Справа № 751/5734/22
Провадження № 1-кп/750/124/23
У Х В А Л А

02 листопада 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

законного представника обвинуваченої - ОСОБА_11 ,

обвинувачених - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

ОСОБА_23 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 02.02.2021 по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_21 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_22 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_24 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_23 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , про продовження строку дії, покладених обов`язків в рамках особистого зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , з огляду на наявність ризиків того, що останні можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені прокурором ризики обґрунтовуються тим, що обвинуваченим ставиться в провину вчинення в складі злочинної організації та організованої групи особливо тяжких злочинів, за які передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, всі обвинувачені усвідомлюють тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує їм у разі визнання їх винуватими, останні матимуть реальну можливість впливати на свідків та обвинувачених у кримінальному провадженні, з метою їх відмови від дачі показань чи їх зміни, оскільки їм відомі відомості про вказаних свідків та обвинувачених, зберігається можливість створення обвинуваченими штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками злочинів, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих обвинуваченими захисних версій, відсутність роботи та постійного законного джерела прибутку у обвинувачених. В той же час, на думку прокурора, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належного виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , зазначивши, що клопотання прокурора є бездоказовим, ризики необґрунтовані, зазначивши, що її підзахисний має проблеми зі здоров`ям та потребує стаціонарне лікування, тому вважає, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити та застосувати до обвинуваченого домашній арешт.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечувала проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_21 посилаюсь на те, що обвинувачений має сталі соціальні зв`язки: виховує малолітню дитину за час перебування під вартою зробив для себе значні висновки тому вважає, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити та застосувати до обвинуваченого домашній арешт. Крім того, не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_22 , ОСОБА_18 в рамках особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_13 та ОСОБА_20 в рамках особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_14 в рамках особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_10 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_16 та обвинуваченого ОСОБА_23 в рамках особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_17 в рамках особистого зобов`язання поклався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_15 та обвинуваченого ОСОБА_19 , в рамках особистого зобов`язання.

Обвинувачені: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , законний представник обвинуваченої ОСОБА_11 , в судовому засіданні повністю підтримали позиції захисників. Заслухавши доводи учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з доданими до нього документами, суд дійшов наступного висновку.

За змістом вимог ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу ( ч.2 ст. 331 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років ( п.4 ч.2 ст. 183 КПК України).

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу (ч.6 ст. 181 КПК України).

Згідно ч.7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

З системного аналізу положень частин третьої та п`ятої статті 199 КПК України, слід зробити висновок, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, а також дії, покладених обов`язків в рамках запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання підлягає задоволенню у тому разі, якщо прокурор доведе обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою або під домашнім арештом.

Одночасно з цим слід зазначити, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканість, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (п. 36 рішення ЄСПЛ від 15.12.2016 у справі «Ігнатов проти України»).

Відповідно до усталеної практики застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції, після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (п. 60 рішення ЄСПЛ від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»).

Обгрунтування будь - якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, яким він є, повинно бути переконливо наведено державою, а квазіавтоматичне продовження такого періоду суперечить гарантіям, встановленим у пункті 3 статті 5 Конвенції (п. 20 рішення ЄСПЛ від 12.02.2015 у справі «Подвезько проти України», п. 66 рішення ЄСПЛ від 09.01.2003 у справі «Шишков проти Болгарії», п. 40 рішення ЄСПЛ від 10.06.2008 у справі «Тасе проти Румунії»).

Як зазначив ЄСПЛ у пункті 74 рішення від 01.07.2006 у справі «Мамедова проти Росії» хоча вид та розмір покарання, що загрожує заявнику мають значення для оцінки того, що він ухилятиметься від слідства та суду або продовжить займатися злочинною діяльністю, необхідність продовження строку тримання під вартою не може оцінюватися лише з абстрактної точки зору, коли до уваги приймається лише тяжкість вчиненого злочину; продовження строку тримання під вартою не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі. У пункті 20 рішення ЄСПЛ від 12.02.2015 у справі «Подвезько проти України» вказано, що ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою.

Отже, абстрактна можливість втечі обвинуваченого та переховування його від правоохоронних органів та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншими чином не може оцінюватися лише на основі покарання, що загрожує даній особі, при цьому слід враховувати й інші релевантні обставини (які ж або можуть підтвердити наявність вказаних ризиків або ж зробити їх незначними).

Як вбачається з наданих суду матеріалів і доводів сторін кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_25 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, згідно обвинувального акту його місцем мешкання є адреса: АДРЕСА_1 , має хворобливий стан здоров`я, має сталі соціальні зв`язки.

