КРИМІНАЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа№ 170/459/23
Рядок - 388 Провадження № 1-кп/170/32/24
Шацький районний суд Волинської області
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2024 року сел. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в сел. Шацьк кримінальне провадження №0000175, внесене до ЄРДР 19.05.2023 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Київ,фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, раніше не судимого, військовозобов`язаного, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним під час мобілізації до Збройних сил України, проходячи військову службу у 2 стрілецькому взводі 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх вчинити, діючи з прямим умислом, у порушення вимог статей 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 11, 16, 17, 28, 30, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, будучи згідно з усним наказом тимчасового виконувача обов`язків командира 2 стрілецької роти ОСОБА_6 достовірно обізнаним про необхідність несення служби на ВОП «ШЛЮЗ» у період часу з 18:00 18.05.2023 до 18:00 20.05.2023, о 20:40 18.05.2023, з метою умисного невиконання наказу командира, самостійно залишив місце несення служби, а саме ВОП «ШЛЮЗ» (район с. Кропивники Ковельського району Волинської області) з автоматом АК-74 № НОМЕР_2 , з чотирма магазинами, з патронами калібру 5,45х39мм у кількості 29 штук, та вибув у м. Нововолинськ Володимирського району Волинської області, де проводив час на власний розсуд, і 19.05.2023 о 09:00 був затриманий на ПП «Кільце» на автодорозі Р НОМЕР_3 сполученням Ковель-Жовква, чим вчинив непокору, а саме, інше умисне невиконання наказу, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що він винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнає. Він вважає, що наказ командира виконав, заступив на чергування 18.05.2023 о 18:00, потім на прохання т.в.о. командира взводу ОСОБА_7 відвіз власним автомобілем попередній наряд військовослужбовців до місця їхнього відпочинку. Він не виконав обов`язки військової служби щодо чергування на посту, тому що 18.05.2023 приблизно о 20:40 без дозволу командира самовільно на деякий час залишив місце несення служби на ВОП (взводний опорний пункт) «ШЛЮЗ» в районі с. Кропивники Ковельського району Волинської області, і власним автомобілем марки «AUDI» А6, темно-синього кольору, р.н.з. НОМЕР_4 , зі штатною вогнепальною зброєю АК-74 № НОМЕР_2 та 29 патронами прибув у м. Нововолинськ Володимирського району Волинської області до своєї дівчини ОСОБА_8 , де перебував до 19.05.2023. Після того, як він залишив місце чергування, до нього телефонував і писав у групі (текстове і голосове повідомлення) т.в.о. командира 2 стрілецького взводу ОСОБА_7 (позивний « ОСОБА_9 ») і повідомляв, що потрібно повернутися вже. Він йому відписав текстове повідомлення (позивний « ОСОБА_10 »), що повернеться наступного дня о 10 годині ранку. Зранку він повертався на місце несення служби і був затриманий на блокпосту біля АДРЕСА_2 . Він розуміє, що т.в.о. командира роти ОСОБА_6 і т.в.о. командира взводу ОСОБА_7 - це його начальники. Наказ заступити на чергування на ВОП «ШЛЮЗ» о 18:00 18.05.2023 на дві доби він безпосередньо перед чергуванням отримав від ОСОБА_7 . Зміст наказу був йому зрозумілий. Він розумів, що повинен перебувати на ВОП «ШЛЮЗ» протягом двох діб. Перед цим він неодноразово писав рапорти на відпустку, однак його не відпускали. При цьому він вважає, що не допустив умисного невиконання наказу командира в цілому, оскільки заступив на службу о 18:00 10.05.2023, після чого тимчасово без дозволу командира залишив місце несення служби, щоб повернутися о 10:00 19.05.2023, про що попередив ОСОБА_7 . Він завжди бажав і надалі бажає проходити військову службу в ЗСУ. Для подальшого проходження військової служби він має чіткі особисті мотиви, крім того, у цій війні загинув його рідний дядько. Він успішно проходив строкову військову службу. Після початку повномасштабного вторгнення ворога на територію України він невідкладно прибув у РТЦК і СП за місцем свого проживання, однак йому було відмовлено у мобілізації. Тому він невідкладно прибув у військову частину, де проходив строкову військову службу, і був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період. Спочатку він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_5 , брав участь у бойових діях, був нагороджений; у 2023 році він був переведений у військову частину НОМЕР_1 , де перебуває в розпорядженні командира по цей час. Він має бажання надалі захищати Україну, тому планує переведення у штурмову бригаду, в місця активних бойових дій. Він щиро шкодує про вчинене, сприяв слідству у розкритті кримінального правопорушення, тому просить суд ухвалити законне рішення, з урахування усіх встановлених фактичних обставин і виправдати його, оскільки він має велике бажання невідкладно повернутися до військової служби.

