Провадження № 1-кс/686/8718/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах військової частини НОМЕР_1 , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

встановив:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах військової частини НОМЕР_1 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У скарзі ОСОБА_3 , окрім іншого, йдеться про те, що 03.10.2023 р. до ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, було направлено підписане командиром військової частини НОМЕР_1 повідомлення про вчинення посадовими особами КНП «ХОЗзНПД» Хмельницької обласної ради кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426 КК України, однак, всупереч ст.214 КПК України, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесенні не були. У скарзі ОСОБА_3 просить: зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, внести до ЄРДР відповідні відомості та розпочати розслідування за повідомленням військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2023 р. (вих.№4876) про вчинення посадовими особами, під час проведення 20.09.2023 р. медичного огляду ВЛК, КНП «ХОЗзНПД» ХОР, кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426 КК Україну, та через 24 години, з моменту внесення таких відомостей, надати до військової частини НОМЕР_1 витяг з ЄРДР.

ОСОБА_3 , який клопотав про розгляд скарги без його участі, та представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явились.

Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вказане, враховуючи принцип диспозитивності, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги та надані матеріали перевірки, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями частини 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із наданих копій матеріалів перевірки вбачається, що дійсно 03.10.2023 р. військова частина НОМЕР_1 , в особі командира ОСОБА_4 , зверталась до ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, яке було зареєстровано за №16154-23/х від 03.10.2023 р. У вказаному повідомленні представник військової частини НОМЕР_1 повідомляв, що «у військовій частині НОМЕР_1 проведено службове розслідування за фактом самогубства солдата ОСОБА_5 , якого, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2022 № 74, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення. Встановлено, що близько 27.07.2023 року солдат ОСОБА_5 , розвідник-номер обслуги 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , був направлений до військового шпиталю НОМЕР_2 в м.Дніпро на стаціонарне лікування (консультацію), з подальшим проходженням медичного огляду військово-лікарською комісією, з метою визначення придатності до військової служби, з попереднім діагнозом: наслідки перенесених повторних контузій (03.2022, 16.02.2023), у вигляді початкових явищ дисциркуляторної енцефалопатії з цефалгічними й вестибулоатактичними проявами, розлад адаптації. 12.08.2023 р., начальником клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_5 був направлений до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психічної допомоги», за адресою: вул.Бехтерева, 1, м.Дніпро, у зв`язку з вживанням наркотичних речовин та ПАР (маріхуана, мікси, гриби). 26.08.2023 р. був направлений до комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з наданням психіатричної допомоги» (с.Скаржниці Розсошанської ТГ Хмельницького району Хмельницької області) на лікування, з подальшим проходженням військово-лікарської комісії, з метою визначення придатності до військової служби. 24.09.2023 р. ОСОБА_5 надав довідку військово-лікарської комісії №847 від 20.09.2023 р. про проведення медичного огляду ВЛК КНП «ХОЗзНПД» ХОР 20 вересня 2023 р. Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): помірно виражений, короткотривалий розлад адаптації у вигляді змішаного порушення емоцій та поведінки з переважанням тривожно-депресивного синдрому та інсомнічного компоненту у зв`язку з епізодичним вживанням психоактивних речовин («солі», «гриби», канабіноїди), на підставі статей 17-в, 54-в графи II Розкладу хвороб придатний до військової служби. Після отримання контузії, ОСОБА_5 почав зловживати психоактивними речовинами (солі, гриби, канабіноїди), пояснюючи тим, що психіка не справлялась, тому, знайшов такий вихід собі допомогти, у зв`язку з турбуванням головного болю, тривоги, пригніченого настрою, періодичної нудоти, загальної слабкості, погіршення сну. У зв`язку з порушенням вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України №402, голова комісії, згідно своїх службових обов`язків, в умовах особливого періоду, діючи умисно, тобто, усвідомлюючи характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, маючи медичну освіту і будучи обізнаним, визнав придатним до військової служби ОСОБА_5 , в якого присутнє епізодичне вживання психоактивних речовин, що приводить до військової дисципліни, створення у військовому середовищі уяви вседозволеності, підриву загального стану бойової готовності в подальшому, яке призвело до самогубства солдата ОСОБА_5 . Враховуючи вищевикладене, вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами під час проведення медичного огляду ВЛК КНП «ХОЗзНПД» ХОР від 20.09.2023 р., згідно ч.4 ст.426 КК України. З посиланням на ст.214 КПК України, представник військової частини НОМЕР_1 просив: невідкладно, але не пізніше 24 годин після надходження даного повідомлення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань; про результати розгляду цього повідомлення проінформувати військову частину НОМЕР_1 та надати витяг з ЄРДР на вказану ним електронну адресу.»

