УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000366 від 13.04.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Арматурний завод «Адмірал»» (, м. Дніпро, вул. Белелюбського, 14), а саме: НОМЕР_1 відкритому у АТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749, , м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32) шляхом заборони ТОВ «Арматурний завод «Адмірал»» (, м. Дніпро, вул. Белелюбського, 14) та іншим особам, в тому числі і банківським установам, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати зазначені грошові кошти та зупинити видаткові операції по вказаному рахунку, окрім операцій зі сплати соціальних виплат працівникам ТОВ «Арматурний завод «Адмірал»», оплати комунальних послуг, сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Дозволити службовим особам АТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749, , м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32) повідомити Головному слідчому управлінню СБ України (м. Київ, вул. Володимирська, буд. 33) інформацію щодо залишку грошових коштів на банківських рахунках, а саме: НОМЕР_1 , на момент отримання ухвали суду про арешт та зупинення видаткових операцій по них.

Мотивуючи клопотання прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000366 від 13.04.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

За матеріалами кримінального провадження встановлено, що ТОВ «Арматурний завод «Адмірал»» упродовж 2022 року після повномасштабного вторгнення російської федерації до України, починаючи з 06.10.2022 по теперішній час продовжує протиправно здійснювати виробництво та експорт трубопровідних арматур з України до російської федерації, використовуючи для цього схему так званого перерваного транзиту, тобто здійснення умисної поставки в супереч забороні на адресу резидента держави-агресора з використанням підприємств-прокладок, метою використання яких є документальне приховання фактичного отримувача товару.

Предметом діяльності ТОВ «Арматурний завод «Адмірал»» є виробництво арматури трубопровідної (засувок, затворів, клапанів, кранів), конструкцій металевих для гідротехнічних споруд (затворів щитових, шлюзових воріт), приєднувальних деталей (фланців, кілець), обладнання загальнопромислового призначення (приводів та іншого обладнання).

Є підстави вважати, що діяльність зазначеної юридичної особи на цей час може бути спрямована на заподіяння шкоди обороноздатності та економічній безпеці України, а також на надання допомоги Російській Федерації у проведенні підривної діяльності проти України.

Під час досудового розслідування встановлено, що за період з 24.02.2022 по теперішній час використовуються банківські рахунки ТОВ «Арматурний завод «Адмірал»», відкритих у АТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749, , м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32), а саме: НОМЕР_1 .

Грошові кошти на вказаних рахунках є предметом кримінального правопорушення та постановою визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням здобуті достатні дані, які вказують на те, що грошові кошти, які акумулюються на вищенаведених рахунках ТОВ «Арматурний завод «Адмірал»» (), відкритих у АТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749, , м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32), що використовуються для виведення активів на територію рф, являються предметом вчинених кримінальних правопорушень.

Таким чином, необхідним та достатнім для запобігання вказаним ризикам є визначення виду обмеження у вигляді заборони розпоряджатися та користуватися майном.

Дане клопотання необхідно розглядати без повідомлення володільців майна, оскільки розгляд клопотання в їх присутності може призвести до негативних наслідків у вигляді передачі третім особам майна, отриманого злочинним шляхом, тобто, втрати доказів, що також унеможливить спеціальну конфіскацію.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просив його задовольнити.

Розгляд клопотання на підставі ч.2 ст. 172 КПК України здійснено без повідомлення власників майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

З матеріалів клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000366 від 13.04.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України. Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою старшого слідчого від 30.09.2023 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000366 від 13.04.2023 грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «Арматурний завод «Адмірал», відкритих у АТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749, , м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32), а саме: НОМЕР_1 .

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації.

Відповідно до ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації відповідає нормам закону, оскільки досудове розслідування в даному кримінальному провадженні проводиться за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, за вчинення, якого передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Прокурором у клопотанні та доданих до нього матеріалів доведено, що грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку є предметом вчиненого кримінального правопорушення.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

На думку слідчого судді, обставини кримінального провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна.

Разом з тим, в силу вимог ч. 5 ст. 173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання,- задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Арматурний завод «Адмірал»» (, м. Дніпро, вул. Белелюбського, 14), а саме: НОМЕР_1 відкритому у АТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749, , м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32) шляхом заборони ТОВ «Арматурний завод «Адмірал»» (, м. Дніпро, вул. Белелюбського, 14) та іншим особам, в тому числі і банківським установам, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати зазначені грошові кошти та зупинити видаткові операції по вказаному рахунку, окрім операцій зі сплати соціальних виплат працівникам ТОВ «Арматурний завод «Адмірал»», оплати комунальних послуг, сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Дозволити службовим особам АТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749, , м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32) повідомити Головному слідчому управлінню СБ України (м. Київ, вул. Володимирська, буд. 33) інформацію щодо залишку грошових коштів на банківських рахунках, а саме: НОМЕР_1 , на момент отримання ухвали суду про арешт та зупинення видаткових операцій по них.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1