ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953/6269/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/1439/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: продовження запобіжного заходу підозрюваній
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 з участю підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20 10 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 .

Підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування по 24.11.2023 (включно), який полягає у забороні підозрюваній залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23:00 години до 05:00 години (за виключенням необхідності перебувати у безпечному місці в період оголошення сигналу тривоги), зобов`язавши прибувати за кожною вимогою до суду, з продовженням дії покладених на підозрювану обов`язків, відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту - м. Харків, а також Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд в Україну.

Встановлено строк дії ухвали по 24.11.2023 (включно).

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваної подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваній запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на необґрунтованість судового рішення, оскільки вважає відсутніми підстави, передбачені ч.2 ст.177 КПК України. Крім того, вважає, що слідчим суддею не було надано належної правової оцінки інформації щодо особи підозрюваної, її належної процесуальної поведінки. Відносно стану здоров`я її матері, що проживає у Куп`янському районі та необхідності працювати та заробляти кошти, наявності у неї тісних соціальних зв`язків, офіційного джерела доходу, матері похилого віку, що перебуває на її утриманні.

На думку захисника, обраний запобіжний захід не дає можливості підозрюваній відвідувати свою матір та залишатися у неї на декілька днів, через стан її здоров`я, а також заробляти кошти для утримання матері, відвідувати робочі виставки, які проводяться у м. Київ та загалом унеможливлює здійснення нею нормальної життєдіяльності. А тому, вважає, що обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання цілком буде відповідати особі підозрюваної та її поведінці і зможе забезпечити належне виконання нею процесуальних обов`язків.

Захисник вважає заявлені прокурором ризики надуманими та непідтвердженими, з формальним посиланням на обставини, наведені в ст.177 КПК України. На думку захисника, підозрювана не має наміру переховуватись, оскільки постійно з`являється у судові засіданні та намагається довести свою позицію Посилання, що підозрювана може покинути територію України вважає припущенням, оскільки остання має на утриманні матір пенсіонерку, яка потребує її допомоги. Після звільнення з лав ЗСУ, підозрювана відновила свою підприємницьку діяльність. Крім того, вона здала на зберігання свій закордонний паспорт, без якого виїхати за межі країни неможливої. А тому, вважає, що наведене в сукупності свідчить про відсутність у неї умислу на ухилення від органів досудового розслідування та суду.

Всі докази по справі були вилучені, інших доказів у досудового слідства бути не може, даний злочин є закінченим, а отже нових доказів виникнути не може.

Ризик впливу вважає припущенням, оскільки жоден зі свідків не звернувся до органів досудового розслідування з заявою про намагання підозрюваної вчинити на них вплив.

Наявність підозри та статус підозрюваної, на думку захисника, жодним чином не може свідчити про те, що нею може бути вчинено інший злочин, оскільки підозрювана є законослухняною громадянкою, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, дисциплінарних стягнень за час служби не мала, аморальний спосіб життя не веде, має законне джерело доходу. А тому, це ризик вважає необґрунтованим. Крім того, вважає, що підозра необґрунтована та побудована на припущеннях органу досудового розслідування.

Як зазначає захисник, з моменту пред`явлення підозри, підозрювана жодного разу не порушила свої процесуальні обов`язки, що говорить про відсутність у неї намірів вчиняти порушення у майбутньому.

Крім того, захисник вважає, що судом не було враховано відомості щодо особи підозрюваної, яка має проблеми зі здоров`ям, а саме - хворобу щитоподібної залози, має матір на утриманні, яка також має хвороби, є пенсіонеркою. Протягом життя ОСОБА_7 працює ФОП та займається ландшафтним дизайном. Має вищу освіту, раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання. З урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваної, на думку захисника, достатнім стримуючим заходом до підозрюваної буде особисте зобов`язання, яке буде відповідати вимогам закону та практиці ЄСПЛ,

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник та підозрювана підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити.

