Єдиний унікальний номер 341/2782/23
Номер провадження 1-кп/341/79/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 21.10.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Матвєєв-Курган російської федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючий як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, працюючого монтажником ТОВ «Краматорська будівельно-монтажна компанія», не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Галич Івано-Франківської області вищезазначені кримінальні провадження,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , працюючи монтажником ТОВ «Краматорська будівельно-монтажна компанія», з 05.10.2023 відряджений у ДТЕК «Бурштинська ТЕС», де проводив ремонт тепломеханічного обладнання, у зв`язку з чим проживає по АДРЕСА_3 .

Повертаючись з роботи, 10.10.2023 близько 19-50 годин ОСОБА_3 зайшов у приміщення торгового центру «Гулівер», де знаходиться термінал АТ КБ «ПриватБанк», який розташований по вул. Шухевича, 5, у м. Бурштин. При цьому, побачивши поблизу клавіатури на терміналі банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 , яка цього ж дня була залишена у вказаному місці останньою, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою викрадення грошових коштів, що знаходяться на рахунку цієї картки.

ОСОБА_3 , переконавшись у тому, що ніхто із сторонніх осіб не спостерігає за його злочинними діями, діючи умисно, в умовах воєнного стану, а також розуміючи, що даний предмет, а саме банківська картка належить комусь з місцевих жителів і ця особа може повернутись за загубленою річчю, щоб поновити контроль над своїм майном, усвідомлюючи, що вказана банківська картка, згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 13, 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи» та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку певної особи, що видається тільки банківською установою, припускаючи, що на рахунку вказаної картки можуть знаходитися грошові кошти, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого викрадення з вказаної банківської платіжної картки № НОМЕР_1 , емітованої в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 , грошових коштів, таємно викрав її.

Заволодівши банківською карткою, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що на банківському рахунку цієї картки знаходяться грошові кошти, вирішив вчинити їх крадіжку шляхом здійснення оплати за товар.

Реалізовуючи злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих спонукань та без будь-якого дозволу потерпілої, використовуючи можливості здійснення банківських операцій за допомогою чипу (мікропроцесора, що містить набір платіжних та адміністративних додатків і здатний взаємодіяти з терміналом), який знаходиться у вищевказаній банківській картці, 10.10.2023, перебуваючи у приміщення магазину «Гулівер», за адресою: м. Бурштин, вул. Калуська, 5, де о 20-00 годині таємно викрав грошові кошти потерпілої ОСОБА_5 шляхом здійснення оплати за товар на суму 77,14 гривень.

Цього ж дня, не припиняючи злочинні дії, ОСОБА_3 , діючи з єдиним об`єднаним умислом, спрямованим на вчинення крадіжки грошових коштів з рахунку вказаної банківської картки, близько 20-05 годин, перебуваючи у приміщення магазину «Гулівер», діючи умисно, придбав товар на суму 205,50 гривень, за які теж розрахувався згаданою банківською карткою.

Не припиняючи злочинні дії, ОСОБА_3 , діючи з умислом, спрямованим на вчинення крадіжки грошових коштів з рахунку вказаної банківської картки, цього ж дня, 10.10.2023 близько 20-08 годин зайшов у приміщення магазину «Меркурій», за адресою: м. Бурштин, вул. Калуська, 6, де діючи умисно, придбав товар на суму 300,0 гривень, за який теж розрахувався згаданою банківською карткою.

Всього, у період з 20-03 годин до 20-08 годин 10.10.2023 ОСОБА_3 викрав вказаним чином з банківської картки потерпілої грошові кошти у сумі 582,64 гривень.

Надалі ОСОБА_3 12.10.2023 близько 12-59 годин зайшов у приміщення магазину «Дідо» за адресою: м. Бурштин, вул. Шухевича, 11/1, де придбав товар на суму 149,0 гривень, за який розрахувався викраденою банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , емітованою в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 .

