ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 757/12448/22-к

провадження № 51-4288км 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

у режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року стосовно ОСОБА_7 .

Зміст судових рішень

За ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року залишено без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про скасування постанови начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 від 18 лютого 2022 року про видачу (екстрадицію) особи на запит іноземної держави.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , задоволено, та скасовано постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_8 від 18 лютого 2022 року про видачу до рф громадянки цієї держави ОСОБА_7 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення двох злочинів, передбачених частиною 4 статті 159 КК рф.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм міжнародних договорів України та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Зокрема, прокурор у касаційній скарзі зазначає, що своє рішення суд апеляційної інстанції мотивував прийняттям Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року», яким передбачено зупинення дії зазначеної Конвенції та Протоколу до неї у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь, що є підставою для скасування прийнятого 18 лютого 2022 року рішення про видачу ОСОБА_7 .

Прокурор вважає, що судом апеляційної інстанції проігноровано чинність для України Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор у судовому засіданні підтримала касаційну скаргу з підстав, зазначених у ній.

Захисник заперечував щодо задоволення касаційної скарги прокурора.

Від ОСОБА_7 до Суду надійшла заява про розгляд касаційної скарги прокурора в суді касаційної інстанції без її участі.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до матеріалів провадження до Офісу Генерального прокурора 27 липня 2020 року надійшов запит генеральної прокуратури російської федерації про видачу ОСОБА_7 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно частини 1 статті 590 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

За результатами екстрадиційної перевірки Офісом Генерального прокурора прийнято рішення від 18 лютого 2022 року про видачу до російської федерації ОСОБА_7 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів.

Відповідно до частини 1 статті 591 КПК, рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою, крім випадку, передбаченого статтею 588 цього Кодексу.

За ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року залишено без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про скасування постанови начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 від 18 лютого 2022 року про видачу (екстрадицію) особи на запит іноземної держави.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , задоволено та скасовано постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_8 від 18 лютого 2022 року про видачу до рф громадянки цієї держави ОСОБА_7 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення двох злочинів, передбачених частиною 4 статті 159 КК рф.

Своє рішення апеляційний суд мотивував прийняттям Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року», яким передбачено зупинення дії зазначеної Конвенції та Протоколу до неї у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року.

Стаття 591 КПК регулює порядок оскарження рішення про видачу особи (екстрадицію), відповідно до частини 7 якої, ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку лише прокурором з мотивів неправильного застосування судом норм міжнародних договорів України, якщо скасування рішення про видачу (екстрадицію) перешкоджає подальшому провадженню щодо особи, видача якої запитувалася іноземною державою.

Не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року, прокурор у касаційній скарзі просить скасувати її у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм міжнародних договорів України, вважає, що судом апеляційної інстанції проігноровано чинність для України Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року.

Відповідно до статті 543 КПК порядок направлення запиту до іншої держави, порядок розгляду уповноваженим (центральним) органом України запиту іншої держави або міжнародної судової установи про таку допомогу і порядок виконання такого запиту визначаються цим Кодексом і чинними міжнародними договорами України.

Для вирішення питання про правильність або неправильність застосування норм міжнародного права слід з`ясувати на підставі якого міжнародного договору надійшов відповідний запит про видачу (екстрадицію).

Так, Україна свого часу підписала та ратифікувала, окрім двосторонніх договорів, два міжнародних договори, які стосувалися здійснення процедури екстрадиції: Європейську конвенцію про видачу правопорушників 1957 року з додатковими протоколами до неї та Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протокол до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року. При цьому останній міжнародний договір був підписаний між державами-членами СНД.

01 грудня 2022 року Верховною Радою України прийнятий Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», який набрав чинності 23 грудня того ж року.

У зв`язку з цим Судом був направлений запит до Офісу Генерального прокурора з проханням надати відповідь на підставі якого міжнародного договору (міжнародних договорів) надійшов запит компетентних органів російської федерації про видачу ОСОБА_7 .

Згідно з відповіддю, наданої Одеською обласною прокуратурою від 01 грудня 2023 року №19-4574-20 на запит Суду до Офісу Генерального прокурора, запит компетентних органів російської федерації про видачу ОСОБА_7 надійшов на адресу Офісу Генерального прокурора на підставі Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року.

Таким чином, колегія суддів не убачає неправильного застосування апеляційним судом норм міжнародних договорів України, у зв`язку з чим касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442, 591 КПК, Верховний Суд

у х в а л и в:

Ухвалу Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3