За результатом розгляду цього повідомлення військової частини НОМЕР_1 , останній було скеровано лист, за підписом керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, №16154-23/х/14-01-01-5689/2023 від 10.10.2023 р., який фактично свідчить про той факт, що відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за поданим військовою частиною НОМЕР_1 , в особі командира ОСОБА_4 , повідомленням від 03.10.2023 р., внесені не були.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за повідомленням, є саме наявність у цьому повідомленні обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, у повідомленні військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2023 р. викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, зокрема й того, яке передбачене ч.4 ст. 426 КК України, оскільки це повідомлення не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, зокрема, не свідчить це повідомлення від 03.10.2023 р. про те, що у випадку, про який повідомляв представник військової частини НОМЕР_1 , мала місце бездіяльність військової влади, зокрема, що будь-яка військова службова особа саме умисно: не припинила кримінальне правопорушення, що вчинялось підлеглим, або не направила до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, або ж не виконала дій, які вона за своїми службовими обов`язками повинна була виконати), не містить це повідомлення й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій осіб за відповідною статтею Кримінального кодексу України. Аргументи, висловленні у повідомленні військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2023 р. та у скарзі ОСОБА_3 про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426 КК України, фактично ґрунтуються на власній оцінці представників вказаної військової частини та зводяться до незадоволення і суб`єктивної незгоди з виданою, за результатами проведення медичного огляду ВЛК КНП «ХОЗзНПД» ХОР 20.09.2023 р., солдату по мобілізації ОСОБА_5 довідки військово-лікарської комісії КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради №847 від 20.09.2023 р. Однак, ні вищеозначене повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, ні долучені до цього повідомлення документи, жодним чином не свідчать, що представниками вказаної військово-лікарської комісії не були виконані їх службові обов`язки, і що саме внаслідок невиконання цих обов`язків настали тяжкі наслідки у вигляді загибелі ОСОБА_5 . До того ж, самі твердження представника військової частини НОМЕР_1 , викладені в означеному повідомленні про вчинення кримінального правопорушення, а також аргументи, викладені у скарзі ОСОБА_3 , про вчинення, на їх думку, кримінального правопорушення, зокрема, й передбаченого ч.4 ст.426 КК України, недостатні для того, щоб розпочати досудове розслідування, адже, досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які реально свідчать саме про вчинення кримінального правопорушення, і не можуть вказані обставини слугувати механізмом для притягнення до відповідальності службових осіб, у разі прийняття ними рішень та вчинення дій, зміст та порядок здійснення яких не задовольняє когось із зацікавлених осіб.

У п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява №70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив військовій частині НОМЕР_1 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя не вбачає підстав для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за повідомленням військової частини НОМЕР_1 . Ініціювання кримінального переслідування щодо осіб, за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Враховуючи, що уповноваженою особою ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про яку йдеться у поданій ОСОБА_3 , який діє в інтересах військової частини НОМЕР_1 , скарзі, тому у задоволенні цієї скарги слід відмовити.

Відповідно, не підлягають до задоволення й вимоги скарги щодо зобов`язання уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, вносити відомості до ЄРДР саме за визначеною у прохальній частині скарги кваліфікацією, із зазначенням саме визначених ОСОБА_3 обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також щодо початку досудового розслідування та надання скаржнику витягу з ЄРДР, оскільки вказані вимоги є похідними від вимоги щодо зобов`язання внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, у задоволенні якої скаржнику відмовлено.

Керуючись ст.ст. 110, 214, 303- 307, 309, 372, 395 КПК України,-

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах військової частини НОМЕР_1 , на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя