13.10.2023
Справа № 642/2489/23
Провадження 1-кс/642/3187/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000071 від 22.03.2023 за підозрою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області м.Селидове, одруженого, з середньою освітою, працюючого на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2

за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 із клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000071 від 22.03.2023 стосовно ОСОБА_5 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000071 від 22.03.2023 за підозрою ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється Харківською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до наказу начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія № 12» (надалі ДУ «Диканівська ВК №12») № 271/ос-22 від 08.12.2012 призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Диканівська ВК №12».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, ОСОБА_5 , який займає посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Диканівська ВК №12» є працівником правоохоронного органу.

Згідно з вимогами ст. ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється.

Відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» посадові особи і службові особи органів і установ виконання покарань зобов`язані забезпечувати правопорядок, додержання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах і на прилеглих до них територіях та вимагати від засуджених і осіб, узятих під варту, інших осіб виконання ними обов`язків, установлених законом; запобігати вчиненню кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в органах і установах виконання покарань та слідчих ізоляторах; виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень і порушень режиму в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах, а також вчиненню кримінальних правопорушень засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, вживати в межах своїх повноважень заходів до їх усунення.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, засудженим забороняється вживати спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді молодшого інспектора ДУ «Диканівська виправна колонія №12», діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини в місця позбавлення волі.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел щодо власного незаконного збагачення, 29.03.2023 приблизно о 10.00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись у житловій охоронюваній зоні ДУ «Диканівська виправна колонія №12» за адресою м. Харків, вул. Лелюківська, буд. 1, ОСОБА_5 отримав від засудженого ОСОБА_6 , якій відбуває покарання у вказаній установі, грошові кошти у сумі 2100 грн. 4 купюри номіналом 500 гривень, та 1 купюру номіналом 100 грн. за майбутнє пронесення до охоронюваної зони установи та збут останньому особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

За невстановлених досудовим розслідуванням обставин у невстановлений час та місці ОСОБА_5 придбав та зберігав при собі та за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 (мешкав до 14.05.2023) два згортки, які містили особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 1,1710 г.

Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на збут особливо небезпечної психотропної речовини засудженому ОСОБА_6 , 22.04.2023 близько 08.00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 прибув з місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 до ДУ «Диканівська виправна колонія №12» за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська, 1 маючи при собі вказані 2 згортки, чим перевіз особливо небезпечну психотропну речовину PVP.

Після цього, 22.04.2023 о 10.10 ОСОБА_5 зустрівся з засудженим ОСОБА_6 у житловій охоронюваній зоні Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» за адресою: м. Харків, Лелюківська, 1 де збув особливо небезпечну психотропну речовину PVP, передавши останньому вищевказані згортки, які згідно з дослідженням матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження особливо небезпечної психотропної речовини их засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 1,1710г.

23 травня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 24.05.2023 у вказаному провадженні підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 22.07.2023, та надалі ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 20.07.2023 та від 18.08.2023 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу тримання під вартою продовжувався судом відповідно до 22.08.2023 та до 16.10.2023. Під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 було визначено заставу у розмірі 107360 грн, яка до цього часу є актуально.

На обгрунтування клопотання зазначено про наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання в повному обсязі та вказав, що ризики залишаються актуальними. Крім того, необхідно провести додаткові слідчі дії, а інші запобіжні заходи не можуть забезпечити належні процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний та захисник проти продовження тримання під вартою заперечували, зазначили, що ризики не доведені. Тяжкість покарання не може бути підставою для продовження тримання під вартою. ОСОБА_5 вже не працює на своїй посаді і вже не може щось спотворити або тиснути на свідків. ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, одружений і у нього недавно народилася дитина.

Захисник заявила усне клопотання про зменшення розміру визначеної застави у разі задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу та вказали, що застава, визначена ухвалою від 24.05.2023 є непомірною для ОСОБА_7 та його сім`ї.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання слідчого з додатками, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого з огляду на наступне.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема: листом УСБУ в Харківській області щодо виконання доручення прокурора від 22.03.2023 №70/5/2-1378; показаннями свідка ОСОБА_6 ; матеріалами НСРД; протоколами вручення грошових коштів засудженому ОСОБА_6 від 25.03.2023 та добровільної видачі ним речовин, які ОСОБА_5 збув йому у охоронюваній зоні установи виконання покарань від 22.04.2023; висновком експерта ХНДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-23/9550-НЗПРАП від 09.05.2023 з дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» згідно з яким у виданих ОСОБА_6 згортках містилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, масою 1,1710 г.; висновком експерта №СЕ-19/121-23/11386-НЗПРАП від 02.06.2023 щодо результатів дослідження добровільно виданої 20.05.2023 ОСОБА_6 у полімерному прозорому зіп-пакеті речовини блакитного кольору, отриманої від ОСОБА_5 . Цим висновком встановлено, що надана для експертного дослідження речовина масою 22,5020 г містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено. Маса PVP, в перерахунку на масу наданої на дослідження речовини, складає 16,4690 г.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення слід розуміти як наявність «розумної підозри», тобто добросовісного, основаного на сукупності наявних на даний момент доказів припущення про вчинення цією особою кримінального правопорушення. Ступінь доведеності підозри, обвинувачення на цьому етапі провадження не є обставиною, що впливає на обрання запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжній захід, що обирається.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та може буде застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 24.05.2023 у вказаному провадженні підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строк дії якого судом продовжено останній раз до 16.10.2023.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 13.10.2023р. строк досудового розслідування було продовжено до шести місяців.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних речовин, оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, з метою уникнення покарання, може переховуватися від слідства та суду, знищити, сховати або створити будь-яку з речей або документів, що можуть мати істотне значення для слідства, незаконно впливати на свідків для уникнення покарання, і тому суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, а тому продовжує ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 г. Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою.

Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

При цьому, слід зауважити, що у розумінні положень наведених у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В контексті ст. 5 Конвенції про захист. прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Приймаючи рішення про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Клопотання захисника про зменшення розміру застави, що була визначена ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 24.05.2023 не підлягає задоволенню. Визначений розмір застави у повному обсязі відповідає обставинам вчинення кримінального правопорушення та встановленим ризикам. На думку суду, менший розмір застави не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме п. п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам, тому клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника про зменшення розміру застави відмовити.

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 22 листопада 2023р.

Строк дії ухвали закінчується 22 листопада 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 13.10.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1