ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4009/23
провадження № 1-кп/753/1235/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003603, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТ АНОВИВ:

Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

Прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на продовження існування встановлених ризиків, а також наявність обґрунтованої підозри, та вважаючи, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , категорично заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде достатнім. Вказав про недоведеність продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, що є порушенням вимог ст. 199 КПК України, та звертав увагу на тривалість позбавлення обвинуваченого волі.

Вислухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного висновку.

Так, під час досудового розслідування ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено в ході судового провадження.

Не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винності обвинуваченого в інкримінованому йому злочині, в даному конкретному випадку суд вважає підозру відносно обвинуваченого у вчиненні злочину небезпідставною, оскільки кримінальне провадження направлено до суду з обвинувальним актом. При цьому обґрунтованість обвинувачення перевірятиметься судом, який здійснює судовий розгляд, шляхом оцінки наданих сторонами кримінального провадження та потерпілим доказів при прийнятті відповідного процесуального рішення.

Також суд враховує практику Європейського суду з захисту прав людини, а саме те, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і тому оцінка такого ризику проводиться з посиланням на ряд інших факторів. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до у ваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки із суспільством.

Приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також беручи до уваги відсутність доказів постійного офіційного джерела доходу та наявності міцних соціальних і сімейних зв`язків, з огляду на ступінь тяжкості правопорушення, вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про те, що наведені обставини збільшують ризики втечі та вчинення нового кримінального правопорушення настільки, що їх неможливо відвернути, не продовживши строк тримання під вартою, так як достатні стримуючі фактори, які би свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Також, на даний час розгляд кримінального провадження триває, що, на думку суду, свідчить про можливість незаконного впливу з боку обвинуваченого на свідків та потерпілу, а ризик перешкодити кримінальному провадженню іншим чином є реальним.

Відомостей, які би свідчили про неможливість подальшого перебування ОСОБА_7 під вартою, немає.

Дані про те, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та судимостей не має, не можуть бути безумовними підставами для зміни обраного запобіжного заходу, оскільки самі по собі не свідчать про відсутність наведених ризиків.

З урахуванням викладеного суд погоджується з доводами прокурора про те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При цьому суд вважає необхідним залишити без зміни раніше визначений розмір застави, оскільки саме такий розмір застави зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 17 грудня 2023 року включно.

У разі внесення застави в сумі 200 000 грн. на депозитний рахунок Територіального Управління Державної судової адміністрації України в місті Києві та надання документа, що це підтверджує, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти з роз`ясненням зобов`язання прибувати за кожною вимогою суду, та з покладенням на нього наступних обов`язків строком на 2 місяці з моменту звільнення з під-варти: не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Роз`яснити, що в разі невиконання умов застави, застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення.

Суддя