Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
19.02.2024 394/216/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про самовідвід судді

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000330 від 13.11.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України

в с т а н о в и в :

В провадженні Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з 19.05.2023 року перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 .

У судовому засіданні 24.01.2024 року суддя ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід в даному кримінальному провадженні, зазначивши, що захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 представляє його інтереси як адвокат в кримінальному провадженні відносно нього, як обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні, саме тому вважає, що дана обставина може викликати сумнів у його неупередженності при розгляді даної справи, саме тому з метою недопущення сумніву та забезпечення довіри до судової влади вважає доцільним заявити самовідвід.

З метою оперативного розгляду заяви про відвід судді та подальшого розгляду кримінального провадження, суд ухвалив проводити розгляд заяви про відвід судді у відсутності учасників провадження, які вже висловили свою думку під час заявлення суддею самовідводу в залі судового засідання. Про день розгляду заяви учасників повідомлено.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, в межах якого заявлено самовідвід, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України до завдань кримінального провадження віднесено, зокрема, застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження.

Положення ст. 75 КПК України визначає підстави відводу (самовідводу) судді. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституціїі законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Приймаючи присягу, суддя бере на себе зобов`язання, зокрема, безсторонньо, неупереджено та незалежно здійснювати правосуддя.

Відповідно до ст.ст.5,6 Кодексу суддівської етики незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду. Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання та публічну критику. Незалежність судді означає, що при здійсненні своїх повноважень він керується тільки законом і ніхто не має права давати йому будь-які вказівки або прямими чи непрямими способами впливати на нього. Судді мають бути незалежними у тому числі від впливу урядових чиновників, засобів масової інформації, громадської думки, впливу членів родини.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі. При цьому, основним обов`язком судді є неупереджений розгляд справ.

Факт необ`єктивності має бути конкретизованим, а не абстрактним чи вірогідним.

Суддя вважається безстороннім, поки не доведено зворотного.

Відповідно до п. 1.1, п. 1.2 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23 суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.

Згідно ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тобто фактично законодавець визначив практику Європейського суду з прав людини частиною кримінального процесуального законодавства України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Згідно до ч. 5 ст. 80 КПК Українивідвід повинен бути вмотивованим.

Згідно п. 4 ч. 1ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. З аналізу змісту п.4 ч.1ст.75 КПК України слідує, що саме наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є підставою для його відводу.

Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Право на розгляд справи неупередженим судом є частиною Конституційних гарантій судочинства, а також передбачається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини. Однією із процесуальних гарантій цього права є забезпечення процедури відводу або самовідводу судді у ситуації, коли суддя має особистий інтерес у результаті розгляду справи, має конфлікт інтересів або іншим чином упереджений відносно будь-якої сторони.

Згідно вимог ст. 9 Конституції України та ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, суддя вважає, розгляд заяви про відвід судді в рамках цієї справи можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом.

У п.п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Білуга проти України» зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні тою, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обгрунтованими. Така ж сама позиція ЄСПЛ викладена у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Слід зазначити, що здійснюючи функцію розгляду справ, судді співпрацюють з органами прокуратури, поліції, адвокатури, однак це не є та не може бути підставою для відводу, в т.ч. самовідводу, судді від участі в справі.

Захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого (ч. 1 ст. 47 КПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 78 КПК України особа не має права брати участь у цьому ж кримінальному провадженні як захисник у випадках, якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги.Статтею 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених ст. 78 КПК, захисник зобов`язаний заявити самовідвід.

При цьому, неприпустимість конфлікту інтересів передбачена у статті 9 Правил адвокатської етики, за приписами якої під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками перед клієнтом, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов`язків, а також на вчинення чи невчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності.

Адвокат без письмового погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів, не може представляти або захищати одночасно двох або більше клієнтів, інтереси яких є взаємно суперечливими, або вірогідно можуть стати суперечливими, а також за таких обставин надавати їм професійну правничу (правову) допомогу.

Відповідно до пункту 1 рішення Ради суддів України від 04.11.2016 року № 75 Рада суддів України також роз`яснила, що при виникненні конфлікту інтересів під час судових проваджень у кримінальних, цивільних, адміністративних, господарських справах або під час розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення способами врегулювання конфлікту інтересів є: розкриття суддею інформації про конфлікт інтересів, відвід і самовідвід. У випадку, коли за наслідками розкриття інформації відвід не заявлено - конфлікт інтересів вважається врегульованим.