Прокурор заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважав рішення суду законним і обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваної та її захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 17.07.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст. 191 КК України, а саме - у вчиненні пособництва у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого у великих розмірах в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно матеріалів клопотання з`ясовано, що в період діючого з 24.02.2022 на території України правового режим воєнного стану, наказом Головнокомандуючого ЗСУ від 03.09.2021 № 365 підполковника ОСОБА_9 призначено начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ВОС-2904002, у зв`язку з чим, обіймаючи посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 є військовою службовою особою.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.08.2021 №8 старшого солдата ОСОБА_10 призначено начальником групи зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_3 , ВОС , з огляду на що, обіймаючи посаду начальника групи зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_3 старший солдат ОСОБА_10 є військовою службовою особою, безпосереднім начальником якого, є ОСОБА_9

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як військовим службовим особам, достовірно відомо, що згідно наказу Міністра оборони України від 24.01.2006 № 28 «Про впорядкування умов оплати праці працівників загальних (наскрізних) професій в посад бюджетних військових частин, закладів, установ та організацій Збройних сил України - Посадові оклади (ставки заробітної плати) установлюється відповідно до схем тарифних розрядів і коефіцієнтів Єдиної тарифної сітки з оплати праці керівників, фахівців, технічних службовців та робітників військових частин (додатки 1-5 до цих Умов) з урахуванням кваліфікаційних вимог та характеристик робіт залежно від складності та обсягу виконуваних робіт, рівня кваліфікації працівників, їх досвіду і знань.

ОСОБА_9 , як військова службова особа, зобов`язаний діяти виключно у відповідності до вимог законодавства України, втім, останній, керуючись корисливими мотивами, вирішив діяти всупереч державним та суспільним інтересам та вчинив тяжкий злочин проти власності за наступних обставин.

Як вбачається з матеріалів провадження, будучи службовою особою, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , маючи на меті заволодіти бюджетними коштами ІНФОРМАЦІЯ_4 у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця, в тому числі преміями та додатковими винагородами, розробив злочинний план щодо їх привласнення на користь своєї знайомої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З цією метою останній вступив у змову зі своїм підлеглим - начальником групи зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 , якому довів розроблену ним схему заволодіння бюджетними грошовими коштами. Суть схеми полягала у включенні до особового складу особи, яка не проходила військову службу з метою нарахування їй грошового забезпечення, премій та додаткових винагород за безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з метою подальшого їх привласнення, на що ОСОБА_10 погодився.

В подальшому, відповідно розробленого плану злочинних дій ОСОБА_9 отримав персональні дані та реквізити банківського рахунку ОСОБА_7 для використання цих відомостей під час оформлення документів про працевлаштування, достовірно знаючи, що виконувати свої функціональні обов`язки остання не буде та для проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибуде. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх суспільно-небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 04.03.2022, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись на АДРЕСА_2, підписав наказ від 04.03.2022 № 30 (по стройовій частині), про призначення солдата запасу ОСОБА_7 на посаду оператора групи зв`язку, ВОС-474543А, а також наказ від 05.03.2022 № 33 (по стройовій частині), відповідно до якого солдата запасу ОСОБА_7 . ВОС-474543А, зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення з посадовим окладом 2730,00 гривень, тарифний розряд 4, з нарахуванням премії у розмірі 289% посадового окладу, надбавки за виконання особливо важких завдань у розмірі 65% посадового окладу з урахування окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, штатна категорія «Солдат».

Вказані накази, були передані до відділу фінансового забезпечення сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_9, на підставі яких були додані дані щодо солдата ОСОБА_7 до розрахунково-платіжної відомості на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 04.03.2022, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись на АДРЕСА_2 виник умисел на заволодіння також й бюджетними коштами у вигляді премій та додаткової винагороди за безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на користь ОСОБА_7 , реалізуючи який, ОСОБА_9 , після оформлення працевлаштування ОСОБА_7 кожного місяця у період з 04 березня 2022 року до 22 липня 2023 року видавав накази про її преміювання та про виплати щомісячної додаткової винагороди, що у подальшому передавались до відділу фінансового забезпечення сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_5 (накази №144 від 28.07.2022, №145 від 28.07.2022, №170 від 27.08.2022, №171 від 27.08.2022, №204 від 28.09.2022, №205 від 28.09.2022, №234 від 28.10.2022, №235 від 28.10.2022, №271 від 28.11.2022, №272 від 28.11.2022, №304 від 27.12.2022, №305 від 27.12.2022, № 26 від 30.01.2023, № 25 від 30.01.2023, № 37 від 27.02.2023, № 76 від 30.03.2023 , № 96 від 28.04.2023, № 141 від 29.05.2023, №146 від 01.06.2023, № 172 від 29.06.2023, №182 від 22.07.2023).

На виконання зазначених наказів відділ сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснював нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_7 .

У свою чергу ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння бюджетними грошовими коштами ІНФОРМАЦІЯ_6 , достовірно знаючи, що у його підпорядкуванні на посаді оператора групи зв`язку протизаконно обліковується ОСОБА_7 , яка фактично не виконує функціональні обов`язки та не виходить на службу, не ставить завдання їй, не доповідає про відсутність на службі ОСОБА_7 керівництву ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 державі, в особі ІНФОРМАЦІЯ_6 згідно висновку експерта від 22.08.2023№СЕ-19/121-23/18033-ЕК за результатами проведення судової економічної експертизи, заподіяно збитків на суму 680 649,50 гривень, що становить 507 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та є великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.27 ч. 4 ст. 191 КК України, тобто пособництво у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

30.08.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2023 підозрюваній ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборонити залишати житло у період доби з 22.00 до 06.00, строком до 24.10.2023 та покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора за кожною вимогою; не залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 - в період доби з 22.00 до 06.00, за виключенням необхідності перебувати в безпечному місці в період оголошення сигналу тривоги; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання в м. Харкові; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд в Україну.

17.10.2023 слідчий звернувся до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону у кримінальному провадженні №0000069 від 17.07.2023 року до трьох місяців, а саме до 24.11.2023, який було продовжено постановою заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 18.10.2023 до 24.11.2023.

Звернувшись до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії раніше обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурор посилався на виниклу необхідність під час проведення досудового розслідування, виконати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28.08.2023 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, що містяться в ПрАТ «ВФ Україна» по номеру мобільного телефону НОМЕР_1 ; на підставі отриманої інформації по номеру мобільного телефону НОМЕР_1 необхідно направити матеріали до УОТЗ ГУНП в Харківській області для проведення аналізу; отримати на запит накази начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 по адміністративно-господарській частині за період часу з березня по червень 2022 року; отримати результати наданого доручення до в порядку ст.40 КПК України до 7-го управління (з обслуговування Харківської області) ДСР Національної поліції України; встановити інших співучасників вчинення кримінальних правопорушень; у разі отримання достатніх, належних та допустимих доказів та встановлення інших осіб, причетних до вчинення злочинів, вирішити питання про повідомлення їм про підозру; ознайомити підозрюваних з матеріалами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України; виконати інші слідчі (розшукові) дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування.

В клопотанням про продовження строку дії раніше обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту , орган досудового розслідування посилався на ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваної переховуватися від слідства і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків, експертів, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, а таким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, продовжити вчиняти подібні кримінальні правопорушення, а також вважав, що обрання стосовно ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу ніж домашній арешт, не забезпечить запобіганню переліченим в клопотанні ризикам.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену їй у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст. 191 КК України,яка підтверджується: показаннями свідка військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 ; показаннями свідка військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 ; показаннями свідка ОСОБА_13 ; протоколом огляду сайтуІНФОРМАЦІЯ_10; протоколом проведення обшуку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході проведення якого були вилучені документи; протоколом огляду документі та предметів, які були вилучені в ході проведення обшуку у ІНФОРМАЦІЯ_3 ; висновком експерта № СЕ-19/121-23/18033-ЕК6 від 22.08.2023; показаннями свідка військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_14 ; показаннями свідка військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_15 ; показаннями свідка військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_16 ; показаннями свідка працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_17 ; показаннями свідка бухгалтера ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_18 ; протоколом допиту свідка Харківського начальника юридичної ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_19 ; показаннями свідка начальника відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_20 ; довідкою начальника УОТЗ ГУНП в Харківській області щодо номеру мобільного телефону НОМЕР_2 ; витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 33 від 05.03.2023; показаннями свідка ОСОБА_21 , який є чоловіком ОСОБА_7 .