На підтвердження своїх показань про те, що він мав намір повернутися на пост наступного дня після його самовільного залишення, в межах двох діб чергування, на яке він заступив, ОСОБА_4 надав суду скриншот його листування (позивний « ОСОБА_10 ») з тимчасовим виконувачем командира 2 стрілецького взводу ОСОБА_7 (позивний « ОСОБА_9 ») 18.05.2023, з якого вбачається, що на вказівку ОСОБА_7 о 21:25 через 5 хвилин повернутися на пост ОСОБА_4 о 22:58 відповів, що буде о 10 ранку (арк. 116). Крім того суд дослідив наданий ОСОБА_4 аудіозапис голосового повідомлення ОСОБА_7 . ОСОБА_4 аналогічного змісту, про невідкладне повернення на місце служби (арк. 121).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , тимчасовий виконувач обов`язків командира 2 стрілецької роти НОМЕР_6 батальйону НОМЕР_7 бригади військової частини НОМЕР_1 посвідчив, що старший солдат ОСОБА_4 перебував у його підпорядкуванні, він був безпосереднім начальником ОСОБА_4 . Він особисто на підставі попередньо доведеного до військовослужбовців бойового розпорядження ставив усний наказ з приводу бойового чергування на ВОП «ШЛЮЗ», у період часу з 18.00 год 18.05.2023 по 18.00 год 20.05.2023, який старшому солдату ОСОБА_4 довів т.в.о. 2 стрілецького взводу ОСОБА_7 . Разом з тим, під час непланової перевірки несення служби на ВОП «ШЛЮЗ» 18.05.2023 вони спільно з ОСОБА_7 виявили відсутність ОСОБА_4 на посту, інший військовослужбовець на посту повідомив, що ОСОБА_4 кудись поїхав і не повернувся. Старший солдат ОСОБА_4 порушив, фактично не виконав його усний наказ, оскільки після того, як він заступив на чергування о 18:00 18.05.2023 та відвіз на прохання т.в.о. командира взводу ОСОБА_7 попередній наряд військовослужбовців до місця їхнього відпочинку, ОСОБА_4 самовільно залишив вказане місце чергування. Він здійснив доповідь командиру батальйону про відсутність бійця на посту, було організовано пошукові заходи за місцем дислокації підрозділу. ОСОБА_4 не було, на телефонні дзвінки він не відповідав. Зранку 19.05.2023 працівники поліції повідомили, що ОСОБА_4 затримано на блокпосту і доставлено у відділення поліції. Про намір не виконати наказ щодо вказаного чергування та про будь-які поважні причини для залишення місця несення чергування ОСОБА_4 не повідомляв, дозволу залишити місце чергування він ОСОБА_4 не давав. ОСОБА_4 розповідав, що не був у відпустці, неодноразово звертався з проханням про надання відпустки, але йому було відмовлено. ОСОБА_4 просив вибачення, що залишив пост, з його слів, він мав намір повернутися до закінчення чергування, однак був затриманий. ОСОБА_4 щиро шкодував про вчинене, про причини відсутності та місцеперебування не говорив. Свідку відомо, що ОСОБА_4 мав намір продовжити військову службу в іншій військовій частині, чекав відношення про переведення. За два місяці, які ОСОБА_4 був у його підпорядкуванні, він зарекомендував себе добросовісним, відповідальним та дисциплінованим військовослужбовцем, зауважень до нього не було, порушень несення служби він не допускав.