Згідно листа Ради суддів України від 02.08.2023 року № 9рс-385/23 при визначенні наявності або відсутності конфлікту інтересів слід перш за все виходити з приватного інтересу судді, який розглядає конкретну справу, та можливості впливу такого приватного інтересу на об`єктивність чи неупередженність рішення такого судді.

З аналізу норм Закону України «Про запобігання корупції» для правильного застосування суддею заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у конкретному випадку необхідно встановити обов`язкові ознаки, які визначають поняття конфлікту інтересів у їх взаємовз`язку:- наявність приватного інтересу судді;- посадові повноваження судді;- суперечність між приватним інтересом і посадовими повноваженнями.

У заяві про самовідвід суддя ОСОБА_3 з посиланням на приписи ст. 36 ЦПК України вказав, що в учасників провадження може виникнути сумнів у неупередженості судді під час судового розгляду та прийняття остаточного рішення по справі, оскільки захисник обвинуваченого є його захисником в іншому кримінальному провадженні. Проте, такі сумніви повинні підтверджуватись належними та достатніми доказами, а в даному випадку таких доказів не надано. Посилання в заяві судді, самі по собі не свідчать про його упереджене ставлення до інших учасників кримінального провадження. Саме по собі здійснення захисником ОСОБА_5 захисту обвинуваченого ОСОБА_4 у межах кримінального провадження та надання правової допомоги судді в межах іншого кримінального провадження не свідчить про те, що інтереси обвинуваченого та головуюючого суперечать, будь-яких даних про особисту заінтересованість в результатах провадження або інших проявів безсторонності під час розгляду справи учасниками провадження суду не надано.

Крім того, зазначені обставини не можуть бути розцінені судом, як порушення прав потерпілого, доводи, викладені у заяві про відвід судді не свідчить про наявність прихильності або упередженості судді щодо однієї із сторін у кримінальному провадженні.

У той же час суд вважає необхідним зазначити, що саме тільки посилання в заяві на факт взаємовідносин як судді і адвоката за умови дотримання, як суддею своїх професійних обов`язків та забезпечення об`єктивного і неупередженого розгляду справи, коли ніякі соціальні взаємовідносини судді чи будь-які інші стосунки або втручання з боку будь-кого не мають впливати на поведінку судді при здійсненні правосуддя та ухвалення судових рішень, так і забезпечення адвокатом виконання своїх професійних обов`язків щодо захисту інтересів клієнта з дотриманням вимог законності і максимальної незалежності від будь-якого впливу, в тому числі від впливу своїх особистих інтересів, тобто дотримання, як суддею так і адвокатом Кодексу суддівської етики та Правил адвокатської етики відповідно та інших вимог чинного процесуального законодавства України в сфері судоустрою, правосуддя та адвокатської діяльності підставою для відводу чи самовідводу судді згідно вимогст. 75 КПК України бути не може. Можливі суто ділові стосунки, на які зроблено посилання в заяві судді, чи взаємовідносини головуючого та адвоката, як захисника в іншій кримінальній справі, що не стосуються даного кримінального провадження, самі по собі не свідчать про його упереджене ставлення до обвинуваченого під час судового провадження й таких даних заява про самовідвід не містить. Жодних конкретних доводів на підтвердження особистої заінтересованості судді ОСОБА_3 у результатах цього кримінального провадження не зазначено.

Обставина, на яку зроблено посилання, не перешкоджає участі судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000330 від 13.11.2021 року.

Таким чином, досліджуючи заяву про самовідвід, яка мотивована необхідністю уникнення сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді, в контексті даної конкретної ситуації, що склалась, суд не встановив доказів фактичної наявності упередженості судді ОСОБА_3 .

При цьому також не встановлено наявності обставин, які б ставили під сумнів неупередженість головуючого при розгляді даного провадження, що може мати вплив на результат розгляду такої справи в цілому, порушень прав потерпілого, наявність прихильності або упередженості судді щодо однієї із сторін у кримінальному провадженні протягом часу розгляду справи з 19.05.2023 року не встановлено, про такі ніхто не заявляв, а тому суд дійшов висновку про відсутність передбачених п.4 ч.1 ст. 75 КПК України підстав для задоволення самовідводу судді у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 77, 80, 81 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000330 від 13.11.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України - відмовити

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя