ст. 361 КК України, а саме в несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчиненому повторно.

31 серпня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.ч.1, 2 ст.361 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих правопорушень повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

У клопотанні слідчий зазначає, що на даний час є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам : переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих , свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в останнє вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2023, який вступив в законну силу 28.03.2023, за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий зазначає, що ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні зокрема, кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, санкція за вчинення якого, згідно ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним.

Слідчий зазначає, що ризик незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, а тому підозрюваний має реальну можливість спілкуватися з безпосередніми свідками події, будь-яким чином впливати на них з метою зміни їх показів, що може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Слідчий зазначає, що ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування вказаних ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги наведене, те, що скоєне ОСОБА_4 зокрема, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачає позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, враховуючи те, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам: спробам переховуватися від органу досудового розслідування і суду ; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою відмови останніх від дачі правдивих свідчень; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у слідства не має, а менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання або особиста порука не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, слідчий просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Беручи до уваги наведене, у сторони обвинувачення існують обґрунтовані підстави вважати про існування ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав просив суд його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, доводи підозрюваного, захисника, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно зі ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.194 КК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Витягом з кримінального провадження №0001666 від 10.08.2023 року сформованого станом на 01.09.2023 року, підтверджено, що органом досудового розслідування Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.ч.1, 2 ст.361 КК України.

31.08.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.ч.1, 2 ст.361 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.ч.1, 2 ст.361 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінальних правопорушень за викладених в клопотанні обставин. Зокрема, кримінальне правопорушення передбачене за ч.4 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_4 про підозру, копія якої 31.08.2023 року, йому вручена. Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя , виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів , що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.ч.1, 2 ст.361 КК України , слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, що в поєднанні з наявними у суді даними про його особу, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, відсутність у нього постійного місця роботи, наявності таких ризиків як переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, та про неможливість їх уникнення при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, окрім як цілодобового домашнього арешту.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Додані до клопотання докази підтверджують існування ризику можливості ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Про актуальність ризику переховуватися від органу досудового розслідування вказують і умови, в яких перебуває Україна. На думку слідчого судді , з урахуванням введення воєнного стану, ресурси контролю за поведінкою підозрюваних, обвинувачених у контексті встановлення місцезнаходження, перетину державного кордону є більш обмеженими. Це вимагає вжиття додаткових заходів з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваних, обвинувачених, в тому числі шляхом застосування запобіжних заходів та покладення обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, який обумовлений саме існуванням саме ризику переховування. На даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання суду, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду є високим.

Перевіряючи наявність ризику впливу підозрюваного ОСОБА_4 на поьерпілих та свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, слідчий суддя може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Слідчий суддя вважає, що ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та свідків, та дослідження їх судом.

На переконання слідчого судді, ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків з часом лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, підозрюваний стає обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні.

Відповідний незаконний виплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Слідчий суддя вважає ризик впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні обгрунтованим, оскільки їх показання відповідно, є процессуальними джерелами доказів ( ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування.

При цьому слід врахувати, що оскільки наразі кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, стороною обвинувачення допитані не усі свідки.

Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує - згідно санкції статті Кримінального кодексу України, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування засобу електронного контролю.

Слідчий суддя також акцентує увагу на тому, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, будь-який запобіжний захід (у тому числі і винятковий запобіжний захід - тримання під вартою) застосовується виключно з метою забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчиняти дії перелічені у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не є покаранням за вчинене кримінальне правопорушення у розумінні норм кримінального закону і не може застосовуватися у якості такого.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001666, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, тимчасово не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше судимого - запобіжний у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю строком на 60 діб, а саме до 31 жовтня 2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки :

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками, та іншими особами які мають причетність до даного кримінального провадження;

- не покидати місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України та в`їзду до України.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи,вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання вище вказаних зобов`язань відносно нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 10.10.2023 року о 16 год. 56 хв..

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1