Номер провадження: 11-кп/813/2107/23
Справа № 514/1177/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Тарутинського районного суду Одеської області від 05.07.2023 року, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліповєни Чимишлійського району Республіки Молдова, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та йому призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком терміном на 1(один) рік.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_8 обчислюється з моменту проголошення вироку, тобто з 05 липня 2023 року.

Речові докази у справі, які передані на зберігання відділенню поліції №2 Болградського РВП в Одеській області, а саме: предмет зовні схожий на ручку - пістолет, який упаковано в сейф пакет НПУ №ЕХР0306060; п`ять предметів зовні схожих на патрони та предмет зовні схожий на гільзу патрону, які упаковано в сейф пакет НПУ №ЕХР0306061 вирішено знищити.

Також даним вироком вирішено питання судових витрат та арешту майна.

Згідно оскаржуваного вироку:

В січні місяці 2021 року ОСОБА_8 заселився з метою подальшого мешкання у домоволодіння, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , який належав померлій ОСОБА_9 ..

Восени цього року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, ОСОБА_8 під час прибирання будинку знайшов та придбав однозарядний саморобний пістолет спрощеної конструкції, який є придатним до проведення поодиноких пострілів патронами 5,6 мм кільцевого запалювання (22Lr) та набої у кількості 5 штук, які є боєприпасами, що придані для стрільби - патронами калібру 5,6мм що призначені для стрільби з пістолетів Марголіна, гвинтівок ТОЗ-8, ТОЗ 17.

Надалі, ОСОБА_8 , переконавшись за зовнішніми ознаками, що знайдені ним предмети відносяться до вогнепальної зброї та бойових припасів, діючи з наміром, спрямований на незаконне придбання, носіння і зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, з мотиву самооборони, без передбаченого законом дозволу, і діючи в порушення постанови Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи, аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, переніс знайдені ним вищезазначені предмети до місця свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та зберігав на підвіконні в приміщенні вітальні до 10.10.2021, коли їх було вилучено працівниками Болградського районного відділу поліції Головного управлянні Національної поліції в Одеській області.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор окружної прокуратури ОСОБА_7 , не оспорюючи висновки суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження просить вирок відносно ОСОБА_8 змінити в частині вирішення речових доказів.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що судом не враховано дію правового режиму воєнного стану на території України та висновок експерта від 18.10.2021 року, відповідно до якого вилучені у обвинуваченого боєприпаси (п`ять предметів зовні схожих на патрони та предмет зовні схожий на гільзу патрону, які упаковано в сейф пакет НПУ №ЕХР0306061) - є придатними для стрільби, а тому мають бути передані для потреб оборони держави.

На підставі викладеного, прокурор просить вирок суду відносно ОСОБА_8 , в частині вирішення долі речових доказів - змінити.

Речові докази: 5 (п`ять) патронів калібру 5,6 мм, що призначені для стрільби з пістолетів Марголіна, гвинтівок ТОЗ-8, ТОЗ 17 конфіскувати для потреб оборони держави.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор просив апеляційну скаргу задовольнити та вирок в частині вирішення долі речових доказів - змінити.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим, не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив. Апеляційний розгляд проведений за його відсутності, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Мотивуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, що йому інкримінується, суд першої інстанції послався у вироку на його показання, у яких він повністю визнав свою вину та підтвердив фактичні обставини справи, наведені у обвинувальному акті.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за погодженням зі сторонами судового розгляду, суд першої інстанції визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та обґрунтовано кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Встановлені фактичні обставини, а також призначене покарання, учасниками провадження не оскаржуються.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про те, що судом першої інстанції вирішено долю речових доказів без врахування того, що патрони можуть бути використані під час оборони держави від військової агресії рф, апеляційним судом встановлено наступне.

У вироку, суд вирішив після набрання вироком законної сили визнані під час досудового розслідування в якості речових доказів патрони знищити.

Так, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, наданих суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно зі ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) застосування конфіскації майна в конкретному випадку буде відповідати вимогам ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції не просто за умови, якщо така конфіскація формально ґрунтується на вимогах закону, але й за умови, що така законна конфіскація у даній конкретній ситуації не порушує «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб».

Зокрема, порушення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції через застосування конфіскації, яка формально ґрунтувалася на положеннях національного закону, але за обставин конкретної справи була визнана «неспівмірною», оскільки покладала на заявника «надмірний індивідуальний тягар», було встановлено у справі «Ісмайлов (Ismayilov) проти Російської Федерації». У той же час у деяких інших випадках, які згадуються у цьому ж рішенні, ЄСПЛ вважав конфіскацію такою, що не порушує ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

Відповідно до п.3 ч.9 ст. 100 КПК України, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Згідно висновку експерта від 18.10.2021 року вилучені у обвинуваченого ОСОБА_8 боєприпаси (п`ять предметів зовні схожих на патрони та предмет зовні схожий на гільзу патрону, які упаковано в сейф пакет НПУ №ЕХР0306061) - є придатними для стрільби.

Натомість, апеляційний суд вважає, що з урахуванням введення на теперішній час на території України військового стану, знищення вилучених боєприпасів є недоцільним, а їх необхідно конфіскувати та передати відповідним установам для подальшого використання у протистоянні збройній агресії рф.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду в частині вирішення долі речових доказів зміні з підстав, викладених вище.

Керуючись ст.ст. 24, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 413, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Тарутинського районного суду Одеської області від 05.07.2023 року, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України змінити в частині вирішення долі речових доказів.

Речові докази: 5 (п`ять) патронів калібру 5,6 мм, що призначені для стрільби з пістолетів Марголіна, гвинтівок ТОЗ-8, ТОЗ 17 конфіскувати для потреб оборони держави

В іншій частині вирок суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4