465/7369/22
1-кс/465/1287/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.12.2022 року про закриття кримінального провадження №0000659 від 08.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчої СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.12.2022 року про закриття кримінального провадження №0000659 від 08.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що він 30.08.2023 року отримав лист від 09.08.2023 року, який надійшов з ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області та постанову про закриття кримінального провадження від 30.12.2022 року. Вказує, що у вказаній постанові не наводиться документу, що судове рішення було виконано, а тому постанова прийнята безпідставно.

Враховуючи вищевикладене, просить постанову слідчої СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.12.2022 року про закриття кримінального провадження №0000659 від 08.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України скасувати.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд скарги без його участі, скаргу підтримав.

Представник ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча й був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги в їх сукупності, приходжу до висновку, що скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ст. 2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, серед іншого, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі "Танрікулу проти Туреччини", "Ґюль проти Туреччини").

Обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»

Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України»

Відповідно до рішення ЄСПЛ в справі "Коробов проти України" від 21 липня 2011 року вказано, що в доказуванні використовується принцип "раціонального сумніву", коли провина доводиться поза розумним сумнівом, що в даному спорі означає необхідність обґрунтування закриття кримінальної справи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні № 11036/03 від 18 березня 2008 року у справі «Ладен проти Польщі», рішення суду повинно забезпечити не тільки право підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000659 від 08.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Згідно з Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань вказаного кримінального провадження 07.10.2022 року до ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшла ухвала судді ОСОБА_5 про внесення відомостей до ЄРДР по факту звернення ОСОБА_3 про те, що 17.08.2022 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 не виконано рішення суду.

Відповідно до постанови старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 30.12.2022 року було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000659 від 08.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України у зв`язку із відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Згідно до положень ст. 2, ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Аргументуючи висновок про закриття провадження слідча зазначає, що відсутні будь-які факти невиконання рішення суду, а також мають місце цивільно-правові відносини.

Згідно приписів п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 13.09.2018 року позов ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину задоволено; зобов`язано приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 видати ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкування права оренди земельної ділянки, що зареєстрована за індексним номером 19192165 від 09.02.2015 14:10:07.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03.10.2022 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 13.09.2018 року.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчою не долучено до таких остаточного рішення, прийнятого Львівським апеляційним судом за вищевказаною апеляційною скаргою ОСОБА_7 .

Окрім цього, зі змісту рішення Франківського районного суду м.Львова від 13.09.2018 року вбачається, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.05.2018 року у справі №450/94/17 позовну заяву заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №3 в інтересах Львівської обласної державної адміністрації до Пустомитівської райдержадміністрації Львівської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування розпорядження райадміністрації, визнання незаконним та скасування додаткової угоди, зобов`язання відповідачів повернення земельної ділянки залишено без розгляду.

Однак, до матеріалів кримінального провадження №0000659 від 08.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України вказаної ухвали слідчою не долучено.

Зі змісту цього ж рішення Франківського районного суду м.Львова від 13.09.2018 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :10:000:0062 перебувала відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 33341285 від 09.12.2015 року у користуванні ОСОБА_8 строком на 49 років на підставі договору оренди землі б/н від 08.07.2009 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18 січня 2016 року Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відтак, з матеріалів кримінального провадження №0000659 від 08.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України неможливо встановити у чиєму користуванні на даний момент перебуває земельна ділянка кадастровий номер :10:000:0062.

Слідчим суддею встановлено, що державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) ОСОБА_9 складено акт від 17.08.2022 року, відповідно до якого станом на 17.08.2022 року приватним нотаріусом ОСОБА_10 виконавчий лист №465/4386/17 від 04.12.2018 року, виданий Франківським районним судом м.Львова про зобов`язання її видати ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкові права оренди земельної ділянки та рішення суду не виконано.

Окрім цього, 22.09.2022 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) ОСОБА_9 складено повторно акт про невиконання рішення Франківського районного суду м.Львова від 13.09.2018 року.

Постановою державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) ОСОБА_9 від 21.09.2022 року накладено на ОСОБА_6 штраф на користь держави у розмірі 6800,00 грн. у зв`язку з повторним невиконанням рішення суду без поважних причин.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 21.12.2022 року така повідомила, що нею на підставі рішення Франківського районного суду м.Львова не видано свідоцтва про право на спадщину за законом на право оренди земельної ділянки, що зареєстрована за індексним номером 19192165 від 09.02.2015 14:10:07 у зв`язку з відсутністю такої земельної ділянки та запиту про неї в ДРРПНМ, а також відсутністю запису в ДРРПНМ про інше речове право, відтак рішення суду не підлягає до виконання.

Враховуючи вищевикладене, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування допущено неповноту досудового розслідування кримінального правопорушення, а відтак і прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що органом досудового розслідування були проведені вичерпні передбачені КПК України слідчі, а також процесуальні дії, необхідні для встановлення об`єктивних обставин даного кримінального провадження.

Так, згідно вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

У зв`язку з цим слідчий суддя вважає, що існують обставини, що вказують на поверхневість здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, та як наслідок рішення слідчого про закриття кримінального провадження слід оцінювати як невмотивоване.

Згідно з принципу публічності, закріпленого в ст.25 КПК України, слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - потерпілого.

Такі обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яка б не викликала жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію та відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.12.2022 року про закриття кримінального провадження №0000659 від 08.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України слід задоволити та скасувати вищевказану постанову слідчої.

Керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя ,-

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.12.2022 року про закриття кримінального провадження №0000659 від 08.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України задоволити.

Скасувати постанову слідчої СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.12.2022 року про закриття кримінального провадження №0000659 від 08.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Копію ухвали направити на адресу ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1