Обвинувачений ОСОБА_25 тримається під вартою з червня 2022. За час досудового розслідування і судового розгляду стороною обвинувачення не надано суду доказів того, що обвинувачений вчиняє незаконний вплив на свідків та інших обвинувачених. А такі ризики, як переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, переховування від суду обґрунтовуються прокурором в основному лише тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим.

Наведені прокурором ризики, хоча і мають місце, але з урахуванням даних про обвинуваченого, його до кримінального способу життя, поведінки під час судового розгляду, часу перебування обвинуваченого під вартою, практики ЄСПЛ у питаннях розумності продовження строку тримання під вартою, значно зменшилися і не дають підстав для подальшого продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин суд вважає за необхідне змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_25 на цілодобовий домашній арешт з покладенням відповідних обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_21 обвинувачується у вчиненні злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, скоєних в складі організованої групи, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; за обвинувальним актом обвинувачений є учасником організованої групи, яка є структурним підрозділом злочинної організації, діяльність злочинної організації носила масштабний характер і поширювала цю діяльність на Чернігівську, Сумську та Київську область, тобто носила міжрегіональний характер, при цьому з того ж обвинувального акту вбачається, що не всі учасники злочинної організації були виявлені та затримані, в свою чергу обвинувачений ніде офіційно не працевлаштований і не має законного джерела доходу, що в сукупності вказує на те, що обвинувачений може незаконно впливати на обвинувачених та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а його неявка в судові засідання, призначені на 09.05.2023 та 18.05.2023 без поважних причин вказує на недотримання ним процесуальних обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.11.2022 та свідчить про наявність ризиків переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Ті обставини, які обвинувачений ОСОБА_21 , пов`язує з можливістю зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, а саме необхідність утримування родини, а також влаштування газового опалення чи заготівлі дров, та які він наводить у своєму клопотанні, існували і на той час, коли він перебував під домашнім арештом і ніщо не заважало останньому докласти зусиль до офіційного працевлаштування, а також унормувати житлово-побутові умови, але замість цього обвинувачений почав порушувати процесуальні обов`язки щодо явки до суду. Разом з тим, зважаючи на тривалість застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутність обгрунтованих даних щодо незаконного впливу обвинуваченого на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає, що ризики незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином зменшилися, але залишається незмінним і таким, що не втратив своєї актуальності ризик переховування від суду. Відтак, враховуючи викладене, а також беручи до уваги сталість соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його мешкання, наявність малолітньої дитини, його позитивну докримінальну поведінку, відсутність судимостей, конкретні обставини інкримінованого йому злочину, який є особливо тяжким, його майновий стан, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, але з визначенням мінімального розміру застави, встановленої п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, тобто вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 214 720 грн. 00 коп.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що передбачають безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, скоєних в складі організованої групи та злочинної організації, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду, за обвинувальним актом обвинувачений є лідером окремої ланки злочинної організації, здатним переконувати інших осіб і підкорювати їх своїй волі, діяльність злочинної організації носила масштабний характер і поширювала цю діяльність на Чернігівську, Сумську та Київську область, тобто носила міжрегіональний характер, при цьому з того ж обвинувального акту вбачається, що не всі учасники злочинної організації були виявлені та затримані, в свою чергу обвинувачений ніде офіційно не працевлаштований і не має законного джерела доходу, що в сукупності вказує на те, що обвинувачений може незаконно впливати на обвинувачених та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Доведені в судовому засіданні ризики хоча і зменшилися на час розгляду клопотання прокурора в суді, але дають підстави для продовження обвинуваченому покладених на нього обов`язків в рамках запобіжного заходу. При цьому, обвинуваченому обраний найбільш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який здатний в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що передбачають безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, скоєних в складі організованої групи та злочинної організації, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; за обвинувальним актом обвинувачений є активним учасником злочинної організації, діяльність злочинної організації носила масштабний характер і поширювала цю діяльність на Чернігівську, Сумську та Київську область, тобто носила міжрегіональний характер, при цьому з того ж обвинувального акту вбачається, що не всі учасники злочинної організації були виявлені та затримані, в свою чергу обвинувачений ніде офіційно не працевлаштований і не має законного джерела доходу, що в сукупності вказує на те, що обвинувачений може незаконно впливати на обвинувачених та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Доведені в судовому засіданні ризики хоча і зменшилися на час розгляду клопотання прокурора в суді, але дають підстави для продовження обвинуваченому покладених на нього обов`язків в рамках запобіжного заходу. При цьому, обвинуваченому обраний найбільш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який здатний в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що передбачають безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, скоєних в складі організованої групи та злочинної організації, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; за обвинувальним актом обвинувачена є активним учасником злочинної організації, діяльність злочинної організації носила масштабний характер і поширювала цю діяльність на Чернігівську, Сумську та Київську область, тобто носила міжрегіональний характер, при цьому з того ж обвинувального акту вбачається, що не всі учасники злочинної організації були виявлені та затримані, в свою чергу обвинувачена ніде офіційно не працевлаштована і не має законного джерела доходу, що в сукупності вказує на те, що вона може незаконно впливати на обвинувачених та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Доведені в судовому засіданні ризики хоча і зменшилися на час розгляду клопотання прокурора в суді, але дають підстави для продовження обвинуваченій покладених на неї обов`язків в рамках запобіжного заходу. При цьому, обвинуваченій обраний найбільш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який здатний в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що передбачають безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, скоєних в складі організованої групи та злочинної організації, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою, може переховуватися від суду; за обвинувальним актом обвинувачена є активним учасником організованої групи в складі злочинної організації, діяльність злочинної організації носила масштабний характер і поширювала цю діяльність на Чернігівську, Сумську та Київську область, тобто носила міжрегіональний характер, при цьому з того ж обвинувального акту вбачається, що не всі учасники злочинної організації та