Дата документу 27.10.2023
Справа № 334/9835/23
Провадження № 1-кс/334/3058/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні у залі Ленінського райсуду м. Запоріжжя клопотання Слідчого слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луганськ, українки, громадянки Федеративної республіки Німеччина, яка має базову середню освіту, незаміжній, яка не має на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованій, яка на теперішній час без постійного місця проживання та реєстрації на території України, оскільки проживає у м. Регенсбург Федеративної республіки Німеччина, відомості про судимість якої відсутні

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання погоджено прокурором Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_3 . Обґрунтовуючи своє клопотання, слідчий зазначав, що 26.10.2023, приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у салоні маршрутного таксі «Mercedes Sprinter», д.р.н. НОМЕР_1 , за маршрутом руху «Дніпро-Запоріжжя», який рухався по вул. Каширське шосе, неподалік від буд. 66 по вул. Шишкіна у м. Запоріжжя, у ході раптово виниклого неприязного відношення до раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, узявши в праву руку кухонний ніж, нанесла ним один удар в область лівого ока неповнолітньому ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді різаних ран верхньої повіки лівого ока, однак не довела свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень до кінця, оскільки була зупинена пасажирами вказаного маршрутного таксі.

26.10.2023 року о 14 год.00 хвилин ОСОБА_6 затримано у порядку ст.208 КПК України.

27.10.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 26.10.2023; протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; консультаційним висновком з КНП «ЗОКДЛ» ЗОР.

У зв`язку з чим, орган досудового слідства приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за наявністю ризику, передбаченого п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 УПК України.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання про застосування саме такого запобіжного заходу, з підстав вказаних у ньому.

Підозрювана ОСОБА_6 просила не застосовувати до неї найсуворіший запобіжний захід. Вона повідомила, що бажає захищати Україну. А в потерпілому побачила ознаки путіна.

Також, підозрювана запевнила суд, що вона не має наміру ухилятися від слідства та суду.

Захисник підозрюваної просив суд не застосовувати найсуворіший запобіжний захід, а обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого та прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків щодо наявності підстав для задоволення заявленого клопотання з наступних підстав:

Так, в ході судового розгляду встановлено, що слідчим відділом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002177 від 26.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 121 КК України. 26.10.2023 року після вчинення злочину, ОСОБА_6 затримано у порядку ст.208 КПК України. 27.10.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 121 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочин), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений вст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вищевказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання, на підозрюваного покладаються певні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, які на думку слідства будуть не достатні для його контролю та не зможуть забезпечити реальне запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

-домашній арешт не можливо застосувати, оскільки підозрювана не є громадянкою України, не має посвідки на проживання в країні. ЇЇ постійне місце проживання розташоване за межами країни, що ускладнюватиме можливість встановлення її місцезнаходження у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, унеможливлюватиме її безпосередню участь у слідчих (розшукових) діях та перешкоджатиме повному та всебічному проведенню досудового розслідування.

-осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків в якості підозрюваної, досудовим розслідуванням не встановлено, що унеможливлює застосування до останньої запобіжного заходу у виді особистої поруки.

Тому, застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, відповідає нормам національного та міжнародного законодавства.

Крім того, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою до розгляду кримінального провадження в суді.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та доведеність ризиків, передбачених ст..177 КПК України не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, тому при ухваленні рішення, слідчий суддя не брав до дані доводи уваги.

Наведені ОСОБА_15 та її захисником підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу не доведені суду.

Отже, суду не надано жодного переконливого доказу на спростування доводів сторони обвинувачення, а звідси клопотання слідчого про обрання підозрюваній, запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, так як є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 25 грудня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1