Справа № 190/155/24
Провадження №1-в/190/26/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника ДУ ПВК 122 - ОСОБА_5

засудженого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду м.П`ятихатки з Державною установою «П`ятихатська виправна колонія (№122)» справу за клопотанням засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, в останнє:

- 24.10.2022 року Голосіївським районним судом міста Києва за ч.2.ст.15 ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України,

встановив:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений своє виправлення не довів і застосування умовно-дострокового звільнення до ОСОБА_6 є передчасним. Також зазначив, що до засудженого раніше застосовувалось умовно- дострокове звільнення, іспитовий строк за раніше вчинені злочини, але він продовжував вчиняти злочини, що вказує на те, що засуджений не бажає ставати на шлях виправлення, а тому у задоволенні клопотання просив відмовити.

Представник ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого, вважає що ОСОБА_6 довів своє виправлення.

Засуджений в судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали, які характеризують особу засудженого, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 24.10.2022 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 4-х років 2 мсяців позбавленні волів.

Початок строку відбування покарання - 24.11.2020 року, кінець строку відбування покарання - 24.01.2025 року.

Засуджений ОСОБА_6 з 26.11.2020 року перебуває в місцях позбавлення волі.

З 02.03.2023 року і по теперішній час засуджений ОСОБА_6 перебуває в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)», де характеризується задовільно, має одне заохочення, стягнень не має. В установі працевлаштований; дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, з адміністрацією установи тактовний та ввічливий.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 , який зроблено комісією ДУ "П`ятихатська виправна колонія №122", - засуджений довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Однак суд не погоджується з даним висновком, оскільки ті обставини, що засуджений ОСОБА_6 має одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не має, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, не підтверджують того, що засуджений повністю став на шлях виправлення, так як лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка засудженого ОСОБА_6 зазнає позитивних змін.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, а також те, що висновок про можливість застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватись на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчинених злочинів і особу засудженого в цілому вважає, що процес виправлення ОСОБА_6 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Сам по собі факт дотримання засудженим порядку і режиму утримання під час перебування в колонії, є його обов`язком і не може достатньо переконливо свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.

Також слід зазначити, що відбуття засудженим певної частини строку покарання не є підставою для обов`язкового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду відбування ним покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд ,-

ухвалив:

Відмовити в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1