УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 Справа №607/9168/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000019 від 18 січня 2022 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лучка, Тернопільського району, Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, несудимого,

за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, що передбачене ст.1261 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно з п.п. 3, 14 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, ОСОБА_3 протягом 2021 року умисно, систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство щодо своєї цивільної дружини - потерпілої у справі ОСОБА_7 , що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої за наступних обставин.

Згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.03.2021 за № 607/3734/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме встановлено, що 10.01.2021 близько 02:30 год. ОСОБА_3 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї цивільної дружини - ОСОБА_7 , при якому ображав останню, принижував, висловлювався нецензурними словами на підвищених тонах, словесного погрожував застосувати фізичну силу.

Також, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.12.2021 за № 607/22991/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, 15.11.2021 близько 22:10 год. ОСОБА_3 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї цивільної дружини - ОСОБА_7 психологічного та фізичного характеру, ображав нецензурною лайкою, чинив психологічний та моральний тиск, погрожував застосуванням фізичної розправи.

Крім цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй цивільній дружині, 17.01.2022 близько 13:00 год., перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , безпідставно розпочав словесний конфлікт зі своєю цивільною дружиною - потерпілою у справі ОСОБА_7 , в ході якого виражався нецензурною лексикою, висловлював погрози застосування фізичної сили в присутності малолітніх дітей.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 завдано психологічних страждань, що призвело до розладів її здоров`я та погіршення якості життя, що виразилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій, зростання емоційної напруженості, підвищення рівня тривоги та негативних переживаннях.

Вказаними діями ОСОБА_3 у стані неосудності вчинив суспільно - небезпечне діяння, що передбачене ст.1261 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просила застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила стосовно задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Законний представник ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечив стосовно застосування примусових заходів медичного характеру та надання ОСОБА_8 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 щодо вини у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст.1261 КК України заперечив та просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити. Пояснив, що протягом 7-8 років проживає у цивільному шлюбі із ОСОБА_7 . Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей. Потерпіла у справі зловживає алкогольними напоями та деколи викликала поліцію, у зв`язку зі сварками, які сама ж і провокувала. Під час конфліктів він висловлювався нецензурними словами. Дітей під час сварок не було. Події 17.01.2022 він не пригадує. Зазначив, що під час конфліктів із ОСОБА_7 не погрожував їй та не застосовував фізичного чи психологічного насильства. Усі конфлікти розпочинала потерпіла на побутовому ґрунті, коли перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Він психічними захворюваннями не страждав та не страждає і лікування не потребує.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що працює старшим дільничним сектору ПП Відділу поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області. Йому відомий ОСОБА_3 як кривдник своєї дружини, який чинив на неї психологічний тиск. Він виїжджав та проводив з даним порушником профілактичні бесіди. Діти були свідками сварок неодноразово. Він, як працівник поліції, прибував на численні виклики дружини, потерпілої у справі ОСОБА_7 . ОСОБА_3 був з ознаками алкогольного сп`яніння, однак в присутності працівників поліції поводив себе належно. Останній виклик був здійснений у січні 2022 року. Неодноразово складались адміністративні протоколи за ч.2 ст.1732 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що працює старшим дільничним сектору реагування ПП Відділу поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області. У січні 2022 року проступило повідомлення по факту домашнього насильства і він з напарником прибули на місце події в с. Лучка Тернопільського району. ОСОБА_7 скаржилась на дії ОСОБА_3 . Після чого ОСОБА_3 було доставлено на освідчення та встановлено, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 не поводив себе агресивно, дружина скаржилась, що останній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, погрожував їй фізичною розправою та висловлювався нецензурними словами. Коли вони прибули, то у будинку були ОСОБА_3 , його дружина та двоє дітей.

Вчинення даного суспільно-небезпечного діяння, ОСОБА_3 також підтверджується дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні письмовими доказами зокрема:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 17.01.2022, згідно якого ОСОБА_7 повідомила, що 17.01.2023 о 13.00 год. по місцю проживання в с. Лучка, Тернопільського району, Тернопільської області її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно вчинив психологічне насильство в сім`ї, погрожував фізичною розправою;

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.03.2021 за № 607/3734/21, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним, зокрема у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та за змістом постанови встановлено, що 10.01.2021 близько 02:30 год ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки - ОСОБА_7 , що полягало у висловлюваннях нецензурними словами та психологічному тиску;

- копією витягу адмінпрактики відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого відносно нього неодноразово складалися протоколи про вчинення домашнього насильства, адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1732 КУпАП, а також винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника - заборону контактувати із потерпілою;

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.12.2021 за № 607/22991/21, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та за змістом постанови встановлено, що саме 15.11.2021 близько 22:10 год ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки - ОСОБА_7 - дії психологічного та фізичного характеру, ображав нецензурною лайкою, чинив психологічний та моральний тиск, погрожував застосуванням фізичної розправи;

- копіями термінових заборонних приписів стосовно кривдника ОСОБА_3 від 08.12.2021 та 02.02.2021 із застосуванням заходів, а саме заборони в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою - ОСОБА_7 .

Окрім цього, прокурором надано суду висновок судово - психіатричного експерта № 189 від 17.06.2022 Львівської філії СПЕ ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» м. Львів стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого: ОСОБА_3 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням - параноїдною шизофренією з епізодичним перебігом та наростаючим дефектом особистості в емоційно-вольовій сфері. Не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_3 також страждав хронічним психічним захворюванням - параноїдною шизофренією з епізодичним перебігом та наростаючим дефектом особистості в емоційно - вольовій сфері. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Проаналізувавши докази в їх сукупності суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння мало місце, ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст.1261 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи у стані неосудності.

Відповідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

На підставі п.1 ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд може застосувати примусовий захід медичного характеру, зокрема, у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Частина друга ст.94 КК України передбачає, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ст.1261 КК Україниу стані неосудності, згідно висновку експерта, тому суд вважає за необхідне застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку з метою запобігання вчинення ним нових суспільно-небезпечних діянь.

При цьому, суд враховує характер захворювання ОСОБА_3 , тяжкість вчиненого ним діяння, наявність обтяжуючої обставини - вчинення діяння у присутності малолітніх дітей, особу винного, ступінь небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, а також те, що згідно висновку судово - психіатричної експертизи № 189 особа, що вчинила суспільно - небезпечне діяння ОСОБА_3 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у примусовому порядку.

Доводи сторони захисту, надані суду стороною захисту у виступі в судових дебатах, суд вважає необґрунтованими. Поряд з цим, суд зазначає, що оцінка порушень, які на думку сторони захисту мали місце під час досудового розслідування, надана судом під час підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуюсь ст. ст. 92, 93, ч.ч. 1, 2 ст. 94 КК України, ст.ст. 392, 395, 503, 506, 507, 512, 513, 516 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника слідчого відділення поліції №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_11 , затверджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_12 про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 18 січня 2022 року щодо ОСОБА_3 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.1261 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1