організованої групи були виявлені та затримані, в свою чергу обвинувачена ніде офіційно не працевлаштована і не має законного джерела доходу, що в сукупності вказує на те, що обвинувачена може незаконно впливати на обвинувачених та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Доведені в судовому засіданні ризики хоча і зменшилися на час розгляду клопотання прокурора в суді, але дають підстави для продовження обвинуваченій покладених на неї обов`язків в рамках запобіжного заходу. При цьому, обвинуваченій обраний найбільш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який здатний в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_17 обвинувачується у вчиненні злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, скоєного в складі організованої групи, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; за обвинувальним актом обвинувачений є учасником організованої групи, яка носила масштабний характер і поширювала цю діяльність на Чернігівську, Сумську та Київську область, тобто носила міжрегіональний характер, при цьому з того ж обвинувального акту вбачається, що не всі учасники злочинної організації та організованої групи були виявлені та затримані, що в сукупності вказує на те, що обвинувачений може незаконно впливати на обвинувачених та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Доведені в судовому засіданні ризики хоча і зменшилися на час розгляду клопотання прокурора в суді, але дають підстави для продовження обвинуваченому покладених на нього обов`язків в рамках запобіжного заходу. При цьому, обвинуваченому обраний найбільш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який здатний в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_18 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що передбачають безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, скоєних в складі організованої групи та злочинної організації, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; за обвинувальним актом обвинувачений є учасником організованої групи, яка є структурним підрозділом злочинної організації, діяльність злочинної організації носила масштабний характер і поширювала цю діяльність на Чернігівську, Сумську та Київську область, тобто носила міжрегіональний характер, при цьому з того ж обвинувального акту вбачається, що не всі учасники злочинної організації були виявлені та затримані, в свою чергу обвинувачений ніде офіційно не працевлаштований і не має законного джерела доходу, що в сукупності вказує на те, що обвинувачений може незаконно впливати на обвинувачених та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Доведені в судовому засіданні ризики хоча і зменшилися на час розгляду клопотання прокурора в суді, але дають підстави для продовження обвинуваченому покладених на нього обов`язків в рамках запобіжного заходу. При цьому, обвинуваченому обраний найбільш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який здатний в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_20 обвинувачується у вчиненні злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, скоєних в складі організованої групи та злочинної організації, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; за обвинувальним актом обвинувачений є учасником організованої групи, яка є структурним підрозділом злочинної організації, діяльність злочинної організації носила масштабний характер і поширювала цю діяльність на Чернігівську, Сумську та Київську область, тобто носила міжрегіональний характер, при цьому з того ж обвинувального акту вбачається, що не всі учасники злочинної організації були виявлені та затримані, в свою чергу обвинувачений ніде офіційно не працевлаштований і не має законного джерела доходу, що в сукупності вказує на те, що обвинувачений може незаконно впливати на обвинувачених та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Доведені в судовому засіданні ризики хоча і зменшилися на час розгляду клопотання прокурора в суді, але дають підстави для продовження обвинуваченому покладених на нього обов`язків в рамках запобіжного заходу. При цьому, обвинуваченому обраний найбільш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який здатний в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_22 обвинувачується у вчиненні злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, скоєних в складі організованої групи та злочинної організації, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; за обвинувальним актом обвинувачений є учасником організованої групи, яка є структурним підрозділом злочинної організації, діяльність злочинної організації носила масштабний характер і поширювала цю діяльність на Чернігівську, Сумську та Київську область, тобто носила міжрегіональний характер, при цьому з того ж обвинувального акту вбачається, що не всі учасники злочинної організації були виявлені та затримані, в свою чергу обвинувачений ніде офіційно не працевлаштований і не має законного джерела доходу, що в сукупності вказує на те, що обвинувачений може незаконно впливати на обвинувачених та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Доведені в судовому засіданні ризики хоча і зменшилися на час розгляду клопотання прокурора в суді, але дають підстави для продовження обвинуваченому покладених на нього обов`язків в рамках запобіжного заходу. При цьому, обвинуваченому обраний найбільш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який здатний в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_19 , обвинувачується у вчиненні злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, скоєних в складі організованої групи та злочинної організації, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; за обвинувальним актом обвинувачений є учасником організованої групи, яка є структурним підрозділом злочинної організації, діяльність злочинної організації носила масштабний характер і поширювала цю діяльність на Чернігівську, Сумську та Київську область, тобто носила міжрегіональний характер, при цьому з того ж обвинувального акту вбачається, що не всі учасники злочинної організації були виявлені та затримані, в свою чергу обвинувачений ніде офіційно не працевлаштований і не має законного джерела доходу, що в сукупності вказує на те, що обвинувачений може незаконно впливати на обвинувачених та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Доведені в судовому засіданні ризики хоча і зменшилися на час розгляду клопотання прокурора в суді, але дають підстави для продовження обвинуваченому покладених на нього обов`язків в рамках запобіжного заходу. При цьому, обвинуваченому обраний найбільш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який здатний в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_23 обвинувачується у вчиненні злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, скоєних в складі організованої групи та злочинної організації, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; за обвинувальним актом обвинувачений є учасником організованої групи, яка є структурним підрозділом злочинної організації, діяльність злочинної організації носила масштабний характер і поширювала цю діяльність на Чернігівську, Сумську та Київську область, тобто носила міжрегіональний характер, при цьому з того ж обвинувального акту вбачається, що не всі учасники злочинної організації були виявлені та затримані, в свою чергу обвинувачений ніде офіційно не працевлаштований і не має законного джерела доходу, що в сукупності вказує на те, що обвинувачений може незаконно впливати на обвинувачених та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Доведені в судовому засіданні ризики хоча і зменшилися на час розгляду клопотання прокурора в суді, але дають підстави для продовження обвинуваченому покладених на нього обов`язків в рамках запобіжного заходу. При цьому, обвинуваченому обраний найбільш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який здатний в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

