Провадження №1-кп/522/2588/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку

12 грудня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у спрощеному провадженні, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні №0000401внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2023 року, у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 22.07.2022 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.345 КК України обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням строком на 2 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

23.06.2023 року приблизно о 22 годині ОСОБА_3 , перебуваючи у дворі житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у процесі раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс правою рукою стиснутою в кулак удар в область обличчя, а саме в ніс потерпілого, спричинивши ОСОБА_4 , згідно із висновком експерта за №869 від 06.07.2023 року, тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани та синця носа, які згідно п.2.3.3. та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я

Як вбачається, із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 не оспорював встановлені під час дізнання обставини, і згодний із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні, а також беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України у умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, про що підписав 19.07.2023 року, у присутності захисника ОСОБА_5 відповідну заяву.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 згодний із розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні, про що підписав 19.07.2023 року відповідну заяву.

У порядку, передбаченому ст.302 КПК України, прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 надіслав до Приморського районного суду м. Одеси обвинувальний акт, у якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно до ч.1 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.302 КПК України, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.381 КПК України, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, та те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ,суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення.

Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує рецидив злочинів.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) зазначено, що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Як зазначено у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) виправні роботи призначаються тільки працюючим і відбуваються за місцем роботи засуджених.

На думку суду, призначення покарання у вигляді штрафу або виправних робіт є неможливим, так як обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту, або громадських робіт не буде достатнім для виправлення указаного обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності вище зазначеної однієї пом`якшуючої покарання обставини, однієї обставини, що обтяжує покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, призначення якого не заборонено, згідно до ч.3 ст.61 КК України.

На підставі вище указаного, суд вважає, що такий вид покарання буде достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається, із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 не відбув покарання - обмеження волі строком на 2 роки за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2022 року. Згідно до ст.71, 72 КК України суд зобов`язаний призначити йому покарання за сукупністю вироків, із врахуванням невідбутого покарання за вище указаним вироком суду.

На підставі ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, із урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , однієї обставини, що пом`якшує покарання, однієї обставини, що обтяжує покарання, суд вважає необхідним не повністю, а частково приєднати до знову призначеного покарання, покарання невідбуте цим обвинуваченим за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2022 року у вигляді обмеження волі.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Керуючись ст.ст. 302, 331, 367-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті обмеження волі строком на 2 / два/ роки.

На підставі ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків до знову призначеного ОСОБА_3 за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2023 року покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 / два/ роки, частково приєднати невідбуте ним покарання за попереднім вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2022 року у вигляді обмеження волі строком на 6 /шість/ місяців, та остаточно призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 /два/ роки 6 /шість/ місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1

12.12.2023