Справа № 487/1732/23
Провадження № 1-кс/487/684/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 28.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2024 року, старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000015 від 28.03.2023, звернувся з клопотанням в якому просив накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , заборонивши її відчуження та інше розпорядження.

В обгрунтування улопотання слідчий зазначив, що у проваджені слідчих Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000015 від 28.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

У кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України.

Враховуючи той факт, що санкцією ч. 5 ст. 191 КК України передбачено обов`язкову додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання в подальшому вироку суду в цій частині, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , що і послужило підставою для звернення до суду із зазначеним клопотанням.

До судового старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , не з`явився, надав заяву в якій вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання проведено без повідомлення підозрюваного, оскільки слідчий суддя дійшов висновку, що це є необхідним для забезпечення мети арешту майна, а саме може запобігти можливості його відчуження.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так у проваджені слідчих Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000015 від 28.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 23.02.2022 по 27.01.2023, більш точні дати та час встановити не представилось можливим, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_6 , слідчий Відділення розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділи грошовими коштами в сумі 34 800 грн. та 112 700 доларів США (за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним Банком України на 27.01.2023 4 121 281 грн.), які є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000066, що перебували у віданні ОСОБА_6 та зберігалися в індивідуальному сейфі службового кабінету № 13 Окружної прокуратури міста Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, вул. Бузника, 14/5, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на суму 34 800 грн. та потерпілому ОСОБА_8 на суму 4 121 281 грн., заволодівши грошовими коштами на загальну суму 4 156 081 грн., що більше ніж в шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

12.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України, а саме у пособництві в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану та в особливо великих розмірах.

Санкцією ч. 5 ст. 191 КК України передбачено обов`язкову додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, підлягає можливій конфіскації як вид покарання.

Згідно п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Зі змісту ст. 170 КПК України вбачається, що однією з обов`язкових умов для задоволення клопотання про накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є наявність обґрунтованої підозри за статтями, санкції яких передбачають конфіскацію майна як виду покарання.

ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, санкцією статті якого передбачено обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскаці майна.

Слідчий суддя зазначає, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому на переконання слідчого судді, органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, що є достатнім для застосування до нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Таким чином, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт відповідає критеріям п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Крім того наявний ризик визначений абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України, а саме відчуження вказаного майна у разі незастосування арешту, що в подальшому унеможливить виконання можливого рішення суду в частині конфіскації майна.

З урахування викладеного, з метою досягнення дієвості та забезпечення слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101), заборонивши її відчуження та інше розпорядження.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити старшому слідчому Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 .

Підозрюваний, його захисник, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1