Справа № 591/5336/23
Провадження № 1-кс/591/4389/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми клопотання слідчого ТУ ДБР м. Полтава (з розташуванням у м.Сумах) про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий у кримінальному провадженні №0002212 від 16.06.2023 звернувся з вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що ОСОБА_4 07.12.2023 вручено повідомлення про нову та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.155, ч.3 ст. 152, ст. 156-1 КК України, та існують ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які не можуть бути забезпечені іншими більш м`якими запобіжними заходами.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з мотивів, зазначених у ньому.

Захисники та підозрюваний просили відмовити в задоволенні клопотання з огляду на належну процесуальну поведінку підозрюваного та необґрунтованість підозри.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріали клопотання підтверджують те, що четвертий СВ ТУ ДБР м.Полтава проводить досудове розслідування кримінального провадження №0002212 від 16.06.2023 за ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 155, ч.1 ст. 156-1 КК України, у якому ОСОБА_4 , вручено повідомлення про підозру за ч.1 ст. 155, ч.3 ст. 152, 156-1 КК України.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

З огляду на викладене, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами та на цьому етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри.

Суд на даному етап не надає оцінку доказам з точки зору їх належності та допустимості, що є прерогативою суду під час розгляду справи по суті.

Стосовно доведеності ризиків, про які вказував прокурор в судовому засіданні, а слідчий в клопотанні, слід зазначити, що останніми не доведено існування такого ризику як переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 здійснюється тривалий період, весь цей час підозрюваний належно виконує свої процесуальні обов`язки, прибуває до слідчого та суду за викликами, навчається, неофіційно працевлаштований, має постійне місце проживання в місці реєстрації, має соціальні та сімейні зв`язки, а тяжкість покарання не може бути єдиною та безумовною підставою для встановлення існування цього ризику.

Також суд приходить до переконання і про відсутність інших вказаних у клопотанні ризиків з огляду на наступне.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Судом встановлено, що до ОСОБА_4 застосовувався такий запобіжний захід як домашній арешт в нічний період доби, який в подальшому був змінений на особисте зобов`язання. Після закінчення строку дії покладених на підозрюваного обов`язків, орган досудового розслідування не звертався до суду з клопотаннями про продовження строку їх дії, а отже не вважав за доцільне продовжувати застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Тобто, враховуючи динаміку застосованих до ОСОБА_4 запобіжних заходів, його належну поведінку, позицію органу досудового розслідування протягом періоду здійснення досудового розслідування стосовно ставлення до виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та наявності ризиків, відсутність взагалі будь-якого запобіжного заходу у ОСОБА_4 протягом липня-грудня 2023 року, відсутність будь-яких відомостей про наміри впливати на потерпілу та свідків, переховуватись чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню в цей період, вважаю недоведеним і ризики, передбачені п.п. 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, вважаю, що жоден з ризиків не доведено в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті (тобто обґрунтованість підозри), але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті (тобто наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів).

Керуючись ст.ст. 176-179, 193-194, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого судді, суду, слідчого або прокурора.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1