Провадження №1-кп/523/1676/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

16.11.2023 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000386 від 17 червня 2023 року із звинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Відноє, Московської області, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні якого перебуває непрацездатна співмешканка, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в:

Під час запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану, дія якого була неодноразово продовжена іншими Указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її у військовому званні «матрос», на посаді водія 1 відділення 3 зенітного ракетного взводу роти охорони військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9,11,16,127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, близько 08 години 00 хвилин 16 січня 2023 року самовільно залишив територію зосередження 2 зведеної стрілецької роти, яка на той час дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби до 15 години 00 хвилин 17 жовтня 2023 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи з виконанням обов`язків військової служби.

Обвинувачений вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що, будучи добровільно призваним на військову службу за мобілізацією, проходив її на вищезазначеній посаді, мав певні непорозуміння з командирами, які не дозволяли йому у вільний від виконання обов`язків служби час прибувати до місця свого фактичного проживання, або ж перевестися до іншого підрозділу чи військової частини. Будучи з цим незгодним, в ранковий час 16 січня 2023 року він залишив місце виконання військових обов`язків та поїхав додому, де фактично проживав, не виконуючи обов`язки служби до 17 жовтня цього року, коли добровільно прибув до правоохоронців. В даний час у вчиненому щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведення вини ОСОБА_4 у вміненому йому діянні.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_4 дій, які полягали в тому, що він, під час запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану, дія якого була неодноразово продовжена іншими Указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її у військовому званні «матрос», на посаді водія 1 відділення 3 зенітного ракетного взводу роти охорони військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9,11,16,127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, близько 08 години 00 хвилин 16 січня 2023 року самовільно залишив територію зосередження 2 зведеної стрілецької роти, яка на той час дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби до 15 години 05 хвилин 17 жовтня 2023 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи з виконанням обов`язків військової служби.

Зазначені дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину в якості обставин, які пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_4 як про особу, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проходження військової служби, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, утримує непрацездатну співмешканку.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винуватого, часу вчинення злочину, який є триваючим злочином, закінченим в момент з`явлення ОСОБА_4 до правоохоронного органу (15 година 05 хвилин 17 жовтня 2023 року), положень ч.1 ст.69, ч.1 ст.75 КК України, що виключають можливість призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, чи умовного звільнення засуджених за ст.407 цього ж Кодексу, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 такий вид покарання як позбавлення волі, в мінімальній межі санкції ч.5 ст.407 КК України, яке останньому належить відбувати реально, в умовах подальшої ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_4 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в періоди часу з 17 жовтня 2023 року до дня набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 17 жовтня 2023 року.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід залишити попередній - тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ув`язненим ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1