справа № 362/3945/23
провадження № 1-кп/362/286/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу в об`єднаному кримінальному провадженні №№ 0000238, 0000171, 0000831, 00000338, 0000491 щодо

ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачений частиною 5 статті 407, частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 309 КК України.

У судове засідання прибули:

прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачений ОСОБА_5 ;

захисник ОСОБА_6 .

Суд установив:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтоване тим, що останній може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні й іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав указане клопотання.

Обвинувачений і захисник проти заперечили проти клопотання, просили відмовити в його задоволенні, пославшись на тривалість перебування обвинуваченого під вартою; захисник також просила зменшити розмір застави.

Відповідно до статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною 1 статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Суд установив, що під час досудового розслідування слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ухвалою від 13 травня 2023 року застосував до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, обумовлених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Суд вважає, що не відпали підстави, за яких слідчим суддею обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, а також дійшов висновку про незмінність відповідних ризиків.

Суд також виходить з того, що на даній стадії судового процесу суд, як суд, установлений законом для розгляду справи по суті, не має права вирішувати такі питання, як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування, яке закінчується спрямуванням обвинувального акту до суду.

Суд, оцінуючи клопотання прокурора, бере до уваги лише той факт, що в передбаченому законом порядку, судом установленим законом, було надано відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є майже незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Надаючи оцінку доводам, які наведені прокурором у клопотанні, враховуючи пояснення захисника й обвинуваченого, оцінюючи відомості про особу останнього, суд погоджується зі стороною обвинувачення щодо існування ризиків та їх незмінності, зокрема щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду та впливати на свідків.

Суд при цьому враховує, що понять ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України не містить. Однак, беручи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі дані, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр щодо таких ризиків, тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є. А отже, розглядаючи клопотання, судом наведено ті фактичні дані, які, на його думку, є доказами в розумінні положень частини 1 статті 177 КПК України.

На думку суду, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного статтею 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу й особі обвинуваченого, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.

При цьому, застосовуючи запобіжний захід, суд ураховує вік обвинуваченого, місце проживання й інші обставини, що характеризують його особу, дані про соціальні та родинні зв`язки, однак такі відомості, не можуть свідчити про відсутність або зменшення відповідних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Окрім наведеного, суд виходить з того, наразі в Україні діє воєнний стан.

Відповідно до частини 7 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Суд уважає за можливе доцільне визначити обвинуваченому заставу в розмірі, передбаченому пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, в раніше визначеному судом розмірі.

Керуючись статтями 110, 177-178, 182-183, 194, 196 КПК України, суд

постановив:

1. Задовольнити клопотання прокурора.

2. Продовжити застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , солдата, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, тобто до 04 квітня 2024 року включно.

3. Визначити ОСОБА_5 розмір застави в сумі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок для внесення застави (ТУ ДСА України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA0018661, по справі № 362/3945/23).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

4 .У разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з будь-якими особами, окрім своїх захисників, прокурора та суду, щодо обставин даного кримінального провадження.

5. У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

6. Роз`яснити обвинуваченому, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу, з урахуванням положень частини 7 статті 194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено о 05 лютого 2023 року.

Суддя ОСОБА_1