Справа № 504/5035/23
Номер провадження 1-кп/504/446/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню за № 0000162 від 02.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Слободзейського району Республіки Молдова, українця за національністю, громадянина України, одруженого, з загальною середньою освітою, маючого на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення займав посаду гранатометника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді гранатометника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, приблизно о 07:00 год. 01.07.2022 не з`явився вчасно без поважних причин з відпустки, на службу до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою (адреса у вироку суду не зазначається) та ухилявся від проходження військової служби та прибуття до органу досудового розслідування до 02.11.2023, коли його було затримано з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 07.09.2023 (справа №947/28213/23, провадження № 1-кс/947/11610/23).

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що 26.02.2022 був призваний за мобілізацією та добровільно прибув до воєнкомату. У червні 2022 року йому було надано відпустку за сімейними обставинами, з якої він мав повернутися до військової частини 01.07.2022. На той час дружина була вагітна двійнею, вагітність була з ускладненнями, народила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, у родині виховується семирічна дитина дружини від першого шлюбу. 01.07.2022 він не повернувся на військову службу оскільки дружині було важко, вона потребувала догляду. Інших родичів у дружини на підконтрольній території України немає. Весь час він перебував вдома, до частини не повертався. Наразі бажає продовжувати проходження служби.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та діє до теперішнього часу.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 перебував на обліку і ІНФОРМАЦІЯ_3 та був зарахований в оперативний резерв першої черги до військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ).

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 26.02.2022 №41 солдата ОСОБА_6 , що прибув з ІНФОРМАЦІЯ_4 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду стрільця помічника гранатометника 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону.

Крім того, відповідно до витягу із наказу командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 25.06.2022 №160 солдата ОСОБА_6 призначено на посаду гранатометника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

26.06.2022 гранатометник 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 звернувся із рапортом (вх. № 9549 від 26.06.2023) про надання йому відпустки за сімейними обставинами.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 26.06.2022 № 161 отримано дозвіл на відпустку за сімейними обставинами з 26.06.2022 по 30.06.2022.

Однак, ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях за таких обставин.

Так, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді гранатометника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, приблизно о 07:00 год. 01.07.2022 не з`явився вчасно з відпустки за сімейними обставинами, без поважних причин на службу до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою (адресу у вироку суду не зазначається, більщ детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану) та ухилявся від проходження військової служби та прибуття до органу досудового розслідування до 02.11.2023, коли його було затримано з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 07.09.2023 (справа №947/28213/23, провадження № 1-кс/947/11610/23).

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст. 407 ч.5 КК України, тобто нез`явлення на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно підготовленої Одеським РВ № 3 Філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області досудової доповіді, ОСОБА_6 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб, що свідчить про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Суд, зокрема, враховує особу ОСОБА_6 , те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується, має на утриманні дружина, що перебуває у соціальній відпустці по догляду за дітьми, матір пенсійного віку та трьох малолітніх дітей, двоє з яких є його біологічними дітьми, а саме ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітню дитину дружини від першого шлюбу. Обвинувачений ОСОБА_6 має статус учасника бойових дій, приймав участь в АТО, наразі бажає продовжувати військову службу в лавах Збройних Сил україни. Суд також враховує й те, що обвинувачений скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких злочинів відповідно до положень ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до положень ст. 66 КК України являється визнання своєї вини та щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

В судових дебатах прокурор просив визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просили призначити більш м`яке покарання з застосуванням положень ст. ст. 62, 69 КК України у вигляді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців та надати можливість йому проходити надалі військову службу.

На момент вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення ст. 69 КК України діяла в попередній редакції, а саме до змін внесених Законом України № 2839-IX від 13.12.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_6 міри покарання є можливим застосувати дію ст. 69 КК України. Заборон щодо застосування положень вказаної статті в даному кримінальному провадженні не має.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 69 Кримінального Кодексу України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Враховуючи встановлені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , а саме: щире каяття, визнання своєї вини, збіг тяжких сімейних обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не притягався до відповідальності, є учасником бойових дій, його особисті якості, поведінку під час розгляду справи, відношення до скоєного, бажання обвинуваченого надалі служити та захищати державу Україну, боронити її цілісність, що запевнило суд в готовності ОСОБА_6 до виправлення та самокерованої право слухняної поведінки у суспільстві. На підставі викладеного, відповідно до ст. 69 КК України, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 5 ст. 407 КК України, що на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

У зв`язку з перебуванням держави у воєнному стані через збройну агресію російської федерації, потреби держави у фахових військовослужбовцях, з урахуванням відсутності обмежень, встановлених ч. 2 ст. 62 КК України, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе замінити обвинуваченому позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 , обраний ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.11.2023 та ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.11.2023 суд вважає за доцільне, з метою попередження ризиків передбачених ст. 177 КПК України, залишити без змін до набрання вироком законної сили. Судом встановлено, що 02.11.2023 року, ОСОБА_6 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України, поза умовами гаупвахти обвинувачений з часу обрання запобіжного заходу не перебував. Таким чином, період часу починаючи з 02.11.2023 має бути зарахованим у строк відбуття покарання відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст.349, 371-373, 374, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 62 КК України, замінити ОСОБА_6 покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі на 1 рік 6 місяців тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_6 до набрання даним вироком законної сили - залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з 02.11.2023, тобто з дня фактичного затримання. Зарахувати у відбутий строк покарання ОСОБА_6 тримання його під вартою на гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захисникові та прокурору.

Суддя ОСОБА_1