Справа № 747/757/23
Провадження № 1-кп/747/14/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2024 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальне провадження № 0000115 від 12 вересня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не працює, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2023 року близько 07.00 год ОСОБА_3 , перебуваючи під час конфлікту зі своєю дружиною ОСОБА_5 на ганку будинку по місцю проживання по АДРЕСА_1 . Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої, переслідуючи раптово виниклий умисел, наніс дружині ОСОБА_5 один удар ступнею правої ноги в праву нижню частину спини, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, правобічного гемопневмоторексу, переломів ІХ-ХІІ ребер справа, садна та подряпини правої поперекової ділянки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 331 від 17.11.2023 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше ніж 21 добу.

Таким чином, своїми діями, які виразились у нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що 12 вересня 2023 року у вранішній час у нього з дружино виник конфлікт на побутовому рівні, і він її ударив один раз ногою по низу спини, як це сталося, не може сказати, так як все було дуже швидко і на емоціях, після цього допоміг дружині зайти в будинок, запитав, як вона, відповіла, що добре. Він просив її залишитись вдома, але вона поїхала на роботу. Близько 12-ї год зателефонував їй, спитав, як вона себе почуває, вона відповіла, що добре. Через деякий час до нього прийшли працівники поліції і повідомили, що порушено кримінальне провадження. В скоєному щиро розкаюється, запевнив суд, що більше подібне не повториться, у потерпілої декілька разів просив пробачення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 12 вересня 2023 року в ранковий час у неї з чоловіком виник конфлікт, вони сперечались, і чоловік її ударив ногою в область спини. Після цього вона поїхала на роботу, але десь в обідній час їй стало погано, і вона викликала швидку допомогу. Після цього вона лікувалась спочатку в Талалаївській лікарні, потім у лікарні м Ромни.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, а обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням досудової доповіді органу пробації і характеризуючих матеріалів на обвинуваченого, долучених прокурором в судовому засіданні до матеріалів кримінального провадження за згодою обвинуваченого, та у відповідності до ст. 88 КПК України визнаних допустимими за погодженням сторін. Суд встановив, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми діями спричинив потерпілій умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до не тяжкого злочину. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах. Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує також характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, а саме те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у вчиненому, думку потерпілої про обрання міри покарання, яка не наполягала на суворому покаранні, висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без обмеження або позбавлення волі.

Тому, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та враховуючи обставини справи, вважає за можливе призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення з встановленням іспитового строку, що дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення і яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати, речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

- попросити публічно пробачення у потерпілої.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1