Не припиняючи злочинні дії, ОСОБА_3 з метою вчинення крадіжки грошових коштів з рахунку вказаної банківської картки, цього ж дня, 12.10.2023 близько 17-21 годин, перебуваючи у приміщення магазину «Копійочка», за адресою: м. Бурштин, вул. Калуська, 6, де, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, придбав товар на суму 39,90 гривень, за які теж розрахувався згаданою банківською карткою.

Не припиняючи злочинні дії, ОСОБА_3 цього ж дня, 12.10.2023 близько 17-24 годин, перебуваючи у приміщені магазину «Копійочка», за адресою: м. Бурштин, вул. Калуська, 6, де, діючи умисно, придбав товару загальною вартістю 64,80 гривень, за який теж розрахувався згаданою банківською карткою.

Крім того, ОСОБА_3 , цього ж дня, 12.10.2023 близько 17-30 годин зайшов у приміщення магазину «Гулівер» за адресою: м. Бурштин, вул. Калуська, 5, де, діючи умисно, придбав товару загальною вартістю 189,87 гривень, за які розрахувався згаданою банківською карткою.

З метою вчинення крадіжки грошових коштів з карткового рахунку вказаної банківської картки, цього ж дня, 12.10.2023, близько 17-42 годин ОСОБА_3 зайшов у приміщення магазину «Галя Балувана» за адресою: м. Бурштин, вул. Калуська, 3, де, діючи умисно, придбав товар на суму 364,10 гривень, за який розрахувався згаданою банківською карткою.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_3 з метою вчинення крадіжки грошових коштів з карткового рахунку вказаної банківської картки, цього ж дня, 12.10.2023, близько 18-04 годин зайшов у приміщення магазину «Аврора» за адресою: м. Бурштин, вул. Калуська, 5а, де, діючи умисно, придбав товар на суму 29,0 гривень, за який розрахувався згаданою банківською карткою.

Всього, у період з 12-59 годин до 18-04 годин 12.10.2023 ОСОБА_3 повторно викрав вказаним чином з банківської картки ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 836,67 гривень.

Наступного дня, 13.10.2023, близько 11-52 годин, ОСОБА_3 , зайшов у приміщення магазину «Ярта 5» за адресою: м. Бурштин, вул. Будівельників, 3Б, де придбав товар на суму 285,01 гривень, за який розрахувався викраденою банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , емітованою в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 .

Надалі, 14.10.2023 ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що на картковому рахунку вказаної банківської картки знаходяться грошові кошти, достовірно знаючи, що при розрахунку банківською карткою через термінал не потрібно вводити пін-код доступу, вирішив продовжити їх викрадення шляхом оплати за товар у торгівельних закладах.

Продовжуюч злочинні дії, ОСОБА_3 близько 18-17 годин зайшов у приміщення магазину «Дідо» за адресою: м. Бурштин, вул. Шухевича, 11/1, де, придбав товар на суму 125,0 гривен,ь за який розрахувався згаданою банківською карткою.

Не припиняючи злочинні дії, ОСОБА_3 15.10.2023 близько 18-10 годин зайшов у приміщення магазину «Зустріч» за адресою: м. Бурштин, вул. Енергетиків, 7, де, придбав товар на суму 42,0 гривень, за який розрахувався згаданою банківською карткою.

Наступного дня 16.10.2023, продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_3 близько 18-32 годин зайшов у приміщення магазину «Слон» за адресою: м. Бурштин, вул. Василя Стуса, 21, де придбав товар на суму 63,0 гривень, за який розрахувався згаданою банківською карткою

Так, у період часу з 13.10.2023 до 16.10.2023 ОСОБА_3 повторно викрав вказаним чином з банківської картки ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 515,01 гривень.

За період з 10.10.2023 по 16.10.2023 ОСОБА_3 вчинив крадіжку грошових коштів з банківської картки потерпілої на загальну суму 1934,32 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину та кримінального правопорушення-проступку за вищезазначеними обставинами, щиро розкаявся, не заперечував проти зібраних по справі доказів, просив їх не досліджувати та розглядати справу згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Зазначив, що припустився помилки щодо указаних злочинів, адже хотілось їсти. На цей час зробив для себе належні висновки.

