Справа № 944/5625/23
Провадження №1-кп/944/670/24
УХВАЛА

12.02.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові клопотання прокурора Яворівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 12.02.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

в провадженні Яворівського районного суду Львівської області знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

Прокурор Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 подала до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, керуючись прямим умислом спрямованим на незаконне поводження з бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, умисно, протиправно придбав за невстановлених органом досудового розслідування обставин та в невстановлений час та місці ручну осколкову гранату Ф-1 оборонного типу, яка належить до категорії боєприпасів, яку в подальшому зберігав у невстановленому місці до 11.02.2023, та яку в подальшому, з метою підриву, перевіз на автомобілі «Кіа Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 до прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 . Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 11.02.2023 приблизно о 23:22 год. ОСОБА_4 , з метою умисного знищення чужого майна шляхом вибуху, приїхав автомобілі «Кіа Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 до прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , вийшов з автомобіля та підійшов до припаркованого біля вказаного будинку автомобіля марки «ZX AUTO» моделі «ADMIRAL» р.н. НОМЕР_2 , після чого, керуючись прямим умислом спрямованим на умисне пошкодження чужого майна шляхом вибуху, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій та усвідомлюючи їх наслідки, використав заздалегідь заготовлену та привезену із собою ручну осколкову гранату Ф-1 оборонного типу, умисно кинувши її в бік вказаного транспортного засобу, в результаті чого відбувся вибух, яким було пошкоджено елементи транспортного засобу, а саме: дверку передню ліву, скло дверки передньої лівої, вітрове скло, скло дверки задньої лівої, накладки порогу лівого, колісної покришки переднього лівого колеса та заднього лівого колеса, чим спричинено ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 32533,88 грн., після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в умисному пошкодженні майна, вчиненому шляхом вибуху, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України

25.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 28.08.2023 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 календарних днів, до 28.10.2023 включно із покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, який неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 19.12.2023 обвинуваченому продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 календарних днів.

Прокурор зазначає, що ризики наведені в ухвалі Яворівського районного суду Львівської області на даний час не змінились, не відпали та продовжують існувати.

Так, зокрема ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, які відносяться до категорії тяжких, та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, не одружений, на утриманні малолітніх, або неповнолітніх дітей не має, тобто в останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки, враховуючи тяжкість передбаченого кримінального покарання, вагомість доказів зібраних органом досудового розслідування, є достатні підстави вважати, що у випадку не продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, останній буде мати реальну можливість переховуватися від суду з метою уникнення покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Також, в разі не продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній зможе незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, оскільки на даний час володіє інформацією про їх місце проживання.

Враховуючи те, що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти вищенаведеним ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України та не забезпечать виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала повністю, надала пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання заперечили. Вважають, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. При цьому, захисник вказав на можливість зміни запобіжного заходу на більш м`якший у вигляді особистого зобов`язання, врахувуючи молодий вік обвинуваченого, його позитивну характеристику, а також обставину проживання обвинуваченого із дідусем і бабусею, які потребують постійної опіки.

Згідно з ч. 1 ст. ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу суд повинен врахувати наявність ризиків, зазначених в ст. 177 цього Кодексу, а також оцінити в сукупності обставини, які визначені в частині першій цієї статті.

Судом встановлено, що на розгляді у Яворівському районному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені в ЄРДР за №0000277 від 12.02.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України.

28.08.2023 ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 календарних днів, із покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, до 28.10.2023 включно, який неодноразово продовжувався.

Востаннє 19.12.2023 ухвалою Яворівського районного суду Львівської області обвинуваченому продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 календарних днів, а саме до 16.02.2024.

Так, відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України, знаходиться на стадії судового провадження.

Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Встановлено, що передбачені ст.177 КПК України, ризики невиконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків залишились незмінними, не зменшились та продовжують існувати.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, які відносяться до категорії тяжких, та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, не одружений, на утриманні малолітніх, або неповнолітніх дітей не має, тобто в останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки, враховуючи тяжкість передбаченого кримінального покарання, вагомість доказів зібраних органом досудового розслідування, є достатні підстави вважати, що у випадку не продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, останній буде мати реальну можливість переховуватися від суду з метою уникнення покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Також, в разі не продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній зможе незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, оскільки на даний час володіє інформацією про їх місце проживання.

Водночас, розглядаючи позицію захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який суд зазначає, що стороною захисту не доведено наявності підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, за наявності встановлених ризиків, які продовжують існувати, суд дійшов переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, як просив захисник та обвинувачений, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, не гарантує запобігання встановленим ризикам і не забезпечить визначеної ст. 177 КПК України мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, клопотання прокурора підлягає задоволенню, обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 194, 369-372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 календарних днів.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год.00 хв. не залишати житло, у якому він зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , або за місцем фактичного проживання за адресою АДРЕСА_3 , без дозволу прокурора та суду.

-прибувати до прокурора та суду за першою вимогою.

Виконання ухвали покласти на співробітників Яворівського РВП ГУ НП України у Львівській області, а контроль за його виконанням - на прокурора, який підтримує державне обвинувачення у цьому кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали шістдесят днів з часу проголошення ухвали, а саме до 11.04.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1