Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/39/24
Єдиний унікальний №733/1947/23
Вирок

Іменем України

11 січня 2024 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ічня кримінальне провадження № 0000396 від 12.08.2023р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, фактично проживає в АДРЕСА_1 , освіта середня, перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України

в с т а н о в и в :

11 серпня 2023 року близько 20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 під час конфлікту, який виник з причини раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс потерпілій ОСОБА_5 два удари кулаком правої руки у ліве око та два удари кулаком правої руки в область сьомого ребра.

В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у виді закритого перелому сьомого ребра, що згідно висновку експерта №255 від 05.10.2023 року, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий , що спричинив тривалий розлад здоров`я , тривалістю більше 21 дня та тілесне ушкодження у виді синця лівої орбіти ока, що згідно до висновку експерта №255 від 05.10.2023 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень , що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

За таких обставин, дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні даного злочину визнав повністю за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Про вчинене ним

шкодує, просить суворо не карати . З потерпілою помирився та вона йому пробачила, запевнив суд, що подібне більше не повториться.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала , що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Вона йому пробачила, живуть разом.

Крім повного визнання обвинуваченим вини по висунутому обвинуваченню, суд вважає, що його винуватість в скоєному злочині, підтверджується іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, які суд у відповідністю з ч.3 ст. 349 КПК України визнав досліджувати недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються. Учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він фактично проживає в с. Мартинівка Прилуцького району та Мартинівським старостинським округом Ічнянської міської ради характеризується посередньо, згідно довідки КНП «Ічнянська міська лікарня» за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався , раніше в силу ст.89 КК України не судимий .

Згідно досудової доповіді існує середня ймовірність вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення, а тому його виправлення можливе без ізоляції для суспільства .

При обранні покарання обвинуваченому, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як не тяжкий, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, ставлення до злочину та обставини його вчинення, що потерпіла не наполягає на суворому покаранні і дійшов висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі призначене в межах санкції ч.1 ст. 122 КК України .

З огляду на викладене, оскільки обвинувачений ніде не працює, суд не вбачає підстав для призначення йому більш м`якого покарання у виді виправних робіт.

Разом з тим, враховуючи те, що потерпіла не має до обвинуваченого жодних претензій, той факт, що обвинувачений в силу ст.89 не судимий , суд вважає за доцільне застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на мінімальний строк, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку суду.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно дост.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст.395,396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зіст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в Ічнянському районному суді Чернігівської області копію даного вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1