БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 1-кс/356/15/23
Справа № 356/881/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

З участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 12.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2023 року до канцелярії Березанського міського суду Київської області надійшла заява судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 12.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2023 року головуючим суддею по розгляду вказаної вище заяви про самовідвід визначено суддю ОСОБА_1 .

Заяву про самовідвід суддя ОСОБА_3 обґрунтувала тим, що до Березанського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 12.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2023 року головуючим суддею у вказаній справі визначено суддю ОСОБА_3 .

Як вбачається з обвинувального акта, обвинувачений ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто є неповнолітнім.

Відповідно до ч. 14 ст. 31 КПК України кримінальне провадження щодо розгляду стосовно неповнолітньої особи обвинувального акта, клопотань про звільнення від кримінальної відповідальності, застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, їх продовження, зміну чи припинення, а також кримінальне провадження в апеляційному чи касаційному порядку щодо перегляду прийнятих із зазначених питань судових рішень здійснюються суддею, уповноваженим згідно із Законом України "Про судоустрій і статус суддів" на здійснення кримінального провадження стосовно неповнолітніх.

Як передбачено ч. 3 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у місцевих загальних судах та апеляційних судах діє спеціалізація суддів із здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх.

Судді (суддя), уповноважені здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, обираються з числа суддів відповідного суду зборами суддів цього суду за пропозицією голови суду або за пропозицією будь-якого судді цього суду, якщо пропозиція голови суду не була підтримана, на строк не більше трьох років і можуть бути переобрані повторно. Кількість суддів, уповноважених здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, визначається окремо для кожного суду зборами суддів цього суду. Суддею, уповноваженим здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, може бути обрано суддю зі стажем роботи суддею не менше десяти років, досвідом здійснення кримінального провадження в суді і високими морально-діловими та професійними якостями. У разі відсутності в суді суддів з необхідним стажем роботи суддя, уповноважений здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, обирається з числа суддів, які мають найбільший стаж роботи на посаді судді (ч. 4-6 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Рішенням зборів суддів Березанського міського суду Київської області від 12.04.2021 року переобрано суддю ОСОБА_1 суддею, уповноваженим здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, строком на 3 роки, а саме з 17.04.2021 року по 16.04.2024 року, а у разі його відсутності (відпустка, лікарняний, відрядження), кримінальне провадження щодо неповнолітніх здійснюватиме суддя ОСОБА_5 (п. 2 рішення зборів суддів від 12.04.21).

07.03.2023 року суддя ОСОБА_5 звільнена з посади судді Березанського міського суду Київської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

За таких обставин, з врахуванням положень кримінального процесуального законодавства, з метою унеможливлення створення передумов для виникнення сумнівів в неупередженості судді при повторній участі в розгляді вказаного кримінального провадження, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 14 ст. 31, ст. 75, 80 КПК України заявляє по даному кримінальному провадженню самовідвід.

Суддя ОСОБА_3 через канцелярію суду 23.11.2023 року подала заяву, в якій зазначила, що пояснень в судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 81 КПК України він давати не бажає та просила розглянути заяву про самовідвід без її участі.

Прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 , законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши подану заяву про самовідвід, дослідивши додані до неї документи, матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відвід повинен бути вмотивованим. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження (ч.ч. 3, 5 ст. 80 КПК України).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (заяви № 76556/01 та 38779/04, рішення від 08.04.2010, п. 97).

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява № 4785/02, рішення від 10.12.1999, п. 66), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Термін «безсторонність» характеризує нейтральність судді щодо сторін у справі.

Як зазначає Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02, п. 53) правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Відповідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу.

Згідно статті 1 Кодексу суддівської етики суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною (ст. 3 Кодексу суддівської етики).

Враховуючи вказане, проаналізувавши доводи, наведені в заяві про самовідвід, суд доходить висновку про їх обґрунтованість, тому з метою уникнення створення об`єктивних підстав вважати про можливу наявність певної особистої заінтересованості чи упередженості судді стосовно однієї із сторін в кримінальному провадженні, сумнівів в можливості ухвалення суддею об`єктивного та справедливого рішення у справі, а також забезпечення довіри до судової влади, заяву про самовідвід слід задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 75, 80-81, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 12.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Визначити суддю (суддів), на розгляд якого (яких) передається дане кримінальне провадження, у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженю не підлягає.

Суддя ОСОБА_1