Провадження № 1-кп/202/1154/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2023 року за № 0000605, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська, Донецької області, громадянин України, який має повну середню освіту, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, інвалідом не є, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 06.01.2016 Слов`янським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки;

- 09.09.2016 Краматорським міським судом за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 24.01.2020 по відбуттю строку покарання;

- 25.01.2023 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 17.03.2023 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2023 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 проходив біля квартири АДРЕСА_3 , де у нього виник умисел спрямований на проникнення до вищезазначеної квартири з метою викрадення майна, яке знаходиться у неї, вчинене в умовах воєнного стану, який введено на всій території України відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, та Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 № 254/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з метою заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_6 та оберненням його у свою власність.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, перебувачі на вулиці, біля вікна кухні вищезазначеної квартири, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, оточуючих поблизу не має, шляхом віджиму пластикового вікна, проник до квартири АДРЕСА_3 , яка є житлом, звідки викрав чуже майно, а саме: - телевізор «BRAVIS», модель LED-22B1000B вартістю 3500 гривень 00 копійки, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В результаті умисних, протиправних, злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3500 гривень 00 копійки.

Крім того, 02 червня 2023 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходився на території «Центрального ринку» розташованого по вул. Паркова, 81 у м. Краматорську, де він побачив на одному з торгових стелажів ручний механічний годинник фірми «SKMEI», який належить ОСОБА_7 і у нього виник умисел на таємне викрадення даного годиннику, вчинене в умовах воєнного стану, який введено на всій території України відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, та Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 № 254/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з метою заволодіння чужим майном та оберненням його у свою власність.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з урахуванням сприятливого для нього навколишнього оточення, а саме того, що оточуючи не можуть бачити його дії, шляхом вільного доступу, з торгового стелажу, викрав чуже майно, а саме: - ручний механічний годинник фірми «SKMEI», вартістю 682 гривні 67 копійки, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В результаті умисних, протиправних, злочинний дій ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 682 гривні 67 копійок.

Крім того, 07 червня 2023 року, приблизно о 12 годині 44 хвилини, ОСОБА_5 знаходився у приміщенні магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» по вул. В. Стуса, 37 у м. Краматорську, де у нього виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Вигідна покупка», вчинене в умовах воєнного стану, який введено на всій території України відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, та Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 № 254/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з метою заволодіння чужим майном та оберненням його у свою власність.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, оточуючих поблизу не має, шляхом вільного доступу з прилавків магазину таємно викрав чуже майно, а саме:

портативний зарядний пристрій для зарядження мобільних пристроїв POWER BANK MACA ROON» «KLGO» об`ємом 5000 mAh вартістю 249 грн 00 коп;

портативний зарядний пристрій для зарядження мобільних пристроїв POWER BANK об`ємом 10000 mAh у кількості 2 штук вартістю 798 грн 00 коп;

сумку-бананку жіночу з тканини, вартістю 99 грн 00 коп;

сумку для покупок із спанбонду 350Х340 мм., вартістю 39 грн 00 коп;

батончик глазурований «Nats Strawberry» 42 г., вартістю 21 грн 00 коп;

батончик глазурований «Nats King size» 60 г., вартістю 30 грн 00 коп;

драже різнокольорове «OZMO POPSY» з шоколадним смаком 24 г., вартістю 25 грн 17 коп;

сік «Добрий ранок» яблучно-полуничний із м`якоттю 200 мл., вартістю 13 грн 00 коп;

шкарпетки-сліди жіночі деммі. Lette кол. 23-25, вартістю 22 грн 00 коп;

шкарпетки чоловічи низькі зі смужками р.39-43, вартістю 22грн 00коп;

серветки вологі Smile разом до перемоги» 15 шт/уп., вартістю 15 грн 00 коп;

бездротові навушники «Wireless TWS-5», вартістю 399 грн 00 коп.

Після вчинення злочину ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на загальну суму 1732 гривень 17 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті та пояснив, що у вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку, матеріальну шкоду не відшкодував.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд даного кримінального провадження за їх відсутності, в заявах вказали, що покарання обвинуваченому просять призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинена повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, вину визнав, щиро розкаявся, матеріальну шкоду не відшкодував.

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 , будучи особою раніше неодноразово судимою за вчинення умисних, в тому числі корисливих злочинів, не зробив належних висновків та продовжив злочинну діяльність, через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, що вказує на підвищену суспільну небезпеку цієї особи та недосягнення виховної мети покарання, призначеного за попереднім вироком.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

При цьому суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Разом з тим, згідно приписів ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст. 34 КК рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий, зокрема за ч. 1 ст. 263 КК України.

Проте, як вбачається з обвинувального акту, така обтяжуюча покарання обставина, як рецидив кримінальних правопорушень - в обвинуваченні ОСОБА_5 не висувалася.

Таким чином, суд не може самостійно виходити за межі пред`явленого обвинувачення в частині можливого погіршення становища обвинуваченого. Отже, дотримуючись позиції державного обвинувачення, обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено, оскільки така обтяжуюча обставина як рецидив кримінальних правопорушень, є поза межами висунутого обвинувачення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 року (Справа № 214/4920/16-к, провадження № 51-2920 км 18).

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України до обвинуваченого - суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому суд враховує правову позицію викладену у п. 10 абз. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до якої, виходячи з положень частини 2 статті 75 КК України, а також змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України, про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання є неприпустимим, а тому відсутні підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Аналогічна позиція викладена у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 25.06.2018 року, справа № 511/37/16-к, постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24.05.2018 року, справа № 310/3080/16-к, постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.05.2018 року, у справі № 128/5484/13-к.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення до відбуття покарання за вироком Індустріального районного суду Дніпропетровської області від 17.03.2023 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2023 року у виді позбавлення волі строком на 1 (один) місяць та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід обчислювати з дня набуття вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за даним вироком покарання строк частково відбутого покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2023 по день набрання вироком законної сили.

Розглядаючи заявлений цивільний позов ТОВ «Вигідна покупка» до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, суд виходить з наступного.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд приймає визнання обвинуваченим цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди в обсязі її доведення належними доказами.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав.

Виходячи з вимог п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, згідно з яким у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає вимоги ТОВ «Вигідна покупка» підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_5 . ТОВ було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1155 грн. 00 коп., що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Таким чином, в ході судового розгляду знайшла своє підтвердження сума матеріальної шкоди, заявлена до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 у розмірі 1155 грн. 00 коп., оскільки така сума підтверджена належними доказами в розумінні ст.ст. 76 - 80 ЦПК України, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-370, ст. 373, ст. 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 17.03.2023 у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за даним вироком покарання строк частково відбутого покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2023.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вигідна покупка» до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 1155 (одна тисяча сто п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Речові докази:

-рідкокристалічний телевізор «BRAVIS», модель LED-22В1000В, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 ;

-портативний зарядний пристрій для зарядження мобільних пристроїв Power Bank, сумку бананку з тканини світлого кольору на ремені, які передані на відповідальне зберігання магазину «Аврора»;

-DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», який зберігається в матеріалах кримінального провадження;

-ручний механічний години фірми «SKMEI», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити у власності останнього;

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1