Єдиний унікальний номер 175/7049/23
провадження № 1-кс/175/151/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

психолога ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000714 від 18.10.2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Миколаївка Петриківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого у тому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2024 року прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням, просить продовжити дію запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, обґрунтовує його тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. У ході розслідування кримінального провадження, були зібрані матеріали, які дають підстави для підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, та застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор посилається на те, що на теперішній час у сторони обвинувачення наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_7 переховуватися від суду так як він, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків (дружини, дітей, осіб похилого віку на утриманні), зловживає алкоголем, таким чином він може в будь-який момент залишити або змінити місце мешкання, намагаючись переховуватись від органів досудового розслідування та уникнути покарання за вчинений злочин; незаконно впливати на потерпілого і свідків так як всі свідки у кримінальному провадженні є родичами і приятелями з якими обвинувачений тривалий час підтримує зв`язки, тому зможе впливати на них шляхом умовлянь змінити свідчення щодо обставин злочину та вчинити певні дії, спрямовані на знищення, приховування та спотворення інших доказів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. А отже, застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Також, прокурор також посилається на те, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину відповідальність за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15-ти років.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підтримав свого підзахисного.

Законний представник зазначила, що також підтримає думку ОСОБА_7 ..

Психолог не заперечувала проти задоволення клопотання, якщо це не зашкодить здоров`ю обвинуваченого.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Порядок продовження строку тримання під вартою встановлений статтею 199 КПК України. За змістом п. 1 ч. 3 цієї статті, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У судовому засіданні встановлено, що 20 жовтня 2023 року ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області було задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000714 від 18.10.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України строком на 60 (шістдесят днів), тобто з 18 жовтня 2023 року до 16 грудня 2023 року включно.

В подальшому ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2023 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.01.2024 року, згідно п. 2, ч. 4 ст. 183 КПК України без визначення розміру застави у зв`язку із загибеллю людини.

Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчим суддею встановлено, що 12.01.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України та обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України до Петриківського районного суду Дніпропетровської області, проте доказів, що обвинувальний акт призначено до підготовчого судового засідання слідчому судді не надано.

Строк тримання під вартою спливає 18 січня 2024 року.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що в період часу з 21-00 години 17.10.2023 до 05-00 години 18.10.2023 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), у неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння за адресою проживання: АДРЕСА_2 , де разом з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вживали алкогольні напої та між ними виникла сварка.

Під час спільного вживання алкогольних напоїв на ґрунті особистих неприязних відносин у неповнолітнього ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання негативних наслідків та бажаючи їх настання, взяв правою рукою стілець з металевими ніжками, яким умисно наніс ОСОБА_9 один удар по голові, від чого останній упав на підлогу.

Далі, неповнолітній ОСОБА_7 продовжив наносити вказаним дерев`яним стільцем ще не менше ніж 5 ударів у верхню частину тулуба ОСОБА_9 , та не менше ніж 4 удари руками та ногами в область голови та тулуба.

В результаті умисних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження, які розподілені судово-медичним експертом на 4 групи за ступенем тяжкості, давністю та механізмом утворення:

- 1 група: забій головного мозку у товщі кори правої лобної та тім`яної часток; крововилив під м`яку мозкову оболонку на конвекситальних та базальних поверхнях обох півкуль головного мозку; крововиливи у м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні у правій лобно-скронево-тім`яній ділянці, у лівій тім`яній, лівій скроневій, у лобній ділянці ліворуч та у потиличній ділянці праворуч із переходом на тім`яну, лінійні та дрібноуламкові переломи: обох носових кісток, передньої поверхні, тіла та виличного відростоку лівої верхньощелепної кістки, передньої поверхні та тіла правої верхньощелепної кістки; повний перелом обох верхньощелепних кісток на рівні носових вирізок та іклових ямок; уламкові переломи лобного та скроневого відростків лівої виличної кістки; переломи лівої гілки та тіла нижньої щелепи праворуч та ліворуч; крововиливи у оточуючі м`які тканини обличчя навколо ділянок переломів та товщі під`язикової слинної залози; забійні рани слизової лівої щоки, забійно-рвані рани обличчя, синці та садна волосистої частини голови і обличчя. Дані ушкодження виникли незадовго (у період часу, що вимірюється декількома десятками хвилин) до настання смерті, від дії тупих предметів, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті та, стосовно до живих осіб, у своїй сукупності, мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечні для життя у момент заподіяння (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.1).

- 2 група: прямі переломи 4,9 ребер праворуч та 8.9 ребер ліворуч по переднім пахвовим лініям; з крововиливами у оточуючі м`язи грудної стінки, навколо ділянок переломів, та зливними крововиливами у товщі лівого куполу діафрагми; садно в проекції правої реберної дуги. Дані ушкодження виникли у період часу, що вимірюється декількома годинами (близько 2-3 годин) до настання смерті, від дії тупих предметів, не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті та, стосовно до живих осіб, у своїй сукупності, мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.2).

- 3 група: синці та садна обох верхніх кінцівок, садна ділянок колінних суглобів, виникли незадовго до настання смерті, від дії тупих предметів або при ударі об такі, та стосовно до живих осіб, не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті та мають ознаки легких тілесних ушкоджень, (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.3).

- 4 група: різані рани волосистої частини голови, обличчя, шиї та 2-4 пальців правої кисті, які виникли незадовго до настання смерті, внаслідок ріжучої дії гострого предмету або предметів (рани мають рівні краї, гострі кінці, довжина ран переважає над глибиною ранових каналів), не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті, та стосовно до живих осіб, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.3).

Смерть ОСОБА_9 настала від комплексу внутрішньочерепної травми, у вигляді забою головного мозку, крововиливу під м`яку мозкову оболонку головного мозку, із численними лінійними та уламковими переломами кісток лицевого черепу та крововиливами у м`які покрови голови і обличчя.

Прокинувшись зранку приблизно о 05-30 години, переконавшись, що ОСОБА_9 не подає ознак життя, неповнолітній ОСОБА_7 намагався приховати сліди злочину та покинув місце події.

На підставі вищевикладеного, неповнолітній ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

До клопотання прокурором також додані копії: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000714, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2023; висновок експерта №6834/4392-Е; повідомлення про підозру від 18.10.2023, протокол допиту підозрюваного від 18.10.2023, протокол проведення слідчого експерименту від 20.10.2023; протокол проведення слідчого експерименту від 21.10.2023; постановою про визначення групи прокурорів; повідомлення про направлення обвинувального акту відносно неповнолітнього ОСОБА_7 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

При застосуванні до неповнолітнього ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків (дружини, дітей, осіб похилого віку на утриманні), зловживає алкоголем.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину відповідальність за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15-ти років.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає, що на теперішній час не зменшився та продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду.

Крім того, існує ризик незаконного впливу на свідків, оскільки судовий розгляд ще не розпочато та свідки безпосередньо не допитані судом.

Судом не встановлено обставин, які давали б підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Продовження тримання під вартою обвинуваченого за вказаних обставин є виправданим. Такий запобіжний захід відповідає завданням кримінального провадження, встановленим обставинам, особі обвинуваченого, меті застосування запобіжного заходу запобіганню зазначеним ризикам та забезпеченню належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Отже, прокурором доведено, наявність ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

З врахуванням того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 199 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів до 15.03.2024 року, згідно п. 2, ч. 4 ст. 183 КПК України без визначення розміру застави у зв`язку із загибеллю людини.

Копію ухвали після її проголошення вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому і його законному представнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1