Вказані обставини також підтвердив у суді свідок ОСОБА_7 , тимчасовий виконувач обов`язків командира 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_6 батальйону НОМЕР_7 бригади військової частини НОМЕР_1 . Свідок також суду повідомив, що 18.05.2023 ОСОБА_4 перебував у його підпорядкуванні, о 18:00 він спільно з іншим військовослужбовцем відповідно до графіку несення служби на дві доби заступив на службу ВОП «ШЛЮЗ. Він про цей наказ т.в.о. командира роти особисто 18.05.2023 повідомив ОСОБА_4 перед чергуванням. ОСОБА_4 не скаржився на стан здоров`я, не повідомляв про обставини, через які не зможе заступити на службу. Раніше ОСОБА_4 два рази звертався до нього з проханням надати йому відпустку, щоб поїхати до своєї дівчини у м. Володимир. Свідку відомо, що ОСОБА_4 мав намір продовжити військову службу в іншій військовій частині, чекав переведення у штурмову бригаду. ОСОБА_4 затримали 19.05.2023 на блок посту поблизу АДРЕСА_2 , він повертався у місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 . Після того, як було виявлено відсутність старшого солдата ОСОБА_4 на посту ВОП «ШЛЮЗ», він особисто неодноразово телефонував ОСОБА_4 на його мобільний телефон (позивний « ОСОБА_10 »), вів з ним переписку в групі (позивний свідка « ОСОБА_9 »), відправив голосове повідомлення та наголошував на необхідність невідкладно повернутися до місця несення служби, на що ОСОБА_4 в переписці пообіцяв, що прибуде на місце несення служби 19.05.2023 до 10 годині ранку.

Показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 об`єктивно узгоджуються між собою, є послідовними, узгоджуються з дослідженими судом доказами і з показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду посвідчила, що проживає у м. Нововолинську. Вона познайомилася з ОСОБА_12 у квітні 2023 року, коли він проходив військову службу в населеному пункті, де проживає її родина, і вони з того часу спілкуються. Їй відомо, що під час проходження служби ОСОБА_13 неодноразово писав рапорти на відпустку, однак його не відпускали. Вони спілкувалися по телефону. 18.05.2023 приблизно о 22:00 ОСОБА_13 приїхав до неї в м. Нововолинськ на автомобілі марки «AUDI» темно-синього кольору, з номерними знаками неукраїнської реєстрації, тому що наступного дня вона планувала їхати у Республіку Польща на роботу. Він сказав, що до 10 год. ранку повинен повернутися у військову частину, 3-4 рази розмовляв по телефону. Вона думала, що йому дали відпустку, про проблеми він не розповідав. Приїхав у військовій формі, з автоматом через плече. Вона думала, що це нормально. Владислав виїхав з м. Новолинська наступного дня приблизно о 08:00, через годину зателефонував і сказав, що його затримали, щоб вона не хвилювалася, по можливості ще зателефонує. Її це здивувало, тому що їй відомо, що ОСОБА_13 хороший військовий, він не хотів бути в теробороні, планував переведення у спецпідрозділ ЗСУ, в місце активних бойових дій. Служба у нього завжди була на першому місці, їй це навіть було образливо.

Показання свідка ОСОБА_11 є послідовними і узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженими судом доказами. Згідно з вимогами статей 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, а громадяни України проходять військову службу відповідно до законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженими відповідними Законами України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», воєнний стан в Україні продовжено по цей час.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно перебувати в розташуванні військової частини або в місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Стаття 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначає необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України і покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; дорожити бойовою славою Збройних сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних сил України; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Відповідно до ст. 17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань, покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних сил України.

Згідно зі ст. 28 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних сил України.

Згідно зі ст. 30 Статуту внутрішньої служби ЗСУ начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно із записами військового квитка серії НОМЕР_8 , виданого 15.10.2019 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 проходив строкову військову службу у період з 16.10.2019 до 06.04.2021 у військовій частині НОМЕР_5 . 24.02.2022 ОСОБА_4 призвано на військову службу під час мобілізації до Збройних сил України. Він проходив службу у військовій частині НОМЕР_5 з 24.02.2023 до 31.03.2023; та з 01.04.2023 - у військовій частині НОМЕР_1 (арк. 177-179).

Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.04.2023 №91 та від 30.04.2023 №120, старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого стрільця-оператора 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 (арк. 92, 93).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по технічній частині) від 02.05.2023 №4, з додатком Відомістю перезакріплення зброї за особовим складом військової частини НОМЕР_1 , за старшим солдатом 2СР ОСОБА_4 перезакріплено зброю АК-74 № НОМЕР_2 , штикбагнет 1, магазини 4 (у Відомості №40). Закріплення вказаної зброї перед цим, 30.04.2023 старший солдат ОСОБА_4 засвідчив своїм підписом у Відомості закріплення зброї за особовим складом АК-74 2СР (арк. 94-96).

Зі змісту службової характеристики від 19.01.2023 старшого солдата ОСОБА_4 , гранатометника 3 відділення 3 взводу охорони 9 роти охорони 4 батальйону охорони військової частини НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_4 характеризується посередньо, займаній посаді відповідає (арк. 120).

Зі змісту службової характеристики старшого солдата ОСОБА_4 , який перебуває на посаді старшого стрільця-оператора, за підписом ТВО командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_14 , вбачається, що ОСОБА_4 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 01.04.2023 характеризується посередньо, заохочень не має, самовільно залишив частину. Дату видачі цієї характеристики не вказано (арк. 97).

У характеристиці від 05.04.2021 №403 з військової частини НОМЕР_5 , місця проходження ОСОБА_4 строкової військової служби, вказано, що за час проходження служби у 9 роті охорони 3 батальйону охорони старший солдат ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивного боку як розумний, ініціативний військовослужбовець. Знає посади, військові звання і прізвища своїх прямих начальників, шанує честь і гідність товаришів по службі, користується авторитетом у військовому колективі. Виявляє повагу до командирів, їх накази виконує своєчасно та в повному обсязі. Дотримується правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання. Сумлінно вивчає військову справу, систематично вдосконалює рівень власних знань. Знає та зразково виконує свої службові обов`язки із суворим додержанням вимог статутів Збройних Сил України. З предметів бойової підготовки має хороші результати, в стройовому відношенні підтягнутий добре. Дотримується правил носіння військової форми одягу. Допущений до несення вартової служби зі зброєю. Залучається до несення служби у складі варт з посиленим пропускним режимом, в тому числі на об`єктах Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України у якості чергового контрольно-пропускного пункту, помічника начальника варти та розвідного. Добре володіє особистою зброєю, тримає її завжди справною та готовою до бою. За характером активний, комунікабельний, дисциплінований. Проявляє розумну ініціативу, цілеспрямований. Нагороджений пам`ятним нагрудним знаком «101 окрема бригада охорони Генерального штабу Збройних сил України» (арк. 203).

Рапортом ТВО командира роти старшого солдата ОСОБА_15 командиру військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2023 зафіксовано, що під час перевірки особового складу було виявлено, що старший солдат ОСОБА_4 залишив пост зі зброєю; на телефонні дзвінки не відповідає; пошукові дії результату не дали (арк. 169).

З доповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2023 вбачається, що 19.05.2023 керівництву військової частини стало відомо про те, що 19.05.2023 приблизно в 00:15 під час перевірки особового складу наряду, який ніс бойове чергування на ВОП «ШЛЮЗ» в районі АДРЕСА_2 було виявлено відсутність старшого солдата ОСОБА_4 , який залишив пост зі зброєю (АК-74 5,45 № НОМЕР_2 з набоями), ймовірно на автомобілі марки «AUDI» темного кольору. Розшук результатів не дав, на телефонні дзвінки ОСОБА_4 не відповідає. Наказом від 19.05.2023 №244 призначено службове розслідування (арк. 172).

З повідомлення про виявлення ознак кримінального правопорушення від 19.05.2023 №1529/3/2706 та витягу з ЄРДР вбачається, що 19.05.2023 о 12:29 за повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 до ЄРДР внесено відомості про те, що 19.05.2023 приблизно в 00:15 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 самовільно залишив місце несення служби, а саме ВОП «ШЛЮЗ» в с. Кропивники Ковельського району Волинської області, зі зброєю, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану (арк. 29, 20, 31).

