Справа № 203/3556/23
Провадження № 1-кп/0203/697/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000839 від 25 червня 2023 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказаний обвинувальний акт.

У підготовчому судовому засіданні на обговорення учасників судового провадження було поставлене питання про підсудність даного кримінального провадження Кіровському районному суд м. Дніпропетровська.

Прокурор зазначив, що кримінальне провадження підсудне Кіровському районному суду м. Дніпропетровська, оскільки вважав, що місцем вчинення кримінального правопорушення є Дніпровська митниця Держмитслужби, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22.

Представник потерпілого при вирішенні питання щодо підсудності кримінального провадження покладалася на розсуд суду.

Захисник зазначив, що місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_5 правопорушення є місцезнаходження Державної митної служби України, а саме, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, приходить до наступного висновку.

Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, передбачені ч. 3 ст. 314 КПК України.

Одним із рішень, які вправі ухвалити суд у підготовчому судовому засіданні, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, є рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України вказане питання підлягає першочерговому з`ясуванню, оскільки судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правило підсудності.

А відтак, всі інші питання, у тому числі, щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, а також, розгляд скарг та клопотань, мають вирішуватися належним судом.

Положеннями ст. 32 КПК України, крім іншого визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме, у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Дане кримінальне правопорушення є закінченим з моменту настання наслідків, зазначених у законі.

З обвинувального акту, серед іншого, вбачається, що умисні протиправні дії головного державного інспектора відділу кодування та класифікації товарів управління контролю митної вартості, класифікації, походження товарів та прогнозування надходжень Дніпровської митниці Держмитслужби ОСОБА_5 під час здійснення митної формальності щодо перевірки правильності класифікації товарів за митною декларацією IM 40 ДЕ UA110110/2020/003943 (запит №003943/КТ/110 від 12.03.2020) товару - «Розчинник багатофункціональний АНТ-1» що відповідає коду УКТ ЗЕД по ЕМД IM 40 ДЕ UA110110/2020/003943 спричинили державі в особі Державної митної служби України тяжкі наслідки у вигляді майнової шкоди на загальну суму 743 303, 40 гривень у вигляді ненадходження до Державного бюджету обов`язкових митних платежів, чим завдав збитки державному бюджету України на суму 743 303, 40 гривень, які більше ніж у двісті п`ятдесят разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно до п. 4 примітки до статті 364 КК України є тяжкими наслідками.

Тобто, у даному випадку кримінальне правопорушення є закінченим за місцем розташування потерпілого Державної митної служби України, яка згідно обвинувального акту, знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, що не відноситься до територіальної юрисдикції Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Відтак, суд не приймає до уваги доводи прокурора та вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 направлено до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Аналізуючи вищенаведене, з метою недопущення порушення територіальної підсудності кримінального провадження, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 34 КПК України, є достатні підстави для направлення обвинувального акта відносно ОСОБА_5 до Дніпровського апеляційного суду для вирішення питання про направлення подання до Касаційного кримінального суду Верховного Суду, для визначення підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 34, 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000839, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2023 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, направити до Дніпровського апеляційного суду для вирішення питання про направлення подання до Касаційного кримінального суду Верховного Суду, для визначення підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1