Потерпіла у судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначила, що будь - яких претензій до обвинуваченого не має, завдані збитки їй відшкодовані повністю з врахуванням відсотків за фактичне використання коштів за весь період. Просила обвинуваченого суворо не карати.

Переконавшись у тому, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, правильно розуміє зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджується з кваліфікацією вчинених діянь, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події скоєного кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні.

Згідно ст. 337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Оцінивши у сукупності показання обвинуваченого, відомості, що характеризують його як особу, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні-злочині та кримінальному правопорушенні-проступку та знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану та ч. 1 ст. 357 КК України як таємне викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживає у м. Луцьк Волинської області як внутрішньо переміщена особа. Згідно характеристиці старшого ДОП СПВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 на момент проживання за місцем реєстрації громадський порядок не порушував, спиртними напоями не зловживав, скарг від сусідів не надходило. Відповідно до характеристики з місця роботи (ТОВ "Краматорська будівельно-монтажна компанія" м. Краматорськ) ОСОБА_3 виконував будівельно-монтажні роботи для компанії за договором цивільно-правового характеру згідно актам виконаних робіт, які виконувались повністю та в обумовлений строк. На цей час робіт не виконує. Під час роботи у компанії зарекомендував себе як людина не ініціативна, великого хисту до роботи не виявляв, проте поставлене завдання виконував. Трудову дисципліну не порушував, доган та стягнень не мав. У побуті був не товариським, жив із співробітниками, але тримався окремо.

За даними психоневрологічного диспансерного КНП "Центральна міська лікарня" Дружківської міської ради на обліку не знаходиться. У КНП "Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ" не числиться. На військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває та на військову службу не призивався, медичну комісюї не проходив та повістки не отримував.

ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся.

Так, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Розкаяння передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину, добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Крім того, системний аналіз кримінального закону свідчить про те, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, в тому числі й під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

З огляду на викладене, щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Про щире каяття ОСОБА_3 свідчить його поведінка під час судового розгляду, де останній надав покази, визнав вину у вчиненому, вибачився перед потерпілою.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Призначаючи покарання, суд також враховує, що ним вчинено кримінальний проступок та тяжкий злочин, за який санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років.

Враховуючи вартість викраденого майна, а також те, що раніше ОСОБА_3 не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, достатнім та необхідним буде мінімальне покарання, передбачене санкцією частини 4 статті 185 КК України та санкцією частини 1 статті 357 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи викладене, наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 та відсутність таких, що його обтяжують; щире каяття у вчиненому; відсутність претензій будь - якого характеру з боку потерпілої, якій відшкодовано збитки повністю з врахуванням відсотків за фактичне використання кредитних коштів у сумі 2400 грн., та публічне вибачення перед нею, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання, а отже наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке призначене обвинуваченому покарання, на думку суду, є справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин в кримінальному провадженні у їх сукупності, та буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд не знайшов обставин справи або даних про особу ОСОБА_3 , які б визнав такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, тобто не знайшов підстав для застосування статті 69 КК України.

Питання про речові докази у справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк якого сплив, та який не продовжувався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 369, 370-374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, кримінального правопорушення-проступку за ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за частиною 4 статті 185 частиною у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

-за частиною 1 статті 357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі частини першої статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, частини 1, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; пунктом 2 частини 3, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до статті 165 КВК України іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

-DVD-RW диск із відеозаписами з камер відеоспостереження з магазину "Дідо"-зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-DVD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження з магазину "Аврора" -зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-DVD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження з магазину " Копійочка "- зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-DVD-RW диск із відеозаписами з камер відеоспостереження та DVD-RW диск із відеозаписами з камер відеоспостереження з магазину "Гулівер" - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-DVD-RW диск із відеозаписами з камер відеоспостереження, які розташовані по вул. Будівельників Бурштинської ТГ та із відеозаписами з камер відеоспостереження, які розташовані по вул. Енергетиків Бурштинської ТГ - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1