З рапорту поліцейського ВП №1 (м. Любомль) Ковельського РУ ГУНП у Волинській області вбачається, що 19.05.2023 отримано заяву та зареєстровано в журналі ЄО за №1993 як «інші військові злочини». В результаті опрацювання інформації встановлено, що 19.05.2023 о 01:41 від начальника штабу військової частини НОМЕР_1 надійшло повідомлення на службу НОМЕР_9 про те, що 19.05.2023 приблизно о 19:00 старший солдат ОСОБА_4 , 1999 р.н., самовільно залишив бойове чергування в н/п Кропивники, мав при собі автоматичну зброю АК-74 та чотири ріжки до неї. О 19:00 він повідомив, що має намір поїхати в магазин, сів за кермо автомобіля «AUDI» (універсал) темно-синього кольору, який туди приїхав за невідомих обставин, на дзеркалах були синьо-жовті наклейки у вигляді державного стягу. Вказаний солдат мав при собі мобільний телефон з номером НОМЕР_10 , на дзвінки не відповідає або оператор повідомляє, що телефон вимкнений. Про будь-які обставини, що могли спонукати до таких дій, нікому не повідомляв, зі слів заявника, приблизно два тижні тому до нього мала приїхати його дівчина, але не приїхала. Його матір ОСОБА_16 повідомила, що син телефонував та повідомив, що найближчим часом він повернеться до частини. Працівникам поліції було доручено проводити заходи для встановлення місця перебування ОСОБА_4 (арк. 37, 38).

Згідно з рапортом поліцейського Володимирського РВП ГУНП у Волинській області 19.05.2023, отримано заяву та зареєстровано ЄО за №4321. В результаті опрацювання інформації встановлено, що 19.05.2023 о 08:58 зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що, 19.05.2023 о 08:59 поліцейським ОСОБА_17 в м. Володимир на ПП «Кільце» на автошляху Р-15, сполученням Ковель-Жовква, 47 км, згідно з орієнтуванням військової частини НОМЕР_1 про те, що 18.05.2023, приблизно о 19:00, військовослужбовець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на власному автомобілі марки «AUDI А6», темно-синього кольору, р.н.з. НОМЕР_4 , зі штатною вогнепальною зброєю АК-74 № НОМЕР_2 та чотирма спорядженими магазинами самовільно залишив місце тимчасового розташування військової частини в АДРЕСА_2 , зупинено вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_4 . Викликано слідчо-оперативну групу (арк. 41).

Вказані у рапорті поліцейського обставини підтвердив в допитаний в судовому засіданні свідок поліцейський ОСОБА_17 , який здійснював чергування на блокпосту, що розташований при виїзді з м. Володимир (Ковельське кільце), автодорога сполученням Ковель-Жовква, Р-15, 47 км. Приблизно о 09:15 год він побачив вказаний в орієнтуванні автомобіль, який рухався у напрямку м. Ковель, дорогою, якою можна доїхати до сел. Шацьк. На вимогу працівників поліції автомобіль відразу зупинився, ОСОБА_4 супротив не чинив, надав відповідні документи, особу встановили за військовим квитком, повідомили водія про причину зупинки. ОСОБА_4 сказав, що здогадується, чому його зупинили, повідомив, що їздив до своєї дівчини, і повертається у тимчасове місце дислокації в/ч НОМЕР_1 , де проходить військову службу; він поводив себе спокійно. В автомобілі був АК-74, магазин з набоями був від`єднаний; назва і номер зброї з магазинами співпадали з указаним у військовому квитку ОСОБА_4 . Поліцейський повідомив про подію на лінію «102», викликав слідчо-оперативну групу. ОСОБА_4 , сказав, що все розуміє, і з усім погоджується. Через 10-15 хв приїхала слідчо-оперативна група, яка працювала на узбіччі біля блокпоста. З ОСОБА_4 спілкувалася служба військового правопорядку та слідчий.

Протоколом огляду місця події від 19.05.2023 зафіксовано, що у період часу з 09:15 по 10:05, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_18 , за згодою водія ОСОБА_4 , провів огляд автомобіля марки «AUDI» моделі А-6, р.н.з. НОМЕР_4 , темно-синього кольору. Під час огляду вказаного автомобіля заборонених речей не виявлено. В задній частині салону автомобіля перебував автомат марки АК-74, 1982 року випуску, № НОМЕР_2 , з увімкненим запобіжником, без магазину, патрони відсутні. Вказаний автомат вилучено та поміщено в спецпакет НПУ серії ХТН0047709. В багажнику автомобіля виявлено військове спорядження: магазин № НОМЕР_11 , не споряджений; магазин № НОМЕР_12 , не споряджений; магазин №7 не споряджений; магазин "5,45" споряджений, наявні 29 патронів калібру 5,45мм. Вказані магазини вилучено та поміщено у спецпакет НПУ серії SUD3041555; патрони у кількості 29 штук вилучено та поміщено у спецпакет НПУ серії WAR0064089. Автомобіль марки «AUDI» моделі А-6, р.н.з. НОМЕР_4 , темно-синього кольору було вилучено і поміщено на майданчик Володимирського РВП ГУНП у Волинській області (арк. 42).

