Справа № 740/4717/23
Провадження № 1-кп/740/357/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000617 від 15.05.2023, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6

установив:

ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за наступних обставин.

26.04.2023 близько 05 год. 45 хв., в період дії на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 на 30 діб та вподальшому неодноразово продовженого, зокрема Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб, знаходячись у приміщенні приймального відділення КНП «Ніжинська міська центральна лікарня ім. Миколи Галицького» розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Станіслава Прощенка,21, шляхом вільного доступу, скорстившись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, повторно викрав мобільний телефон марки Lenovo Vibe P1 16/2, що належить потерпілій ОСОБА_7 , після чого, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на суму 1641,67 грн.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації останнього до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Захисник адвокат ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, не заперечували.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі.

За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст.325 КПК України, суд визнав за можливе за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що приблизно п`ять місяців тому, зранку зайшов до лікарні, на рецепції побачив телефон, який задзвонив, взяв його та поклав у кишеню. Для чого його взяв не пам`ятає, у нього є свій мобільний телефон. Зазначив, що часто вживає алкогольні напої, а потім не пам`ятає, що і де робив. Телефон у нього забрали в поліції. Зараз вже розуміє, що скоїв та просить пробачення, вже кілька місяців не вживає алкоголь, і тому лікуватись не треба.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, в обсязі узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Під час судового розгляду судом був допитаний ОСОБА_3 , який розповів про обставини вчинення ним суспільно небезпечного діяння, які узгоджуються з обставинами викладеними у клопотанні та досліджені письмові докази в обґрунтування встановлення часу, місця, способу та інших обставин вчинення супільно небезпечного діяння та вчинення цього діяння ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 379 від 04.07.2023, у ОСОБА_3 , на даний час мають місце ознаки тяжкого психічного розладу в формі параноїдальної шизофренії (F20.0 за Міжнародною класифікацією хворою 10 перегляду) і йому показане застосування примусових заходів медичного характеру з поміщенням в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь. В період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, був позбавлений здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. За його психічним станом на теперішній час (на час проведення експертизи), порушена здатність сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального правопорушення та давати про них правдиві свідчення.

Вказаний висновок не викликає у суду сумнівів про те, що ОСОБА_3 страждає на психічну хворобу, яка зумовлює його неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру, оскільки є обґрунтованим та такими, що складений із врахуванням обставин даного кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним, що інкриміноване ОСОБА_3 суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану мало місце, і це діяння вчинено ОСОБА_3 у стані неосудності.

Водночас суд бере до уваги відсутність підстав вважати, що ОСОБА_3 на момент судового розгляду видужав або внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Суб`єктивна точка зору особи щодо стану його психічного здоров`я судом не берется до уваги, оскільки останній не є фахівцем в галузі психіатрії та не може надавати оцінку власному психічному стану і суспільній небезпеці.

Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що він не працює, скарги за місцем мешкання відсутні, з 09.10.2015 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу захворювання на алкоголізм та з 1984 року на обліку у лікаря-психіатра з приводу шизофренії.

Крім цього, суд бере до уваги і той факт, що ОСОБА_3 вчиниів двічі протягом року супільно небезпечні діяння у стані неосудності.

Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Відповідно до ст.18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно зі ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, з підстав, передбачених ч.2 ст.513 КПК України.

Визначаючи тип психіатричного закладу у відповідності до ч.1 ст.94 КК України, суд виходить не тільки з психічного стану неосудного (характеру та тяжкості захворювання), а й ураховує тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності психічного хворого для себе та інших осіб.

Отже судом встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_3 під час вчинення інкримінованого йому супільно небезпечного діяння не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, в даний час страждає хронічним психічним захворюванням параноїдальною шизофренією, не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, тож потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Запобіжний захід не обирався і такого клопотання під час судового розгляду не надходило.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати за проведення судових експертиз слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, ст. ст. 1-29, 100, 369-372, 376, 503-506, 512, 513 КПК України суд,

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речовий доказ: мобільний телефон Lenovo Vibe P1 16/2, залишити власниці ОСОБА_7 .

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, а саме - 200 грн. віднести на рахунок держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1