Кримінальне провадження №629/5624/23
Номер провадження 1-кп/629/213/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження №0000740 від 02.08.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка Лозівського району Харківської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, який не має на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 23.05.2005, за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ст. 353 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

2) 20.02.2008, за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці;

3) 28.12.2015, за вироком Куп?янського міськрайонного суду Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

4) 29.09.2016, за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

5) 20.02.2019, за вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень;

6) 06.07.2022, за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в

ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний тяжкий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 31.07.2023, близько 12:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, проходив повз магазину «Салтівський м?ясокомбінат», розташованого на мікрорайоні №5 м.Лозова Харківської області, де біля входу в приміщення магазину побачив велосипед «Україна», який лежав на землі та який там тимчасово залишила ОСОБА_6 на час відвідування вище зазначеного магазину. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел таємно викрасти вказаний велосипед.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи повторно, умисно, з корисливого мотиву та з метою наживи, достовірно знаючи про те, що на всій території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, яке полягає у таємному викраденні чужого майна, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю поруч з велосипедом його власника та сторонніх осіб, та вважаючи свої дії таємними для них,

шляхом вільного доступу, заволодів вище зазначеним велосипедом торгової марки «ХВЗ» моделі «Україна», який був у використанні, вартістю 1000 гривень, який належить ОСОБА_6 , тим самим таємно викрав його.

Після вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 1000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв кримінальне правопорушення при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочині.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з?явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого та просила призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, проти розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК України не заперечувала.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, розлучений, який не має на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, на військовому обліку перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 185 КК України і приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства та таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і

достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, підстави для застосування ст. ст. 75,76 КК України відсутні.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1 КК України у суду немає.

05.09.2023 року обвинуваченому на стадії досудового розслідування було обрано слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.11.2023 року.

Цивільний позов у справі не заявлений.

По справі є судові витрати, а саме: витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №CE-19/121-23/17382-TB від 14.08.2023 року в сумі 956, 00 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

У справі наявні речові докази, а саме: велосипед марки Україна, з рамою чорного кольору, якій передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2023 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_7 був накладений арешт на майно, а саме на велосипед марки Україна з рамою чорного кольору.

В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.07.2022 року у вигляді 6 місяців та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п?ять) років 6 місяців позбавлення волі.

Захід забезпечення, обраний слідчим суддею, у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити в умовах ДУ Харківський слідчий ізолятор.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання обвинуваченого, а саме з 05.09.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №CE-19/121-23/17382-TB від 14.08.2023 року в сумі 956, 00 гривень, які необхідно перерахувати на рахунок UA0020649, отримувач ГУК Харків обл/МТГХарків/24060300, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), код отримувача 37874947, код доходів 24060300, інші надходження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.08.2023 року, на майно, а саме велосипед марки Україна з рамою чорного кольору.

Речові докази по справі:

-велосипед марки Україна з рамою чорного кольору, якій, згідно зберігальній розписці, було передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 -залишити власнику ОСОБА_6 .

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до

Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1