Постановою слідчого від 19.05.2023 автомат АК-74 № НОМЕР_2 , чотири магазини до нього; 29 патронів калібру 5,45 мм; автомобіль марки «AUDI» моделі А-6 р.н.з. НОМЕР_4 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000175 (арк. 43-44).

ІНФОРМАЦІЯ_5 спільно з органами спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, територіальними управліннями Державного бюро розслідувань та НПУ, під час проведення широкомасштабного розшуку військовослужбовців, які СЗЧ у період з 24.02.2022, спланованого з 01.05.2023 по 31.05.2023, проведено заходи з установлення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 по мобілізації старшого солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 19.05.2022 о 00:15 самовільно залишив пост зі зброєю (АК-74, 5,45 № НОМЕР_2 , з набоями в кількості 120 штук). Проведеними першочерговими невідкладними розшуковими заходами було встановлено та затримано старшого солдата ОСОБА_4 , його було доставлено в ІНФОРМАЦІЯ_6 для надання пояснень за цим фактом. Після прибуття представників в/ч НОМЕР_1 , в супроводі військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 доставили для прийняття процесуальних рішень до Третього СВ (з дислокацією у м. Луцьк) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові (арк. 39).

Згідно з актом службового розслідування, проведеного на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2023 №244, старший солдат ОСОБА_4 в порушення усного наказу т.в.о. командира 2 стрілецької роти старшого солдата ОСОБА_6 про несення бойового чергування у період з 18:00 18.05.2023 до 18:00 20.05.2023 на посту ВОП «ШЛЮЗ» в районі АДРЕСА_2 , залишив вказаний пост зі зброєю з набоями, ймовірно автомобілем марки «AUDI» темного кольору, що 18.05.2023 приблизно о 20:40 було виявлено під час перевірки особового складу, який несе бойове чергування на вказаному посту. 19.05.2023 старшого солдата ОСОБА_4 було затримано на ПП «Кільце» на автодорозі Р НОМЕР_3 сполученням АДРЕСА_2 . Внаслідок описаних дій старший солдат ОСОБА_4 в порушення та невиконання наказу командира не здійснював несення служби на ВОП «ШЛЮЗ» (арк. 174, 175).

Результати вказаного службового розслідування також викладено у наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2023 №220 (арк. 180-182).

19.05.2023 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України (арк. 53-57).

Під час судового розгляду прокурор змінив обвинувачення і надав суду обвинувальний акт, затверджений 11.12.2023, про обвинувачення Мельника у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України (арк. 183-192).

Отже, на підставі досліджених доказів суд установив, що обвинувачений старший солдат ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та підлеглим стосовно тимчасового виконувача обов`язків командира 2 стрілецької роти старшого солдата ОСОБА_6 , і ОСОБА_4 цього не заперечує. Отже, ОСОБА_4 є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 402 КК України.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 402 КК України полягає у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, а також в іншому умисному невиконанні наказу начальника, вчиненій в умовах воєнного стану. Це злочин з формальним складом.

Суд установив, і ОСОБА_4 цього не заперечує, що згідно з усним наказом тимчасового виконувача командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , який довів до нього тимчасовий виконувач командира 2 стрілецького взводу ОСОБА_7 , військовослужбовець старший солдат ОСОБА_4 був зобов`язаний заступити на пост ВОП «ШЛЮЗ», розташований в районі с. Кропивники Ковельського району Волинської області, для несення служби в період часу з 18.00 18.05.2023 до 18.00 20.05.2023, тобто на дві доби. 18.05.2023 о 18:00 ОСОБА_4 заступив на чергування, потім виконав прохання ОСОБА_7 відвезти автомобілем попередню зміну військовослужбовців до місця їх відпочинку, і повинен був повернутися на місце несення служби і перебувати там протягом двох діб. Проте 18.05.2023 приблизно о 20:40 під час перевірки особового складу, що ніс чергування на вказаному посту, було виявлено відсутність на посту старшого солдата ОСОБА_4 , зі зброєю і набоями.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_4 вчинив дії, що утворюють об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме, непокору, оскільки він, умисно не виконав в повному обсязі наказ начальника, в умовах воєнного стану, хоча відкрито про таке невиконання наказу не заявив.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Суд дослідив психічне ставлення ОСОБА_4 до його дій, пов`язаних із невиконанням наказу начальника, що виразилися у залишенні місця чергування без дозволу начальника. ОСОБА_4 суду повідомив, що він заступив на чергування, після чого свідомо на певний час залишив місце чергування і планував повернутися наступної доби, тобто до звершення чергування. Отже, ОСОБА_4 бажав так вчинити і вчинив, усвідомлюючи, що він вчиняє це самовільно, без дозволу начальника, що на місці чергування залишається ще один військовослужбовець. Суд вважає, що, маючи досвід строкової військової служби та понад рік військової служби в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 не міг не усвідомлювати протиправність і суспільну небезпечність своїх дій, вчинених в умовах воєнного стану, всупереч наказу начальника.

Тому суд вважає, що військовослужбовець ОСОБА_4 діяв з прямим умислом.

Безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, є порядок виконання наказів у військових формуваннях України, який забезпечує необхідні в умовах військової служби відносини підлеглості та військової честі. Положеннями статті 37 Статуту ЗСУ передбачено, що військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь», і потім виконує наказ. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Досліджені судом докази і показання ОСОБА_4 підтверджують, що він, отримавши наказ начальника, правильно зрозумів зміст відданого йому наказу, не доповів про неможливість його виконання, не вказав поважну причину невиконання вказаного наказу безпосередньо начальнику, а всупереч наказу начальника самовільно залишив чергування, чим порушив відносини підлеглості та військової честі. Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 спрямовані на посягання на охоронюваний нормою ч. 4 ст. 402 КК України об`єкт, тобто порядок виконання наказів у військових формуваннях України.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, перевіривши та оцінивши докази, з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність наданих суду і безпосередньо досліджених судом доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення по суті кримінального провадження, виходячи з усього комплексу встановлених під час судового розгляду фактичних обставин кримінального правопорушення, суд дійшов переконання, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті після зміни прокурором обвинувачення в суді, підтверджено дослідженими судом доказами поза розумним сумнівом. Суд вважає, що поза розумним сумнівом доведено кожен з елементів складу вказаного кримінального правопорушення. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у непокорі, тобто іншому умисному невиконанні наказу, вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак вчинив умисний тяжкий злочин. Він є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем постійного проживання та місцем військової служби характеризується позитивно та посередньо, брав участь у бойових діях.

Суд установив, що на цей час військовослужбовець ОСОБА_4 перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

За час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_5 ОСОБА_4 має заохочення: 23.06.2020 він нагороджений пам`ятним нагрудним знаком «101 окрема бригада охорони Генерального штабу Збройних сил України»; 06.04.2021 йому оголошено Подяку за якісне та сумлінне виконання обов`язків під час проходження служби у 3 батальйоні охорони НОМЕР_13 окремої бригади охорони Генерального штабу Збройних сил України; за участь у визволенні АДРЕСА_3 його було нагороджено почесним нагрудним знаком Головнокомандувача ЗСУ «Сталевий хрест».

При призначенні покарання суд також враховує, що ОСОБА_4 у день введення в Україні воєнного стану, будучи особою 22-річного віку, добровільно прибув у військову частину, де проходив строкову військову службу, і був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період та направлений для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_5 , де мав заохочення, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

З показань обвинуваченого ОСОБА_4 та свідків, його безпосередніх начальників, вбачається, що він розкаюється у тому, що фактично вчинив. Суд вважає, що твердження ОСОБА_4 про невизнання винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину зумовлене тим, що він не розуміє тонкощів юридичної кваліфікації його дій. Тому суд оцінює визнання ОСОБА_4 фактичних обставин злочину та жаль з приводу того, що це сталося, як його щире каяття, що підтверджено його показаннями та поведінкою в судових засіданнях, до виходу суду в нарадчу кімнату.

