Справа № 588/76/24
Провадження № 1-кс/588/33/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року м. Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 14.01.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працює, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

До суду 15.01.2024 слідчим слідчого відділу відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 було подано клопотання, погоджене із прокурором Тростянецького відділу Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 14.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти власності. Зокрема слідчий вказав, що 14.01.2024, близько 17 години 45 хвилин, ОСОБА_4 , зайшов через двері до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить ФОП ОСОБА_7 та розташований у окремій будівлі (МАФ № 34) по АДРЕСА_3 , де побачив, що у магазині на той час знаходиться лише продавець, раніше йому невідома літня жінка, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого у ОСОБА_4 виник корисливий умисел вчинити напад на продавця з метою заволодіння грошовими коштами, виручки даного магазину, та мобільним телефоном потерпілої.

Реалізуючи свій прямий корисливий умисел на заволодіння чужим майном, щоб відволікти увагу продавця, ОСОБА_4 попросив ОСОБА_8 показати та запакувати йому квіти, щодо наміру придбання яких увів останню в оману, а коли та з вказаною метою повернулась до нього спиною, раптово та несподівано до потерпілої застосував відносно неї небезпечне для її життя і здоров`я насильство, а саме завдав декількох ударів невстановленим досудовим слідством металевим предметом потерпілій ОСОБА_8 в область голови з метою подолання з її сторони можливого опору та заволодіння чужим майном. Після цього, ОСОБА_4 став вимагати у ОСОБА_8 передати йому гроші з каси та мобільний телефон, після чого забрав з лотка для готівки, що стояв у столі, гроші загальною сумою близько 1000 гривень, належні ФОП « ОСОБА_7 », а зі столу забрав мобільний телефон «TECNO BD 4i POP 5LTE 32+3D, належний потерпілій, якими незаконно заволодів, після чого залишив приміщення магазину. ОСОБА_8 з отриманими тілесними ушкодженнями госпіталізовано до КНП «Охтирська ЦРЛ» з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, чисельні забійно-рвані рани волосяної частини голови (8 шт.) та тильної поверхні правої кисті (1 шт.), підшкірна гематома правої половини волосяної частини голови.

Вчиняючи вказані злочинні дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій у вигляді спричинення шкоди потерпілій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

15.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України (розбою), тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому в умовах воєнного стану.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий мотивує тим, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.

Також слідчий зазначив, що підозрюваний є чоловіком віком 48 років, має задовільний стан здоров`я, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації, офіційного місця заробітку немає, також останній не має міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання.

Суворість можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, в сукупності з тим, що ОСОБА_4 вчинив злочин в умовах воєнного стану, при цьому не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, зареєстрований у м. Запоріжжя, а народився у м. Глухів, тому на думку досудового слідства, наявний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий вказав, що на даний час в ході досудового слідства не встановлено всіх обставин, свідків, всіх речових доказів кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, наявні ризики того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків та потерпілу шляхом залякування.

Ураховуючи викладене, на думку слідчого на даній стадії досудового розслідування більш м`який запобіжний захід, із урахуванням відомостей про особу ОСОБА_4 не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та не буде запобігати ризикам, визначеним у частині 1 статті 177 КПК України.

Прокурор, що здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили та просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід. Зокрема захисник послався на те, що ОСОБА_4 не чинив перешкод досудовому розслідуванню, не переховувався та не намагався втекти, сприяє досудовому розслідуванню, добровільно видав усі наявні речі. Також захисник вказав, що підозрюваний не може знищити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для справи, оскільки усі докази вже зібрано. Крім того, ОСОБА_4 не знайомий з потерпілою, тому не може впливати на неї. Кваліфікація кримінального правопорушення не є остаточною.

Заслухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів.

Згідно із частиною 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Із матеріалів, доданих до клопотання слідчого, установлено, що Відділенням поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000018, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Вказане кримінальне провадження розпочато за повідомлення про те, що 14.01.2024 близько 17:40, до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_4 , зайшов невідомий чоловік, на вигляд 40 років, близько 175 см. зросту, худорлявої тілобудови, одягнений у куртку темного кольору, попросив показати квіти, у той момент, коли продавець ОСОБА_8 відвернулась, завдав їй удари по голові, попередньо металевим предметом, потім останній відкрив касу та забрав грошові кошти в сумі приблизно 1 000 грн, та покинув приміщення магазину. ОСОБА_8 доставлено до КНП «Охтирська ЦРЛ» з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, чисельні забійно-рвані рани волосяної частини голови (8шт.) та тильної поверхні правої кисті (1 шт.), підшкірна гематома правої половини волосяної частини голови. До складу групи слідчих у цьому кримінальному провадженні входять: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (а.с. 5).

ОСОБА_4 15.01.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні указаного вище кримінального правопорушення на цьому етапі досудового розслідування підтверджується такими матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду речей від 14.01.2024 та ілюстрованою фототаблицею до нього; постановами про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 14.01.2024 та 15.01.2024; протоколами допиту свідка ОСОБА_16 від 14.01.2024 та свідка ОСОБА_17 від 15.01.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 14.01.2024 та протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 15.01.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2024; протоколом огляду місця події від 14.01.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 15.01.2024.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких обставин, вважаю, що додані до клопотання слідчим докази дають підстави для розумної підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому подальше розслідування є виправданим.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, що відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України може бути підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Оцінюючи наявність ризиків, визначених статтею 177 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 є особою віком 48 роки, раніше не судимий, за місцем реєстрації не проживає, розлучений, не має на утриманні дітей, офіційного місця роботи не має, також не має близьких родичів за місцем мешкання. Отже вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений не має стабільного легального джерела доходу та не має міцних соціальних зв`язків.

Також слідчий суддя враховує те, що на даний час досудове розслідування ще триває, не проведено всіх слідчих та процесуальних дій, зокрема не встановлені всі обставини кримінального правопорушення, тому наявний ризик впливу підозрюваного на потерпілу та свідків, ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Разом з тим, небезпека того, що підозрюваний буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Враховуючи викладене, вважаю, що обставини, які характеризують підозрюваного, а також обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину, у своїй сукупності свідчать про наявність ризиків того, що у подальшому ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, доходжу до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти названим ризикам.

Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою буде пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Таким чином, відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, із метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, виконання процесуальних рішень, вважаю, що є підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк у межах строків досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні на шістдесят днів, взявши під варту із зали суду.

Крім того, враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України та те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства, суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись статями 177, 182, 206, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, взявши під варту із зали суду, строком до 14 березня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється із моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1