УХВАЛА

щодо розгляду скарги на постанову

про закриття кримінального провадження

30.10.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4

слідчого ТУ ДБР ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 31.05.2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

І. Суть скарги

Заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_6 від 31.05.2023 р. про закриття кримінального провадження № 0000120 від 14.12.2015 року.

В обґрунтування доводів, викладених в скарзі, заявник вказав, що постанова слідчого, винесена у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, є передчасною.

Мотивуючи скаргу заявник зазначив, що кримінальне провадження вже неодноразово було закрито, в подальшому вказані постанови скасовувались на підставі ухвал слідчих суддів.

Заявник вважає, що слідчим ОСОБА_7 фактично продубльовано попередні постанови про закриття кримінального провадження та не проведені слідчі дії, направлені на викриття злочину та притягнення до відповідальності винних осіб, слідчим проігноровані ухвали слідчих суддів, в яких містяться вказівки щодо необхідності вчинення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, зокрема, безпосередньо не допитаний ОСОБА_8 , не проведені одночасні допити свідків, в тому числі, які були б направлені на з`ясування причин, з яких ними були змінені покази.

З урахуванням викладеного вважає, що слідчий закрив кримінальне провадження без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справ, висновки, зроблені в постанові про закриття кримінального провадження, не відповідають фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення, тому просить постанову скасувати, а матеріали кримінального провадження направити для проведення досудового розслідування.

ІІ Процедура та позиції сторін

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, викладених в ній, просив задоволити. Додатково пояснив, що 28.04.2015 р. з корисливих мотивів було вбито його матір ОСОБА_9 , злочин вчинив ОСОБА_10 , відносно якого в 2017 році винесено вирок. Під час проведення досудового розслідування та під час судового розгляду ОСОБА_10 надавав покази, що вчинив злочин разом з ОСОБА_8 , натомість, орган досудового розслідування протягом семи років не вчинив жодної слідчої діі, направленої на встановлення місця знаходження особи, причетної до вчинення злочину, а саме ОСОБА_8 .

Вважає, що слідчими, які здійснювали досудове розслідування в кримінальному провадженні, не були проведені необхідні слідчі дії, які були б направлені на встановлення всіх обставин кримінального провадження. Наполягав, що постанова є незаконною та просив її скасувати.

Прокурор Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_11 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вказав, що підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження відсутні. Вважає, що в ході досудового розслідування проведені всі необхідні слідчі дії для встановлення обставин вчинення злочину, в результаті проведених яких не здобуто доказів, які б переконливо вказували на те, що ОСОБА_8 причетний до вчинення злочину. Вважає постанову слідчого законною та обґрунтовано.

Слідчий ТУ ДБР ОСОБА_12 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги. Додатково пояснив, що в ході досудового розслідування проведено низку слідчих дій, зокрема, допитані свідки, які були присутні під час затримання ОСОБА_10 , неодноразово допитувався сам ОСОБА_10 , в тому числі за участі захисника, який від дачі показів в даному кримінальному провадженні відмовився з посиланням на ст. 63 Конституції України.

Також допитані свідки - працівники поліції, які працювали у відділі поліції на момент вчинення злочину, зі змісту показів яких неможливо достовірно встановити всі обставини і які не є достатніми для повідомлення про підозру.

В кримінальному провадженні здійснені тимчасові доступи до документів, зокрема, отримані документи з кримінального провадження № 20002252 по обвинуваченню ОСОБА_10 , проаналізовані з`єднання мобільних телефонів, долучений обвинувальний вирок відносно ОСОБА_10 , який засуджений за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України.

Також слідчий пояснив, що допитати ОСОБА_8 не представляється можливим, оскільки орган досудового розслідування володіє інформацією про те, що в 2015 році ОСОБА_8 виїхав за межі території України, зі слів родичів, перебуває в Іспанії, проте точне місце його знаходження невідоме. При цьому слідчий зауважив, що допит ОСОБА_8 не матиме вирішального значення для кримінального провадження, оскільки іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами не підтверджується його причетність до вчинення злочину.

На думку слідчого, в ході досудового розслідування проведені всі необхідні слідчі дії, які могли бути здійснені в межах кримінального провадження, за результати яких не зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру.

ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, слідчого, дослідивши скаргу та додані до неї копії документів, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000120, слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, перебуває кримінальне провадження №0000120, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2015 року за ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України по факту того, що в ході судового розгляду справи про обвинувачення ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, який в ході допиту вказав на причетність працівника міліції ОСОБА_8 до вчинення крадіжки у помешканні ОСОБА_9 .