Тому до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить його щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, його молодий вік і активну життєву позицію військовозобов`язаного, пов`язану з бажанням продовжувати захищати Україну в умовах воєнного стану.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

З урахуванням викладеного ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією частини статті, що передбачає покарання за вчинене кримінальне правопорушення. На думку суду, такий строк покарання, з урахуванням усіх установлених судом обставин у їх сукупності, буде необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Прокурор вважає, що, враховуючи особу обвинуваченого, його позитивні характеристики, заохочення, відсутність судимості у минулому, суд може розглянути можливість виправлення обвинуваченого шляхом звільнення його від відбування покарання з випробуванням, передбаченим ст. 75 КК України.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , конкретні фактичні обставини події, обставини, що позитивно характеризують обвинуваченого, суд дійшов переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, але в умовах здійснення уповноваженим органом з питань пробації постійного контролю за його поведінкою протягом мінімального іспитового строку. У разі продовження проходження ОСОБА_4 військової служби, про що він заявив під час судового розгляду, нагляд за поведінкою військовослужбовця слід доручити командиру військової частини, у якій він проходитиме військову службу.

Судом також установлено, що у цьому кримінальному провадженні відповідно до протоколу затримання від 19.05.2023, ОСОБА_4 було затримано о 09:00. Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.05.2023 щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів, до 17.07.2023 включно, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становило 214 720 грн (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень), та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Згідно з повідомленням начальника ДУ «Луцький слідчий ізолятор», ОСОБА_4 26.05.2023 було звільнено з установи після внесення заставодавцем ОСОБА_19 застави в розмірі 214 720 грн, згідно з ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.05.2023. Отже, ОСОБА_4 фактично утримувався під вартою з часу затримання, тобто з 09:00 19.05.2023, до 26.05.2023, дня звільнення його з установи після внесення застави (арк. 50-52, 66, 67, 68).

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 25.05.2023, слід скасувати (арк. 48, 49).

Питання про речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України (арк. 43, 44, 81). З показань ОСОБА_4 суд установив, що речовий доказ автомобіль марки «AUDI» моделі А-6, р.н.з. НОМЕР_4 , повернуто ОСОБА_4 .

Згідно з висновком експерта від 02.06.2023 №СЕ-19/103-23/5666-БЛ, слідчий призначив експертизу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, зокрема, за кваліфікуючою ознакою вчинення дезертирства зі зброєю, для отримання відомостей, які, на думку слідчого, є необхідними для належної кваліфікації дій ОСОБА_4 . Проте під час судового розгляду за зміненим обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 402 КК України. Суд вважає, що обставини зміненого обвинувачення вказаний висновок експерта не підтверджує, тому витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні, у зв`язку із проведенням судової балістичної експертизи, що становлять 1 912,00 грн, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 368, 370 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України, у разі подальшого проходження ОСОБА_4 військової служби, для здійснення нагляду за засудженим військовослужбовцем копію вироку направити для виконання командиру військової частини, у якій ОСОБА_4 проходитиме військову службу.

Заставу в розмірі 214 720 грн (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень), внесену 26.05.2023 на депозитний рахунок ТУ ДСА в Волинській області, після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_19 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 25.05.2023, на майно: автоматичну зброю АК-74 1982 р.в., № НОМЕР_2 , неспоряджені магазини в кількості чотири штуки, патрони калібру 5,45мм в кількості 29 штук (після експертного дослідження повернуто 25 патронів та 4 відстріляні гільзи).

Речові докази у кримінальному провадженні: автоматичну зброю АК-74 1982 р.в., № НОМЕР_2 , неспоряджені магазини в кількості чотири штуки, патрони калібру 5,45мм в кількості 25 штук та 4 відстріляні гільзи повернути в розпорядження військової частини НОМЕР_1 ; автомобіль марки «AUDI» моделі А-6, р.н.з. НОМЕР_4 , повернути ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні, в розмірі 1 912,00 грн (одна тисяча дев`ятсот дванадцять гривень) віднести на рахунок держави.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Шацький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя Шацького районного суду Волинської області ОСОБА_1