Провадження № 1-кп/524/193/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002581 від 22.10.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, депутатом, учасником бойових дій не являється, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22.10.2023, близько 14:20 год., точного часу проведеним досудовим слідством встановити на даний час не виявилося можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи на ділянці місцевості території АЗС «Авіас» по вул. Лікаря О.Богаєвського, буд.70, в м. Кременчуці, отримав усне зауваження від інспектора взводу №2 роти №4 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був одягнутий в уніформу працівника поліції, у відповідному екіпіруванні, із табельною вогнепальною зброєю, й перебував при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з обслуговуванням виклику, пов`язаного із порушенням ОСОБА_4 громадського порядку, з проханням залишення ним території цієї автозаправочної станції.

В цей час у ОСОБА_4 , який на зауваження з приводу його неналежної поведінки, порушення громадського спокою та тиші й прохання ОСОБА_6 щодо залишення ним території даної автозавправочної станції відреагував агресивно, виник прямий злочинний умисел, спрямований на здійснення впливу на працівника правоохоронного органу та завдання останньому тілесних ушкоджень з метою перешкоджання виконанню ним покладених на нього службових обов`язків щодо забезпечення громадської безпеки та порядку на території м. Кременчука відповідно до положень ст.2 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 за№580-VIII.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , підійшовши до ОСОБА_6 та вставши напроти обличчям до нього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, а також відносно належності ОСОБА_6 , відповідно до положень ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 за № 3781-ХП, до категорії працівника правоохоронного органу, здійснив прямий удар головою в область носу останнього, чим спричинив йому тілесне ушкодження відповідно до висновку експерта № 1232 від 23.10.2023 року у вигляді закритої черепно мозкової травми яка викликала струс головного мозку та забою спинки носу, яка утворилася від дії тупого предмету маючого не ярко виражену травмуючу поверхню, внаслідок удару і по ступеню тяжкості відносяться до «ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень», які спричинили короткочасний розлад здоров`я відповідно до п.п. 2.3.1 а, 2.3.2а, 2.3.3 «Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року.

Вказаними діями ОСОБА_4 скоїв умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

Під час підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості (далі угода).

За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

При цьому обвинуваченим ОСОБА_4 з прокурором ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 узгоджено покарання обвинуваченому за ч. 2 ст.345 КК України - у

виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. При цьому сторони не заперечують щодо застосування ст.75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком.

Заслухавши думку захисника, який вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України, аналогічні доводи прокурора, який також вказав про наявність підстав до затвердження угоди про визнання винуватості, підтвердив наявність письмової згоди потерпілого на укладення угоди та відповідність умов угоди інтересам потерпілого, ОСОБА_4 , який наполягав на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та ч.4 ст.474 КПК України йому роз`яснені та зрозумілі, крім того, ОСОБА_4 зазначив, що повністю, безумовно та беззастережно визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, повідомивши у своїх показаннях усі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті, вивчивши письмову згоду потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості, а також надані суду докази, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, ст.472, ч.ч.4, 6 ст.474 КПК України.

Окрім цього, до угоди про визнання винуватості долучена заява від потерпілого ОСОБА_6 відповідно до якої, останній надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Невідповідність угоди вимогам ч.7 ст.474 КПК України у суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно: за ч. 2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, як зазначено в угоді та під час судового розгляду сторонами угода укладена враховуючи суспільний інтерес в забезпеченні швидкого судового провадження, а також із врахуванням сприяння обвинуваченого у розкритті та розслідуванні цього кримінального правопорушення;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- потерпілим ОСОБА_6 у порядку, передбаченому ч.4 ст.469 КПК України, надано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості;

- узгоджена сторонами міра покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, відповідає вимогам ст.65 КК України.

При цьому суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, доведення якого вважають сторони та не оспорюють це, а саме: повне визнання вини; відсутність вказаних в обвинувальному акті обставин, які обтяжують покарання; а також те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліках у закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває.

В той же час, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, усвідомлення ним своєї вини, суд приходить до переконання про можливість на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, з випробуванням, із встановленням йому іспитового строку.

Оскільки обвинувачений з`являється на виклики до суду та не ухиляється від нього, зважаючи на позицію учасників судового провадження, суд не вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжний захід.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.12.2023 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у місті Кременчук у кримінальному провадженні № 0002581 від 22.10.2023 року.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання за даним вироком час перебування під вартою з 22 жовтня 2023 року по 23 жовтня 2023 року.

Речові докази: два DVD-R диски з вмістом двох відеозаписів від БПП в м. Кременчуці УПП в Полтавській області з обставина подій станом на 22.10.2023 за адресою АДРЕСА_2 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука ОСОБА_7