Провадження №1-кс/369/4121/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_6 , погодженого начальником Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003420, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_6 , погодженого начальником Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003420, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, який неодноразово продовжувався. Зокрема, Законом України №3429-ІХ від 08.11.2023 затверджено Указ Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан діє до цього часу.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлених досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел здійснити напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

У подальшому, 29.11.2023, о 20 год. 10 хв., тобто в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний задум, діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, направленими на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, прийшов до приміщення ломбарду ТОВ «Роял Кредит», розташованого за адресою: Київська область, Фастівський район, місто Боярка, вулиця Хрещатик, 51. Перебуваючи на місці вчинення злочину, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи предмет, зовні схожий на вибухову зброю, призначену для ураження живої сили гранату, яку заздалегідь заготовив та взяв з собою, висловив потерпілій касиру-оцінщику ТОВ «Роял Кредит» ОСОБА_7 погрозу застосуванням гранати і вимогу надати грошові кошти та ювелірні вироби.

Після цього, 29.11.2023, о 20 год. 13 хв. потерпіла ОСОБА_7 увімкнула сигналізацію, натиснувши тривожну кнопку, а ОСОБА_5 , не отримавши будь-яких матеріальних цінностей, з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку.

У зв`язку з чим, 11.12.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області за погодженням із прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення злочину; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення потерпілій ОСОБА_7 особи для впізнання; протоколом пред`явлення потерпілій ОСОБА_7 особи для впізнання за голосом; протоколом огляду місця події; протоколами перегляду відеозаписів; протоколами допиту свідків; протоколом огляду речей із застосуванням генетичного аналізатору ANDE 6С № НОМЕР_1 , за результатами якого та обробки встановлено ДНК-профілі зі зразків: «01.12.2023_ERDR_3420_shtanu», «01.12.2023_ERDR_3420_skotch», «01.12.2023_3420_ zapalnuchka», «01.12.2023_3420_rykavutsya_prava», «01.12.2023_3420_ztyashka», «01.12.23_ Rubin_A.G_07.05.1951_5», від 01.12.2023; протоколом огляду речей із застосуванням генетичного аналізатору ANDE 6С № НОМЕР_1 , за результатами якого та обробки встановлено ДНК-профілі зі зразків «11.12.23_buk_POGREBNUY_O.V._1981», «11.12.23_buk_ POGREBNUY_O.V._1981_2», а також встановлено співпадіння між собою ДНК профілів «11.12.23_buk_POGREBNUY_O.V._1981», «11.12.23_buk_POGREBNUY_O.V._1981_2» із зразками « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «01.12.2023 _3420_ zapalnuchka», «01.12.2023_ERDR_3420_skotch», «01.12.2023_3420_ztyashka» (тобто, дані зразки належать одній особі чоловічої статі, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та іншими доказами в своїй сукупності.

Таким чином, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області Україна, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, маючий повну загальну середню освіту, офіційно не працюючий, зі слів раніше не судимий.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, а також запобігання встановленим ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду,знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який є особливо тяжким злочинам, а саме у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна та відсутністю у підозрюваного міцних соціальних зав`язків, постійного місця роботи та офіційного джерела доходу.

Обґрунтованість ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на потерпілого та свідків обґрунтовується тим, що оскільки на даний час з останніми проведені не всі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, а підозрюваному в ході розслідування стали відомі анкетні дані та місце проживання потерпілого та свідків, тому він може впливати на них, з метою зміни ними своїх показань, оскільки злочин, в якому він підозрюється, вчинений із застосуванням насильства, з метою уникнення покарання.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) діб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити його та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) діб.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 проти вимог клопотання заперечували, вказували на відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, просили суд відмовити в задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003420від 30.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

11.12.2023 року у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, слідчим у кримінальному провадженні за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення злочину; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення потерпілій ОСОБА_7 особи для впізнання; протоколом пред`явлення потерпілій ОСОБА_7 особи для впізнання за голосом; протоколом огляду місця події; протоколами перегляду відеозаписів; протоколами допиту свідків; протоколом огляду речей із застосуванням генетичного аналізатору ANDE 6С № НОМЕР_1 , за результатами якого та обробки встановлено ДНК-профілі зі зразків: «01.12.2023_ERDR_3420_shtanu», «01.12.2023_ERDR_3420_skotch», «01.12.2023_3420_ zapalnuchka», «01.12.2023_3420_rykavutsya_prava», «01.12.2023_3420_ztyashka», «01.12.23_ Rubin_A.G_07.05.1951_5», від 01.12.2023; протоколом огляду речей із застосуванням генетичного аналізатору ANDE 6С № НОМЕР_1 , за результатами якого та обробки встановлено ДНК-профілі зі зразків «11.12.23_buk_POGREBNUY_O.V._1981», «11.12.23_buk_ POGREBNUY_O.V._1981_2», а також встановлено співпадіння між собою ДНК профілів «11.12.23_buk_POGREBNUY_O.V._1981», «11.12.23_buk_POGREBNUY_O.V._1981_2» із зразками «01.12.2023 ОСОБА_8 », «01.12.2023_ERDR_3420_shtanu», «01.12.2023_ 3420_zapalnuchka», «01.12.2023_ERDR_3420_skotch», «01.12.2023_3420_ztyashka» (тобто, дані зразки належать одній особі чоловічої статі, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та іншими доказами в своїй сукупності.

Зі змісту доданих до клопотання документів вбачається причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст. 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді, позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Разом з тим, на підставі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінальним провадження.

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України;

- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Разом з тим, коли йдеться про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слід також зважати на те, чи наявні у справі специфічні ознаки того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (наприклад, рішення у справі "Лабіта проти Італії" (980_009) (Labita v. Italy), N 26772/95, п. 153, ECHR 2000-IV).

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання, досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри. Підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненими кримінальними правопорушеннями.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак, вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Санкції відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до особливо тяжкого і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. Досудове розслідування як процедура, пов`язана з притягненням особи до відповідальності, не є статичною, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки такої особи, адже співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними в будь-який момент кримінального провадження.

При цьому, доводи сторони захисту, про відсутність вказаного ризику на даному етапі досудового розслідування суд не приймає до уваги, оскільки стороною захисту не надано суду достатньо вагомих та переконливих доказів, які б переконали суд про відсутність вищевказаного ризику.

Також досить вірогідним є заявлений ризик можливого впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Ризик незаконного впливу об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження і належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків кримінального провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові відомості щодо кримінального правопорушення та особи підозрюваного.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує такі обставини:

- надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України;

- інкримінований злочин КК України відносить до особливо тяжкого і у разі визнання підозрюваного винуватим, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна.

Щодо застосування найбільш суворого запобіжного заходу, то слідчий суддя зазначає наступне.

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у слідчого судді переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу.

Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі, у його "пілотному" рішенні від 10.02.2011 у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 і 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.

Стороною обвинувачення не обґрунтовано, які саме обставини об`єктивно свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

У цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчий суддя не вбачає за доцільне застосовувати до підозрюваного найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ризикам кримінального провадження можна запобігти, застосувавши відносно ОСОБА_5 запобіжного західу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців певні обов`язки.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.176-178, 183, 194, 196, 205, 206 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_6 , погодженого начальником Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003420, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Боярка Фастівського (Києво-Святошинського) району Київської області Україна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого повну загальну середню освіту, офіційно не працюючого, зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, строком на два місяці, тобто до 11 лютого 2024 року (включно).

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- не відлучатися зі свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному провадженні.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 13.12.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_9