Справа № 489/2796/22
Провадження № 1-кп/489/448/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

31 січня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження №0000162 від 12.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 за статтями 189 ч. 4, 146 ч. 2, 263 ч. 1, 436-2 ч. 1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

До суду прокурор подав клопотання про призначення судової лінгвістичної експертизи з метою дослідження текстових повідомлень з мобільних терміналів обвинуваченого ОСОБА_3 на предмет наявності в них виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію проти України, оскільки це матиме значення для встановлення обставин кримінального провадження в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, при цьому вказав, що під час досудового розслідування стороною обвинувачення вказана експертиза не призначалася.

Обвинувачений та захисник заперечили проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та матеріали судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Ч. 2 ст. 242 КПК України містить вичерпний перелік підстав обов`язкового призначення експертизи: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

Системний аналіз вказаних положень кримінального процесуального законодавства вказує на те, що призначення експертизи на стадії судового розгляду є правом, а не обов`язком суду, і лише за наявності відповідних підстав, прямо вказаних у законі та за умови, що прокурор доведе, що така експертиза не могла бути призначена на стадії досудового розслідування.

Натомість судом встановлено, що під час досудового розслідування стороною обвинувачення не вживалися заходи для призначення та проведення заявленої у клопотанні експертизи та прокурором не доведено неможливість її проведення саме під час досудового розслідування. Натомість сторона обвинувачення на стадії досудового розслідування, керуючись такими загальними засадами кримінального провадження як змагальність та диспозитивність, залучила для дослідження відповідних текстових повідомлень обвинуваченого спеціаліста, вважаючи його висновок від 12.09.2022 належним, достатнім та допустимим доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 436-2 КК України. Після отримання вказаного висновку стороною обвинувачення не приймалося рішення про призначення експертизи з даного питання, незважаючи на те, що після складення 12.09.2022 вказаного висновку спеціаліста і до закінчення 03.10.2022 досудового розслідування шляхом складення обвинувального акту мала достатньо часу для можливості призначення такої експертизи.

Також, порушені у клопотанні прокурора підстави для призначення експертизи не входять до переліку встановлених КПК України підстав для призначення експертизи судом саме на стадії судового розгляду, призначення якої, як вказувалося вище, є правом, а не обов`язком суду.

Крім того, суд враховує, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 перебуває у провадженні суду протягом тривалого часу, з жовтня 2022 року, протягом вказаного періоду прокурор не звертався до суду з клопотанням про призначення вищевказаної експертизи, натомість відносно обвинуваченого застосований найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, протягом якого останній тривалий час перебуває під вартою, та у випадку безпідставного призначення заявленої прокурором експертизи строк розгляду кримінального провадження буде продовжений на невизначений час до її проведення, що може мати наслідком порушення положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо того, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

У зв`язку з цим, суд доходить висновку, що клопотання прокурора про призначення судової лінгвістичної експертизи задоволенню не підлягає у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись статтями, 332, 333, 372 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора про призначення судової лінгвістичної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1