Провадження № 1-кс/344/7281/23
У Х В А Л А

17 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що ухвалою від 06 червня 2023 року Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області накладено арешт на автомобіль марки Opel Vivarо, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування. За обставинами кримінального провадження, 02.06.2023 року приблизно о 23 год. 10 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки Opel Vivarо, реєстраційний номер НОМЕР_3 рухався ділянкою автодороги, що по вул. Калуське шосе у с. Угринів Івано-Франківського району Івано-Франківської області в напрямку м. Івано-Франківськ, вчинив наїзд на ОСОБА_6 , який із велосипедом лежав на проїзній частині дороги. Унаслідок пригоди велосипедист ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події. За фактом дорожньо-транспортної пригоди внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 03.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В червнi 2023 року під час проведення огляду місця події старшим слідчим відділу реєстрації злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , вилучено автомобіль марки Opel Vivarо, реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким на час дорожньо-транспортної пригоди керував водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, 03 червня 2023 року під час проведення огляду місця події вилучено автомобіль марки Chrysler Voyager, реєстраційний номер НОМЕР_4 , яким на час дорожньо-транспортної пригоди керував водій ОСОБА_8 , та автомобіль марки БМВ-3, реєстраційний номер НОМЕР_5 , яким під час дорожньо-транспортної пригоди керував водій Яремин. Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль марки Opel Vivarо, реєстраційний номер НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 . Заявник вважає, що автомобіль марки Opel Vivaro, реєстраційний НОМЕР_6 не відповідає ознакам речових доказів в розумінні ст.98 КПК України, заявник не в статусі підозрюваного, обвинуваченого. 03 червня 2023 року, діями під час керування автомобілем марки Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_3 , не заподіяно жодної матеріальної шкоди, автомобіль марки Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_3 , не являється доказом кримінального правопорушення. В межах кримінального провадження автомобіль марки Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_3 оглянуто, по ньому проведено весь комплекс необхідних слідчих та процесуальних дій, в подальшому застосування заходу накладення арешту на автомобіль відпала потреба. Заявник просить скасувати арешт, накладений на автомобіль марки Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить йому на праві власності.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала щодо скасування арешту з автомобіля, оскільки автомобіль Opel Vivaro визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, в подальшому автомобіль потрібен для проведення слідчого експерименту, призначення експертизи, за результатами якої прийматимуться рішення органом досудового розслідування.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06 червня 2023 року накладено арешт на автомобіль марки Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_7 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування.

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль марки Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_7 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

Заявник зазначає, що з автомобілем проведено весь комплекс необхідних слідчих та процесуальних дій, відпала потреба в подальшому застосуванню заходу накладення арешту на автомобіль, тому він підлягає поверненню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так суб`єкт клопотання не оспорював і не заперечив правових підстав накладення відповідного арешту.

Отже судом раніше встановлено, що арешт на майно накладено обґрунтовано; майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Таким чином, перед судом не доведено тієї обставини, що арешт відповідного майна здійснено без правових підстав, не доведено, що необхідність в збереженні речового доказу відпала.

При цьому арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення збереження речового доказу у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

Також важливо відзначити, що відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обвинувачення підтримується прокурором, а відповідно до ст. 23, 95 КПК України суд безпосередньо досліджує докази, під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже питання підтримання державного обвинувачення у відповідному кримінальному провадженні вирішується прокурором. Тому питання використання доказу в процесуальній діяльності до завершення кримінального провадження підлягає вирішенню прокурором, а не слідчим.

Отже для вирішення питання повернення речового доказу заявник зобов`язаний був звернутися до уповноваженого кримінальним процесуальним законом суб`єкта, якому належить право на підтримання обвинувачення за опосередкуванням відповідних доказів, яким є прокурор, а не слідчий.

Крім цього, до завершення кримінального провадження все ще зберігається потреба у дослідженні речового доказу судом. Таким чином потреба, з якою було встановлено арешт речового доказу все ще не відпала. Отже потреба в арешті речового доказу на даний час не відпала.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином, перед судом не доведено наявності правових підстав для скасування арешту речового доказу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не наддала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1