печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі особи, в інтересах якої подано скаргу, - ОСОБА_3 і його представника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , у межах кримінального провадження № 0000589 від 19 червня 2020 року, що полягає у неповерненні вилученого майна, та про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2023 в провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , яку передано слідчому судді ОСОБА_1 23.11.2023, на бездіяльність слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , у межах кримінального провадження №0000589 від 19.06.2022, що полягає у неповерненні майна вилученого 16-17.11.2023 під час проведення обшуку в житловому будинку та господарських спорудах (погребах, верандах, тамбурах, нежитлових прибудовах, терасах, ганках, банях, саунах, хлівах, гаражах, літніх кухнях, господарських (присадибних) будівлях та спорудах, тощо, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 16-17.11.2023 було проведено обшук за вказаною адресою, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2023 у справі №757/50159/22-к, під час виконання якої вилучено майно, на яке до цього часу не накладено арешт та яке непричетне до даного кримінального провадження, а відтак вилучене майно має статус тимчасово вилученого та відповідно підлягає поверненню його законному володільцю.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Особа, в інтересах якої подано скаргу - ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що йому належить лише 288 565 доларів США, а решта вилучених під час проведеного обшуку грошових коштів належить іншим особам.

Слідчий/прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяви чи клопотання на адресу суду не надходили.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги слідчим суддею здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення представника власника майна, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000589 від 19.06.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

06.11.2023 ухвалою Печерського районного суду м. Києва, задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції ОСОБА_5 та надано дозвіл на проведення обшуку в житловому будинку та господарських спорудах (погребах, верандах, тамбурах, нежитлових прибудовах, терасах, ганках, банях, саунах, хлівах, гаражах, літніх кухнях, господарських (присадибних) будівлях та спорудах, тощо, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , який належать на праві приватної власності ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та фактично використовується для незаконної діяльності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , та іншими не встановленими на даний час особами, з метою відшукання і вилучення наступних предметів, речей та документів:

- документів щодо реалізації в адресу Міністерства оборони України товарів, в тому числі «шкарпеток трекінгових», документів щодо постачання, рознарядок Міністерства оборони України за Специфікацією, актів прийому-передачі, та інших документів щодо поставки чи передачі ПП «Концепт-Текстиль» (код 40014899) товарів та послуг на адресу Міністерства оборони України чи його підпорядкованих підрозділів (військові частини, речові склади, тощо), а також зразків товарів які були поставлені;

- первинних бухгалтерських документів, договорів, (з додатками та специфікаціями), та додатковими угодами до них, накладних, акти приймання-передачі, виконаних робіт, тощо, накладні, податкові накладні, рахунки-фактури, довіреності, платіжні документи, товарно-транспортні накладні, документи щодо руху коштів підприємств, листи підприємств щодо укладання договорів та виконання їх умов, документи щодо підтвердження цін, тощо, регістрів бухгалтерського обліку, документів щодо проведення касових та банківських операцій та інших документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин ПП «Концепт-Текстиль» (код 40014899), ТОВ «Прем`єр сокс» (код 37650977), ПП «Прем`єр сокс» (код 40501737), ТОВ «ГПЛ» (код 33190684) та ТОВ «МГ Автомотів» (код 32461061) та іншими контрагентами за період часу з 01.01.2021 по 23.10.2023, а також реєстраційних, обліково-звітних документів, податкової звітності зазначених підприємства (в тому числі, що містяться у системних блоках комп`ютерів та інших цифрових носіях інформації, комп`ютерів, ноутбуків, серверів, планшетів, електронних носіїв інформації (жорстких дисків, флеш-накопичувачів, дисків тощо) виключно якщо у їх пам`яті зберігаються проекти та/або копії вказаних документів, або доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту;

- мобільних терміналів систем зв`язку (мобільні телефони), які використовувались для підготовки та вчинення кримінального правопорушення та у пам`яті яких міститься переписка з іншими особами щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а також мобільних терміналів систем зв`язку (мобільні телефони), доступ яких обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту);

- зіпсовані документи, чорнові записи, блокноти, робочі зошити, документи з вільними зразками почерку та підписів перелічених вище осіб, та службових осіб ПП «Концепт-Текстиль» (код 40014899), ТОВ «Прем`єр сокс» (код 37650977), ПП «Прем`єр сокс» (код 40501737), ТОВ «ГПЛ» (код 33190684) та ТОВ «МГ Автомотів» (код 32461061), товари, що є предметом підприємницької діяльності, а також грошові кошти, банківські картки, що використовувалися для фінансового забезпечення вказаного кримінального правопорушення; інші предмети та документи, які самостійно або в сукупності з іншими доказами можуть мати доказове значення у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні;

- установчі, реєстраційні та фінансово-господарські документи, печатки юридичних осіб, що не зареєстровані в ЄДРПОУ як підприємства, що здійснюють фінансово-господарську діяльність за вищевказаною адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

У судовому засіданні встановлено, що майно, вилучене відповідно до протоколу обшуку від 16-17.11.2023 в житловому будинку та господарських спорудах (погребах, верандах, тамбурах, нежитлових прибудовах, терасах, ганках, банях, саунах, хлівах, гаражах, літніх кухнях, господарських (присадибних) будівлях та спорудах, тощо, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , на поверненні якого наполягає володілець, підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2022 у справі №757/50159/22-к на підставі якої працівниками органу досудового розслідування проведено слідчу дію - обшук.

Відтак, вилучене майно, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даної скарги за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності власника майна, обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що в даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна, відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог скарги, а відтак у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1