Також судом враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, враховуючи також, що останній повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину; тяжкість покарання, що їй загрожує, у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років і вважав наявними ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливістю підозрюваної переховуватися від слідства і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків, експертів, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, а таким чином перешкоджаючи встановленню істини у кримінальному провадженні, продовжити вчиняти подібні кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя вважав, щофактичні обставини інкримінованого підозрюваній тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, свідчать про його суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також самого факту заволодіння бюджетними грошовими коштами у великих розмірах під час дії на території України воєнного стану, в час коли країна перебуває в тяжкому економічному становищі, свідчить про те, що ОСОБА_7 може переховуватися від слідства і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків, експертів, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, а таким чином перешкоджаючи встановленню істини у кримінальному провадженні, продовжити вчиняти подібні кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які доведені прокурором, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 злочину, тяжкість покарання, що загрожує останній в разі визнання винуватою у злочині, у вчиненні якого підозрюється, приймаючи до уваги особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 у межах строку досудового розслідування із продовженням застосування відповідних обов`язків.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Таким чином, законодавець залишив вирішення цього питання для суддівського розсуду, тобто можливості суддівської дискреції, а саме, право слідчого судді обирати між альтернативами, іншими більш м`якими запобіжними заходами, кожен з яких є законним, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, відомостей про особу підозрюваного, справедливості й достатності обраного запобіжного заходу.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі, на строк не більше двох місяців, як зазначено в ч. 6 ст. 181 КПК України. У разі необхідності, відповідно до ч.6 ст.194 КПК України, цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 181, ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку домашнього арешту, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують домашній арешт; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт.

На думку колегії суддів, клопотання прокурора, в цілому відповідає вимогам зазначеної статті та містить доводи, що підтверджують обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_7 , також містять обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились і обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт.

Апеляційний суд погоджується, що передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу на даний час в певній мірі існують, а саме того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового слідства або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити скоєне.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, колегія суддів бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваної, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, що передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, але запобігання цим ризикам, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, згідно чинного КПК України - не виключається.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення встановлені ризики є можливими. Слід зазначити, що наявність обґрунтованої підозри та доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є підставою для обрання стосовно підозрюваної особи певного запобіжного заходу, при цьому, застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід не є винятковим за своєю суворістю, оскільки підозрювана з 05.00 до 23.00 має можливість виконувати свої повсякденні завдання, в тому числі відвідувати свою матір.

Вказані обставини у своїй сукупності обґрунтовують висновок слідчого судді щодо неможливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу недоведеності вказаних у клопотанні ризиків спростовуються наданими до клопотання доказами. При продовженні застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дані про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою та прийнято обґрунтоване рішення.

При цьому, вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать про обґрунтованість підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. КПК України не містить визначення терміну «обґрунтована підозра» і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, які інкримінуються підозрюваній, а саме вчинення неюпособництва у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, що вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваної іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Також колегія суддів приймає до уваги обґрунтування сторони обвинувачення щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 у зв`язку із неможливістю завершення досудового розслідування через необхідність проведення слідчих і процесуальних дій, необхідних для повного розслідування кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваною її процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків досудового розслідування. Таким чином, домашній арешт у нічний час, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваною покладних на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та дотримання вимог ч.2 ст.28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та відсутності на цей час жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваної.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20 10 2023 року про продовження до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час, з покладенням відповідних обов`язків, строком до 24.11.2023 року, включно, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної- залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3