Справа № 206/5466/23
Провадження № 1-кп/206/70/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2024 р. в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2023 року під №0000526 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, малолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не маючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за призивом під час мобілізації, в посаді кулеметника 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації, в посаді кулеметника 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, додержуватись вимог Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, у невстановлені у ході досудового розслідування дату, час та місці, не пізніше березня 2022 року, маючи умисел направлений на використання, завідомо підробленого документа військового квитка, з метою його подальшого використання та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи умисно із корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення, маючи на руках оригінал військового квитку з серійним номером НОМЕР_2 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 12 квітня 2018 року, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що він не має звання лейтенант, ОСОБА_3 знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням час, місці не пізніше березня 2022 року, у денний час доби вніс завідомо неправдиві відомості до вказаного військового квитку, а саме на сторінці 10, вніс завідомо неправдиві відомості «лейтенант наказ Міністерства оборони № 95 від 25.01.2022», та залишив даний військовий квиток при собі з метою подальшого його використання.

Далі, ОСОБА_3 продовжуючи свою злочинну діяльність, в умовах воєнного стану, на початку квітня місяця 2022 року у денний час доби (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись на службі у військовій частині НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_3 ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що не має звання лейтенант, діючи із корисних мотивів з метою призначення на офіцерську посаду та таким чином заволодіння грошовими коштами у вигляді заробітної плати, надав до військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 офіційний документ військовий квиток, зі завідомо неправдивими відомостями, а саме: оригінал військового квитку з серійним номером НОМЕР_2 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 12 квітня 2018 року, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із наявністю на 10 сторінці завідомо неправдивих відомостей «лейтенант наказ Міністерства оборони № 95 від 25.01.2022», в наслідок чого наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 28 від 19 квітня 2022 року ОСОБА_3 призначено на посаду командира стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

У подальшому, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме грошовими коштами військової частини НОМЕР_6 , до складу якої входила військова частина НОМЕР_1 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що не має відповідного первинного офіцерського військового звання, зловживаючи довірою командування військової частини призначався на вищі посади - у порядку просування по службі, так відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 169 від 13.06.2022 ОСОБА_3 призначено на посаду командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ; відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 23 від 25.01.2023 ОСОБА_3 присвоєно військове звання «старший лейтенант»; відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 152 від 28.04.2023 ОСОБА_3 призначено на посаду помічника начальника автомобільної служби логістики військової частини НОМЕР_6 . Перебуваючи на вищезазначених посадах в період часу з квітня 2022 року по травень 2023 року ОСОБА_3 отримував зайве грошове забезпечення за звання, оклад, вислугу, НОПС, премію, таємність, ГДО, додаткову премію, внаслідок чого заволодів вказаними грошовими коштами, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив військовій частині майнову шкоду на загальну суму 68217,62 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав у повному обсязі, щиро каявся у скоєному правопорушенні.

Представник потерпілого військової частини НОМЕР_6 Міністерства оборони України ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила фактичні обставини правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Погодилась з думкою прокурора, щодо міри покарання обвинуваченому.

Вислухавши показання обвинуваченого, пояснення представника потерпілого, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, провів дослідження доказів у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України підтверджується письмовими доказами, які досліджені під час судового розгляду.

Суд, з дотриманням вимог ст. 94 КПК України оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженню всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом дав оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 1ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, як підроблення офіційного документа, що видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем, використання завідомо підробленого документа та заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

В той же час, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.09 року (заява № 10249/03) ЄСПЛ зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування суспільством від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке суд вважає пропорційним тяжкості порушених суспільних інтересів, їх наслідкам з урахуванням всіх встановлених судом обставин конкретного провадження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 66 КК України - визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 67 КК України відсутні.

Суд враховує, що ОСОБА_3 за відомостями КНП Кам`янської міської ради «Міська лікарня №1» в реєстрі у лікаря-психіатра та лікаря -нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався (том 1 а.п. 168), одружений (том 1 а.п. 169), за місцем служби зарекомендував себе з позитивного боку, не достатньо дисциплінований (том 1 а.п. 176).

Обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у данному кримінальному провадженні не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Речові докази:

- військовий квиток з серійним номером НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 12 квітня 2018 року, опечатаний в спец пакет № SUD1050042; документі особової справи солдата ОСОБА_3 на 33 аркушах: послужний список, на 6 арк.; копія паспорту громадянина України ОСОБА_3 , з серійним номером НОМЕР_7 , виданий Баглійським РВ у м. Дніпродзержинськ ГУДМС України в Дніпропетровській області, 31.01.2014, на 3 арк.; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ДПІ у м. Дніпродзержинську на ім`я ОСОБА_3 , № НОМЕР_8 , на 2 арк.; згода на збір та обробку персональних даних від 17.12.2022, на 1 арк.; копія військового квитка з серійним номером НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 12 арк.; копія диплому бакалавра з серійним номером НОМЕР_9 , на ім`я ОСОБА_6 , від 23.01.2022, Військової академії м. Одеси, на 1 арк.; копія посвідчення № 056059 від 20.04.2023, про перевірку знань, ПАТ «Укрзалізниця», на 1 арк.; витяг з наказу №32 від 27.02.2022, на 1 арк.; витяг з наказу №169, від 13.07.2022, на 1 арк.; копія наказу №23 від 25.01.2023, на 1 арк.; довідка про безпосередню участь особи у заходах від 23.02.2023 №550 на 1 арк.; витяг з наказу №136, від 14.05.2022 на 2 арк.; витяг з наказу №28 від 19.04.2022 на 1 арк.; реєстр від 22.05.2023 на 1 арк.; витяг з наказу №135 від 15.05.2023 на 1 арк.; витяг з наказу №248 від 13.07.2023 на 1 арк.; витяг з наказу №246 від 12.07.2023 на 1 арк.; витяг з наказу №203 від 22.07.2023 на 1 арк. залишити зберігатись при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1