Провадження № 1-кс/686/9112/23
У Х В А Л А
27 жовтня 2023 року м. Хмельницький
В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначила, що до СУ ГУНП в Хмельницькій області 11.10.2023 надійшли матеріали відповідно яких встановлено, що на території Хмельницької області дії група осіб у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які працюючи в ТОВ «Нова Пошта», за участі колишнього працівника товариства ОСОБА_7 , отримали доступ до інформації бази даних, скопіювали інформацію із конфіденційними даними клієнтів ТОВ «Нова Пошта», та неодноразово скористались нею у власних цілях, що призвело до витоку такої інформації.
В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження 24.10.2023 року, за заявою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено огляд в ході якого остання видала мобільний телефон свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , марки Iphone 14 Pro, ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № 2 НОМЕР_2 чорного кольору, із сім карткою НОМЕР_3 .
Згідно постанови слідчого від 24.10.2023 вказані речі в порядку ст. 98 КПК України визнано речовими доказами.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Клопотання також не містить обґрунтування правової підстави застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна на вилучену річ, зокрема того, що крім належності телефону ОСОБА_3 свідчить про відношення його чи вилученого у нього майна до вчинення кримінального правопорушення та чому не можливо досягти мети кримінального провадження без застосування арешту на це майно.
Клопотання також не містить обґрунтування ознак як речового доказу вилученого телефону свідчать про відношення цих речей до вчинення кримінального правопорушення.
Долучений до клопотання протокол огляду містить опис лише технічних характеристик вилученого телефону.
Указані недоліки позбавляють слідчого суддю вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Зазначені недоліки клопотання мають бути усунуті прокурором.
Керуючись ст.ст. 169, 171, 172,173 КПК України, слідчий суддя,
Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя