Номер провадження: 11-кп/813/1643/23
Справа № 515/278/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.05.2023 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, в силу ст.89 КК України не маючого судимості, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , але проживаючого по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.297, ч.3 ст. 297 КК України у кримінальному провадженні № 0001375, внесеного до ЄРДР 04.12.2022 року,

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції

Вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.05.2023 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.297, ч.3 ст. 297 КК України та йому призначено покарання:

-за ч.1 ст. 297 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;

-за ч.3 ст. 297 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Строк покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі визначено обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Також вироком вирішено питання заходів забезпечення кримінального провадження та речових доказів.

Згідно оскаржуваного вироку, 25 листопада 2022 року приблизно о 18 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на території кладовища, розташованого по АДРЕСА_3 , нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, усвідомлюю протиправний характер своїх дій, демонструючи зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки, негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, маючи на меті наругу над могилами померлих, переконавшись в тому, що його дії будуть непоміченими для оточуючих та його намірам ніхто не зможе перешкодити, підійшов до могил ОСОБА_9 (1924-1997), ОСОБА_10 (1920-1974), ОСОБА_11 (1908-1977), ОСОБА_12 (1934-1983), ОСОБА_13 (1929-2022), які знаходяться на вищевказаному кладовищі, умисно, застосовуючи фізичну силу рук та ніг, пошкодив вказані могили, шляхом розбиття надгробних плит, чим осквернив вказані могили та спричинив шкоду моральним засадам суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання.

Далі, 26 листопада 2022 року з 08 год. по 18 год ОСОБА_8 , перебуваючи на території зазначеного кладовища, маючи єдиний умисел на пошкодження надгробних плит, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, усвідомлю чи протиправний характер своїх дій, демонструючи зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки, негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, маючи на меті наругу над могилами померлих, переконавшись в тому, що його дії будуть непоміченими для оточуючих та його намірам ніхто не зможе перешкодити, підійшов до могил ОСОБА_14 (26.07.1932-02.01.2011), ОСОБА_15 (11.09.1931- 06.11.2012), ОСОБА_16 (25.05.1934-25.04.2015), ОСОБА_17 (23.03.1930-07.05.1973), ОСОБА_18 (22.05.1933-07.11.1995), ОСОБА_19 (28.07.1909-06.01.1980), ОСОБА_20 (02.08.1967-16.08.1978), ОСОБА_21 (19.02.1928-16.12.2007), ОСОБА_22 (05.11.1920-04.02.2013), ОСОБА_23 (14.07.1942-05.06.2003), ОСОБА_24 (1925-1972), ОСОБА_25 (1920-1988), ОСОБА_26 (05.07.1945-01.12.2001), ОСОБА_27 (1917-1973), які знаходяться на вищевказаному кладовищі, де умисно, повторно, застосовуючи фізичну силу рук та ніг, пошкодив вказані могили, шляхом розбиття їх частин, чим осквернив вказані могили та спричинив шкоду моральним засадам суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання.

Далі, 27 листопада 2022 року з 08 год. по 18 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на території згаданого кладовища, маючи єдиний умисел на пошкодження надгробних плит, нехтуючи громадською моральність у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, демонструючи зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки, негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, маючи на меті наругу над могилами померлих, переконавшись в тому, що його дії будуть непоміченими для оточуючих та його намірам ніхто не зможе перешкодити, підійшов до могил ОСОБА_28 (14.08.1948-28.04.2015), ОСОБА_29 (1941-1991), ОСОБА_30 (1911-1941), ОСОБА_31 (1914-1985), ОСОБА_32 (26.07.1937-16.04.2005), ОСОБА_33 (11.08.1962-12.17.2009), ОСОБА_34 (1938-2003), ОСОБА_35 (11.08.1931-11.11.2013), ОСОБА_36 (20.04.1934-03.01.1995), ОСОБА_37 (18.03.1941-25.01.2011), ОСОБА_38 (1926-1997), ОСОБА_39 (10.12.1987-13.07.1998), ОСОБА_40 (27.01.1919-14.06.1998), ОСОБА_41 (25.05.1925- 01.07.2004), ОСОБА_42 (29.10.1946-02.02.2000), які знаходяться на вищевказаному кладовищі, де умисно, повторно, застосовуючи фізичну силу рук та ніг, пошкодив вказані могили, шляхом розбиття їх частин, чим осквернив вказані могили та спричинив шкоду моральним засадам суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання.

Далі, 28 листопада 2022 року з 08 год по 18 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на території кладовища, розташованого за вищевказаної адресою, маючи єдиний умисел на пошкодження надгробних плит та хреста, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, демонструючи зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки, негативне ставлення до суспільних відноси, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, маючи на меті наругу над могилами померлих, переконавшись в тому, що його дії будуть непоміченими для оточуючих та його намірам ніхто не зможе перешкодити, підійшов до могил ОСОБА_43 ( НОМЕР_1 ), ОСОБА_44 ( НОМЕР_2 смерті не проглядається), ОСОБА_45 (23.08.1934-23.03.2009), ОСОБА_46 (29.12.1932-13.08.2013), ОСОБА_47 (01.01.1925-11.04.2004), ОСОБА_48 (07.10.1947-12.11.2007), ОСОБА_49 (02.08.1921-01.08.2009), ОСОБА_50 (03.11.1934-01.12.2017), ОСОБА_51 (05.04.1910-28.05.1989), ОСОБА_52 (16.03.1993-06.08.2006 ), ОСОБА_53 (11.09.1928-16.05.2008), які знаходяться на зазначеному кладовищі, де умисно, повторно, застосовуючи фізичну силу рук та ніг, пошкодив вказані могили, шляхом розбиття їх частин, чим осквернив вказані могили та спричинив шкоду моральним засадам суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання.

Далі, 30 листопада 2022 року з 08 год по 18 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на території кладовища, розташованого за вказаною адресою, маючи єдиний умисел на пошкодження надгробних плит та хрестів, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, демонструючи зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки, негативне ставлення до суспільних відноси, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, маючи на меті наругу над могилами померлих, переконавшись в тому, що його дії будуть непоміченими для оточуючих та його намірам ніхто не зможе перешкодити, підійшов до могил ОСОБА_54 (01.03.1933-28.12.2011), ОСОБА_55 (09.12.1942-05.02.2007), ОСОБА_56 (11.01.1941-09.10.2006), ОСОБА_57 (21.11.1935-17.05.2007), ОСОБА_58 , ОСОБА_59 (02.10.1949-09.03.2005), ОСОБА_60 (14.04.1946-26.12.2021), ОСОБА_61 (23.10.1921-15.02.2005), ОСОБА_62 (1947-2005), ОСОБА_63 (17.08.1943-16.11.2007), ОСОБА_64 (10.11.1955-26.01.2021), ОСОБА_65 (1914-1998), які знаходяться на вищевказаному кладовищі, де умисно, повторно, застосовуючи фізичну силу рук та ніг, пошкодив вказані могили, шляхом розбиття їх частин, чим осквернив вказані могили та спричинив шкоду моральним засадам суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання.

Далі, 01 грудня 2022 року ОСОБА_8 , перебуваючи на території кладовища, розташованого за вищевказаною адресою, маючи єдиний умисел на пошкодження надгробних плит та хрестів, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, демонструючи зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки, негативне ставлення до суспільних відноси, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, маючи на меті наругу над могилами померлих, переконавшись в то му, що його дії будуть непоміченими для оточуючих та його намірам ніхто не зможе перешкодити, підійшов до могил ОСОБА_66 (17.11.1987-31.01.1988), ОСОБА_67 (21.01.1937-17.09.1998), невідомої особи, ОСОБА_68 (1997-2008), ОСОБА_69 (24.07.1970-24.12.2003), ОСОБА_70 (1941-2004), ОСОБА_71 (16.05.1962-10.02.2020), ОСОБА_72 (1942-1994), ОСОБА_73 (1928-2004), ОСОБА_74 (15.11.1928-18.05.2004), ОСОБА_75 (1960-08.10.2021), ОСОБА_76 (1962-2003), які знаходяться на вищевказаному кладовищі, де умисно, повторно, застосовуючи фізичну силу рук та ніг, пошкодив вказані могили, шляхом розбиття їх частин, чим осквернив вказані могили та спричинив шкоду моральним засадам суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання.

Далі, 02 грудня 2022 р. з 08 год по 18 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на території кладовища, розташованого по АДРЕСА_3 , маючи єдиний умисел на пошкодження надгробних плит та хреста, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, демонструючи зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки, негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, маючи на меті наругу над могилами померлих, переконавши в тому, що його злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих та його наміри ніхто не зможу перешкодити, підійшов до могил невідомої особи (1928-2004), ОСОБА_77 (15.02.1941-28.12. 2002), ОСОБА_78 (27.06.1945-1.07.2015), ОСОБА_79 (1925-2001), ОСОБА_80 (1957-2001), ОСОБА_81 (1951-2001), ОСОБА_82 (20.11.1976-01.10.2021), ОСОБА_83 (18.07.1926- 19.07.2000), ОСОБА_84 (1961-2008), ОСОБА_85 (17.01.19 51-10.2022), ОСОБА_86 (1935-1999), ОСОБА_87 (1914-2001), які знаходяться на вищевказаному кладовищі, де умисно, потворно, застосовуючи фізичну силу рук та ніг, пошкодив вказані могили, шляхом розбиття їх частин, чим осквернив вказані могили та спричинив шкоду моральним засадам суспільства в частині поваги до померлих та місці їх поховання.

