УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 758/2711/23

провадження № 51- 6517ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 липня 2023 року щодо ОСОБА_4 .

Обставини справи

1. Вироком Подільського районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Демидівка Рівненської області, жителя м. Києва,

засуджено за частиною ч.2 ст.309 КК України і йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

На підставі ч.3 ст.72 КК суд ухвалив вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28.03.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.185 КК до позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст.75 цього ж Кодексу звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, виконувати самостійно.

2. Суд визнав доведеним, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин ОСОБА_4 через "Telegram-канал", назва якого не встановлена, незаконно придбав без мети збуту психотропну речовину PVP у великих розмірах та незаконно зберігав її.

Доводи касаційної скарги

3. У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, оскільки вважає, що покарання призначене ОСОБА_4 не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок м`якості.

Оцінка суду

4. Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, Суд не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

5. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього ж Кодексу.

6. На обґрунтування своєї позиції прокурор зазначає, що суди, обираючи покарання засудженому у виді штрафу, не повною мірою врахували, що засуджений на час ухвалення вироку уже був судимий за скоєння злочину, офіційно не працевлаштований і не має законного заробітку, особу винного, обставини та тяжкість злочину, які є підставою для призначення більш суворого покарання.

7. Доводи прокурора зводяться до того, що суди надали таку оцінку обставинам вчинення злочину, індивідуальним характеристикам особи засудженого та іншим обставинам кримінального провадження, з якою він не згоден.

8. Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне провадження, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

9. Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору форми реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин кримінального правопорушення, ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на призначення покарання.

10. Зі змісту судового рішення убачається, що апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, зазначив, що суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК є нетяжким злочином, особу винного, який є судимим, не одружений, офіційно не працевлаштований, позитивно характеризується за місцем реєстрації, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття та відсутність обставин, що його обтяжують.

11.Що ж стосується сумнівів щодо можливості сплатити штраф, враховуючи відсутність офіційного працевлаштування, то апеляційний суд зазначив, що на час розгляду справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_4 сплатив штраф у повному обсязі, на підтвердження чого долучив квитанцію.

12.Зваживши всі наведені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про правильність призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини 2 статті 309 КК у виді штрафу, при цьому вказав, що засуджений є особою молодого віку, на момент вчинення цього кримінального правопорушення він судимості не мав, і вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28.03.2023, яким він звільнений від відбування покарання з випробуванням, врахований судом, який призначив обвинуваченому за цим вироком покарання, що належить відбувати реально, ухваливши рішення про самостійне виконання попереднього вироку.

13. Рішення апеляційного суду належним чином мотивоване з посиланням на обставини справи і відповідає вимогам статті 419 КПК.

14. У своїй касаційний скарзі прокурор не навів підстав вважати обране покарання ОСОБА_4 явно несправедливим через м`якість і переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновок апеляційного суду у частині правильного призначення покарання засудженому.

З огляду на викладене, касаційна скарга та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 липня 2023 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3