Справа № 466/7197/22
Провадження № 1-кп/466/300/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд міста Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження за №0000631 від 03.08.2022 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, працездатного, працюючого у ФОП « ОСОБА_6 », не одруженого, із середньою спеціальною освітою, раніше судженого 30.12.2015 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.3 ст.187, ст.69 ст.75 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з іспитовим строком 3 роки, вироком Львівського апеляційного суду від 02.06.1016 вирок від 30.12.2015 змінено та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.08.2020 невідбуту частину покарання 1 рік 6 місяців 7 днів замінено більш м`яким покаранням у виді виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 засуджений 30.12.2015р. вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, зміненим вироком Львівського апеляційного суду від 02.06.2016р., за ч.3 ст. 187 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.08.2020р., відповідно до ст. 82 КК України, ОСОБА_4 невідбуту частину покарання 1 рік 6 місяців 7 днів позбавлення волі замінено більш м`яким покарання у виді виправних робіт на невідбутий термін з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави.

18.09.2020 ОСОБА_4 згідно п. 7 глави 2 розділу IV Наказу №272/5 від 29.01.2019 «Про затвердження порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань не пов`язаних з позбавленням волі», відповідальною посадовою особою Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області роз`яснено порядок виконання покарання у виді виправних робіт, повідомлено, що останній у відповідності до ч. 6 ст. 41 КВК України, зобов`язаний додержуватися встановлених відповідно до закону порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межу України без погодження уповноваженого органу з питань пробації та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт.

28.10.2021, ОСОБА_4 відповідно до п. 2 глави 1 розділу VIII Наказу №272/5 від 29.01.2019 «Про затвердження порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань не пов`язаних з позбавленням волі» було видано направлення до Львівського міського центру зайнятості для отримання допомоги у працевлаштуванні. 06.11.2021 він звернувся до центру зайнятості як шукач роботи.

Згідно повідомлення Львівського міського центру зайнятості щодо результату направлень виданих 01.11.2021, яке надійшло до уповноваженого органу з питань пробації 14.12.2021, ОСОБА_4 двічі допустив порушення порядку та умов відбування покарання, а саме: двічі відмовився від запропонованої центром зайнятості роботи.

Згідно повідомлення Львівського міського центру зайнятості щодо результату направлення виданого 28.12.2021, яке надійшло до уповноваженого органу з питань пробації 13.01.2022, ОСОБА_4 повторно відмовився від запропонованої центром зайнятості роботи, чим допустив порушення порядку та умов відбування покарання у виді виправних робіт після винесеного попередження.

Згідно повідомлення Львівського міського центру зайнятості щодо результату направлення виданого 23.02.2022, яке надійшло до уповноваженого органу з питань пробації 21.03.2022, ОСОБА_4 повторно відмовився від запропонованої центром зайнятості роботи, чим допустив порушення порядку та умов відбування покарання та потягом тривалого часу територіальний центр зайнятості не відвідував.

Відповідно до повідомлення Львівського міського центру зайнятості від 20.07.2022, яке надійшло до уповноваженого органу з питань пробації 21.07.2022, згідно виданого центром зайнятості направлення від 13.07.2022, ОСОБА_4 відмовився від запропонованої роботи, чим допустив порушення умов відбування покарання у виді виправних робіт після винесеного попередження.

ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел на ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт, в порушення обов`язків визначених ч.6 ст.41 КВК України, не приступив до виконання призначеного судом покарання у виді виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави, з 28.12.2021 по 13.07.2022 без поважних причин, чим ухилився від відбування покарання у виді 9 місяців і 2 днів виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального поступку визнав повністю та підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини. Пояснив, що від запропонованої Центром зайнятості роботи фактично відмовився один раз. Свої неявки не вважав відмовою від відбування покарання. Не з`явився до органу пробації, оскільки з 05.10.2022 працює у ФОП « ОСОБА_6 », що на значній відстані від органу пробації. На даний час покарання відбув повністю. У скоєному щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального поступку повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000631 від 03.08.2022, та ніким з учасників не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального поступку повністю і об`єктивно доведена, його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді виправних робіт.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно з ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину і обставин його вчинення.

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому суд керується принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до ст.65 КК України, бере до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу винуватого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, має постійне місце праці, за яким повністю відбув покарання у виді виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави, за місцем праці характеризується позитивно, 20.09.2023р. знятий з обліку Шевченківського РВ філії Ду «Центр пробації у Львівській області у зв1язку з повним відбуттям призначеного покарання у виді виправних робіт. Обставиною, що пом`якшує покарання є - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі.

За результатами розгляду кримінального провадження суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

На підставі ст. 75 КК України доцільно звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробування та покладенням на нього передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальних витрат і речових доказів немає.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та обрати покарання у виді 2 (два) роки обмеженні волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Вирок надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_7 -Шумська