Окрім цього, 03 грудня 2021 року з 08 год по 23.35 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на території згаданого кладовища, маючи єдиний умисел на пошкодження надгробних плит та хреста, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, демонструючи зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки, негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загально прийняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, маючи на меті наругу над могилами померлих, переконавши в тому, що його злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих та його намірам ніхто не зможе перешкодити, підійшов до могил ОСОБА_88 (20.07.1943-16.10.1996), ОСОБА_89 (1936-1996), невідомої особи, ОСОБА_90 (23.03.1939- 28.02.1995), ОСОБА_91 (1937-11.03.1996), ОСОБА_92 (02.08.1945-04.04.2015), ОСОБА_93 (1942-1995), ОСОБА_94 (08.12.1940-1995), ОСОБА_95 (1937-2000), ОСОБА_96 (1993), ОСОБА_97 (30.07.1947-22.09.20 19), ОСОБА_98 ( НОМЕР_3 ), ОСОБА_99 (21.09.19 24-19.02.1997), ОСОБА_100 (1954-1986), ОСОБА_101 (1958-2019), які знаходяться на кладовищі, де умисно, повторно, застосовуючи фізичну силу рук та ніг, пошкодив вказані могили, шляхом розбиття їх частин, чим осквернив могили та спричинив шкоду моральним засадам суспільства в частині поваги до померлих та місці їх поховання.

Зазначені дії обвинуваченого суд першої інстанції кваліфікував за ч.1 ст.297 КК України, за кваліфікуючими ознаками: наруга над могилами, та за ч.3 ст. 297 КК України за кваліфікуючими ознаками: наруга над могилами, вчинена повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подав на нього апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок суду змінити та пом`якшити призначення покарання.

Зазначає що судом не враховані всі пом`якшуючі обставини, зокрема повне визнання вини, щире каяття та надання свідчень про всі обставини справи. Також судом не враховано, що сторона обвинувачення просила обрати міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

За результатами розгляду апеляційної скарги просить вирок змінити застосувавши положення ст. 75 КК України.

Позиції учасників судового розгляду

Обвинувачений ОСОБА_8 перебуває під вартою, про розгляд апеляційної скарги був сповіщений належним чином, клопотань про розгляд апеляційної скарги за його участі не подавав, при цьому апеляційна скарга не містить вимог про погіршення становища.

Враховуючи вищезазначене, вислухавши думку захисника ОСОБА_7 та прокурора, які вважали необхідним розглядати справу за відсутності обвинуваченого, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку розглядати справу за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив вирок суду змінити в частині призначення покарання з застосуванням положень передбачених ст. 75 КК України, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Оскільки вирок суду в частині доведеності вини обвинуваченого та кваліфікації його дій ніким не оскаржується, апеляційний суд не перевіряє вирок суду у цій частині.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оскільки сторони у кримінальному провадженні не оспорюють фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані судом 1-ої інстанції за ч.1 ст.297 КК України, як наруга над могилами, та ч.3 ст. 297 КК України, як наруга над могилами вчинена повторно.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про необґрунтоване застосування надто суворого покарання, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції виходив із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; врахував вимоги частини другої статті 50, статті 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, який обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого відноситься до особливо тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 відповідно до статті 66 КК України суд першої інстанції вважав його каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , відповідно до статті 67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.

Також при призначенні покарання суд першої інстанції врахував висновок органу пробації, викладений в досудовій доповіді від 24.03.2023 року (а.п. 51-54) відповідно до якого виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити середній рівень небезпеки для суспільства (окремих осіб), тоді як ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, не можливо здійснювати без нагляду та контролю в умовах ізоляції, а також особу обвинуваченого, його вік, наявність судимості, за вчинення корисливого злочину, за місцем проживання характеризується негативно як особа, що зловживає спиртними напоями, ніде не працює, краде, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, веде антисоціальний спосіб життя, не одружений, утриманців не має.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 який, будучи особою працездатного віку, ніде не працює, не навчається та суспільно-корисною працею не займається, постійного законного джерела прибутку не має.

За таких обставин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, мету покарання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у межах санкції статей ч.1 ст. 297, ч.3 ст. 297 КК України з застосуванням положень ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 у виді позбавлення волі строком на 4 роки яке в свою чергу є мінімальним покаранням в межах санкції статті.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, який з огляду на встановлені обставини, оцінюючи їх в сукупності, дійшов обґрунтованого висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів буде призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст. 297, ч.3 ст. 297 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги, що судом не враховано, що сторона обвинувачення просила обрати міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є неприйнятними, оскільки позиція сторони обвинувачення не є вирішальною при призначенні покарання, при цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на законних підставах призначив обвинуваченому покарання в мінімальних межах санкції статті кримінального закону, яке останній повинен відбувати реально.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що усі доводи захисника ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі, були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

З урахуванням встановлених судом першої інстанції даних, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і даних про особу ОСОБА_8 , з огляду на кількість епізодів його злочинних дій, вчинених всупереч моральним принципам у сфері шанобливого ставлення до місця поховання, що носить підвищений суспільно-небезпечний характер, підстави для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, відсутні і таке звільнення не відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та його індивідуалізації.

Відповідно до припису п.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Таким чином, незважаючи на доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 призначене обвинуваченому покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості та служити підставою для зміни або скасування вироку, оскільки, з урахуванням обставин наведених у вироку, воно відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст. 50 КК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга захисника не містить у собі достатніх підстав для зміни вироку суду та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, та судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких нових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при ухвалені вироку, і які б пом`якшували або суттєво могли знизити призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, про що просить захисник, апеляційний суд вважає необхідним вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.05.2023 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.297, ч.3 ст. 297 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4