За наведених обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_21 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 179, 181, 182, 183, 193, 194, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати його з`являтися до прокурора та суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_25 у відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування зі свідками та обвинуваченими у даному кримінальному провадженні;

-не відвідувати бари, ресторани, кафе;

-носити електронні засоби контролю.

Визначити строк тримання під домашнім арештом та строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого до 28 грудня 2023 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_25 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію даної ухвали для виконання в частині домашнього арешту направити до органу Національної поліції за місцем мешкання обвинуваченого.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 28 грудня 2023 року включно, з подальшим триманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Визначити обвинуваченому ОСОБА_21 розмір застави в сумі 214 720 грн. 00 коп., які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на обвинуваченого будуть покладені наступні обов`язки: прибувати до прокурора, суду із встановленою ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, обвинуваченим застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.10.2022 в рамках зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, до 28 грудня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.11.2022 в рамках зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, до 28 грудня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.10.2022 в рамках зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, до 28 грудня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.11.2022 в рамках зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, до 28 грудня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.09.2022 в рамках зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, до 28 грудня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.08.2022 в рамках зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, до 28 грудня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.11.2022 в рамках зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, до 28 грудня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.11.2022 в рамках зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, до 28 грудня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.12.2022 в рамках зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, до 28 грудня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , строк дії обов`язків, покладених ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.04.2023 в рамках зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, до 28 грудня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_21 відмовити.

Контроль за виконанням даної ухвали в частині запобіжних заходів покласти на прокурора.

Судовий розгляд відкласти до 09 листопада 2023 року до 10 год. 00 хв.

В наступне судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду .

Суддя Руслан ГРИГОР`ЄВ