справа № 361/6668/22
провадження № 1-кп/361/714/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001154 від 09.06.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бровари Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , освіта неповна вища, не одруженого, утриманців не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч., 1 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження 0001154 від 09.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч., ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 підтримала подане через канцелярію суду 02.10.2023 клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці відносно обвинуваченого ОСОБА_4 посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість покарання (від 7 до 10 років); ймовірність вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_4 під час вживання алкогольних напоїв не стримує своїх протиправних дій відносно інших людей, що підтверджують обставини вчинення злочину, оскільки під час побутової словесної суперечки з потерпілим у ОСОБА_4 виник умисел на його вбивство, який він і намагався реалізувати, проте злочин не довів до кінця від незалежних від обвинуваченого обставин. Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м'яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження та вчиненням нових злочинів та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначив, що вважає достатнім застосування домашнього арешту, так як він усвідомлює, що вчинив протиправні дії, уникати суду наміру не має, його батько являється особою похилого віку, однак разом із братом зловживають спиртними напоями, тому він хвилюється як за здоров`я батька, так і взагалі за ситуацію вдома.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила посилаючись на те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, ризик впливу на свідків відсутній, просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши позицію сторін, беручи до уваги матеріали справи та вимоги закону суд визнає, що заявлене прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною І та 2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу. Запобіжний захід у вигляд тримання під вартою не може бути застосований, зокрема, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Ухвалою суду від 15.08.2023 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів по 13.10.2023 включно, однак закінчити судовий розгляд до вказаної дати не вбачається за можливе у зв`язку з тим, що ще не досліджені всі письмові матеріали справи, не допитано потерпілого та обвинуваченого.

Згідно п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу, суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та його тяжкість, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , а саме у вчиненні закінченого замаху на умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині. Відповідно до Рішень ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, «Осаковський проти України» від 17.07.2014, продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, його суспільно-небезпечний характер, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, утриманців не має, не одружений, отже відсутні сталі соціальні зв`язки, що вказує на ймовірність переховуватись обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, оскільки санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років; під впливом алкоголю обвинувачений ОСОБА_4 втрачає самоконтроль та здатен вчинити протиправні дії, про що свідчать встановлені в судовому засіданні обставини, враховуючи, що на даний час не відпали ризики, передбачені пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого та вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому судом враховуються обставини, визначені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , оскільки санкцією ч. 1 ст.115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років; вік та стан здоров`я обвинуваченого, стосовно якого відсутні відомості про наявність тяжких захворювань чи інвалідності; відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується посередньо (а.с.76); наявність відомостей про те, що обвинувачений ОСОБА_4 до арешту являвся військовослужбовцем ЗСУ, за місцем служби надана позитивна характеристика як військовослужбовця, при цьому зазначено, що не раз був помічений у стані алкогольного сп`яніння, на зауваження з цього приводу реагував слабо (а.с.78).

Суд враховує, що об`єктивних даних, які б свідчили про неможливість перебування обвинуваченого під вартою, суду надано не було, як і не наведено жодних доводів, що обвинувачений не буде переховуватися від суду, не продовжить кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Враховуючи викладені обставини, мету застосування запобіжних заходів, суд дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, на даний час не є доцільним, отже клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177-178, 183, 194, 196-199, 331, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 03.12.2023 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1