Провадження №1-кс/522/7655/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту з об`єкту нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , посилаючись на наступне.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 31.05.2022 в рамках кримінального провадження №0000545 від 02.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України було накладено арешт на приміщення за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа 69,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100, із забороною права на відчуження зазначеного об`єкта нерухомого майна та із забороною органам та суб`єктам державної реєстрації прав, нотаріусам, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, поділу, зміни адреси, інших даних щодо приміщення за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа 69,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100.

ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу є власником вищезазначеного приміщення.

Нещодавно ОСОБА_5 стало відомо про накладення арешту на належне йому приміщення.

ОСОБА_5 є добросовісним набувачем приміщення за адресою АДРЕСА_1 та накладення арешту перешкоджає йому використовувати приміщення.

Крім того, адвокат зазначає, що ОСОБА_5 не має жодного процесуального статусу в рамках вищезазначеного кримінального провадження, не несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінальним правопорушенням. Окрім того, адвокат звертає увагу про відсутність будь-яких показів свідків, які б стверджували про причетність ОСОБА_5 до скоєного кримінального правопорушення.

Також адвокат зазначає, що досудове розслідування здійснюється тривалий час та у слідчого було достатньо часу для проведення всіх необхідних слідчих дій.

Враховуючи зазначені обставини, на теперішній час відсутня необхідність та правові підстави для подальшого арешту нерухомого майна, у зв`язку з чим адвокат звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту з майна.

Адвокат в судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила задовольнити його в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання адвоката. Крім того, прокурор зазначив, що в рамках даного кримінального провадження відсутня потерпіла особа.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

З клопотання адвоката вбачається, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 31.05.2022 в рамках кримінального провадження №0000545 від 02.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України було накладено арешт на приміщення за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа 69,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100, із забороною права на відчуження зазначеного об`єкта нерухомого майна та із забороною органам та суб`єктам державної реєстрації прав, нотаріусам, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, поділу, зміни адреси, інших даних щодо приміщення за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа 69,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100.

ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу є власником вищезазначеного приміщення.

Нещодавно ОСОБА_5 стало відомо про накладення арешту на належне йому приміщення.

ОСОБА_5 є добросовісним набувачем приміщення за адресою АДРЕСА_1 та накладення арешту перешкоджає йому використовувати приміщення.

Крім того, адвокат зазначає, що ОСОБА_5 не має жодного процесуального статусу в рамках вищезазначеного кримінального провадження, не несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінальним правопорушенням. Окрім того, адвокат звертає увагу про відсутність будь-яких показів свідків, які б стверджували про причетність ОСОБА_5 до скоєного кримінального правопорушення.

Також адвокат зазначає, що досудове розслідування здійснюється тривалий час та у слідчого було достатньо часу для проведення всіх необхідних слідчих дій.

Крім того, під час ухвалення рішення слідчий суддя враховує, що в рамках кримінального провадження відсутня потерпіла особа.

Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

На даний час, за результатами розгляду клопотання та дослідження матеріалів, доданих до нього, слідчим суддею не вбачається необхідність в подальшому арешті приміщення за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа 69,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100.

Так, ч.5 ст.9 КПК України, передбачено що, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. При цьому, виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до ст.13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст.41 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України та відповідно до п.10 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Пункт 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначає, що набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знать про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумний заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна.

Аналогічне роз`яснення міститься в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 №24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».

ОСОБА_5 не має жодного процесуального статусу в рамках вищезазначеного кримінального провадження, не несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінальним правопорушенням. Окрім того, адвокат звертає увагу про відсутність будь-яких показів свідків, які б стверджували про причетність ОСОБА_5 до скоєного кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення вказаного клопотання про скасування арешту майна з наведених підстав.

Керуючись ст.ст.167-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт з приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 69,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.05.2022 (справа №947/35012/21, провадження №1-кс/947/4353/22), яке належить ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

11.12.2023