З матеріалів кримінального провадження №0000120 вбачається, що воно було зареєстроване на підставі постанови прокурора від 26.10.2015 року про виділення матеріалів з кримінального провадження № 20002252 (том І а.к.п. 9).

31.05.2023 року слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_13 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Постанова мотивована тим, що в ході досудового розслідування за результатами проведених слідчих дій не здобуто належних і достатніх доказів, які б підтверджували, що саме ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_10 вчинити крадіжку коштів з квартири ОСОБА_3 і ОСОБА_9 і показав йому дану квартиру, у зв`язку з чим слідчий дійшов висновку про відсутність як об`єктивних, так і суб`єктивних ознак злочинів, що стало підставою для закриття кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження №0000120 слідчим суддею встановлено, що ході досудового розслідування слідчими проводились слідчі, процесуальні дії, пов`язані із долученням до матеріалів кримінального провадження письмових доказів, неодноразово допитувались свідки, в тому числі додатково, зокрема, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , отримано тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження № 20002252 по обвинуваченню ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, долучений обвинувальний вирок, згідно якого ОСОБА_10 засуджений за вчинення злочинів, передбаченихч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно з ч.5 ст.110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оспорювана постанова зазначеним вимогам ст. 110 КПК України не відповідає.

Дослідивши зміст оспорюваної постанови, слідчий суддя дійшов висновку, що її зміст не в повній мірі відповідає вимогам ст. 110 КПК України, а також її зміст не в повній мірі відображає фактичні обставини, які встановлені в ході проведення досудового розслідування.

Зокрема, в оспорюваній постанові міститься посилання на покази ОСОБА_10 , надані в судовому засіданні Корольовського районного суду м. Житомира 01.12.2015 року, проте з матеріалів кримінального провадження не вбачається, на підставі яких процесуальних документів слідчий навів зміст цих показів, оскільки відповідний журнал (протокол) судового засідання в матеріалах справи відсутній, як і відсутнє посилання на такого змісту покази в обвинувальному вироку суду.

Слідчий суддя вважає, що слідчий не надав належну оцінку показам неодноразово допитаних свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які допитувались як в кримінальному провадженні № 20002252 по обвинуваченню ОСОБА_10 , так і в даному кримінальному провадженні, не наведено чи співвідносяться покази зазначених свідків з показами ОСОБА_10 , які він надавав в ході досудового розслідування, не надана оцінка зміни показів деякими допитаними свідками і яке значення це має для встановлення обставин кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу кримінального правопорушення є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу кримінального правопорушення у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів.

Слідчий суддя вважає, що в постанові слідчого про закриття кримінального провадження не в повній мірі обгрутновані мотиви, на підставі яких слідчий дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні слідчий зазначав, що в ході досудового розслідування не здобуто достатньо доказів для доведення безумовної причетності ОСОБА_8 до вчинення даного кримінального правопорушення.

В даному контексті слідчий суддя вважає за необхідне зазначити стороні обвинувачення, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відсутність достатніх доказів для повідомлення про підозру є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Водночас, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, що покази ОСОБА_8 , який будучи допитаним в кримінальному провадженні № .05.2015 року від дачі показів відмовився на підставі ст. 63 Конституції України (а.к.п. 131-132), і місце знаходження якого не встановлене, не матимуть правового значення для досудового розслідування і не сприятимуть встановленню фактичних обставин, які підлягають доведенню в межах даного кримінального провадження, досудове розслідування в якому здійснюється за ч. 4 ст. 27, ч3 ст. 185 КК України.

Також слідчий суддя звертає увагу, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Питання про визнання досудового розслідування неповним та таким, що не відповідає кримінальним процесуальним нормам відноситься до повноважень слідчого судді при виконанні функції судового контролю в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя наділений компетенцію на прийняття рішень, якими може зобов`язати слідчого, дізнавача, прокурора вчинити певну процесуальну дію або прийняти певне рішення по кримінальному провадженню або вирішити питання про законність процесуальних рішень слідчого, дізнавача, прокурора в рамках кримінального провадження.

За наведених обставин, постанова слідчого не може вважатись такою, що відповідає вимогам закону, а відтак підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 91, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задоволити.

Постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_6 від 31.05.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000120 - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000120 направити до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, для продовження досудового розслідування.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1