Дата документу 23.10.2023 Справа № 336/6358/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6358/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1113/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Підгірного Новомиколаївського району Запорізької області, громадянин України, маючий вищу освіту, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався.

Позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 , Запорізької філії ПрАТ «Страхова компанія Аско-Донбас Північний» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 3677 грн. 60 коп. у рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.

3 січня 2021 року, приблизно о 17.00 годині, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїздній частині автодороги Запоріжжя-Донецьк, з боку м. Донецьк в напрямку м. Запоріжжя, в районі повороту на вул. Піхотну в м. Запоріжжі, на території Шевченківського району м. Запоріжжя, діючи зі злочинною недбалістю, перед зміною напрямку руху, не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху вліво, виїхав за межі проїзної частини ліворуч, на розділювальну смугу, де скоїв наїзд на дорожнє огородження металевий відбійник.

Своїми діями ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 2.9 а), 10.1, чинних на момент ДТП ПДР України. Порушення ОСОБА_7 вимог п. 10.1 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 отримав тяжке тілесне ушкодження, тілесне ушкодження середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію судом його дій, просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову скасувати та ухвалити новий, яким стягнути з Запорізької філії ПрАТ «Страхова компанія Аско-Донбас Північний» на його користь в рахунок шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП в розмірі 146 828 грн. 43 коп.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що КПК України не передбачає випадків залишення без розгляду цивільного позову при ухваленні обвинувального вироку, а він не подавав заяв про залишення позову без розгляду, про відмову від позову тощо.

Крім того, у відзиві на позов страхова компанія зазначала, що частково визнає розмір відшкодування в сумі 146 828 грн. 43 коп.

У свою чергу, в процесі розгляду справи ОСОБА_7 відшкодував йому моральну шкоду в сумі 15000 гривень, тому він склав розписку про те, що не має до нього претензій з цього приводу.

Наявність розписки свідчить лише про те, що йому було частково компенсовано моральну шкоду та що він не має до обвинуваченого претензій саме з цього приводу, проте аж ніяк не підтверджує факт того, що страхова компанія здійснила всі належні виплати або замість неї це зробив сам обвинувачений.

Заслухавши доповідь судді по справі, потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу без доповнень, обвинуваченого, його захисника, прокурора, які залишили вирішення апеляційної скарги на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Колегія суддів вважає, що рішення суду про залишення без розгляду позову ОСОБА_10 до ОСОБА_7 та Запорізької філії ПрАТ «Страхова компанія Аско-Донбас Північний» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, є обґрунтованим та таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні пред`явив цивільний позов про солідарне стягнення з ОСОБА_7 та Запорізької філії ПрАТ «Страхова компанія Аско-Донбас Північний» шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 153 300 гривень (т. 1, а.с. 35-42).

У подальшому, в процесі розгляду кримінального провадження потерпілий ОСОБА_9 надав суду розписку від 27 квітня 2023 року, в якій зазначив, що не має до обвинуваченого ОСОБА_7 будь-яких претензій (т. 2, а.с. 129).

Причому, всупереч доводів апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_9 , вищевказана розписка взагалі не містить уточнень чи зауважень з приводу того, що обвинувачений частково або повністю відшкодував йому саме моральну шкоду та що він не має до ОСОБА_7 претензій лише з цього приводу, як і не має відомостей про точний розмір такого відшкодування, а застосовано формулювання «будь-яких претензій до ОСОБА_7 не маю».

З такого змісту розписки можна дійти лише одного висновку про те, що потерпілий ОСОБА_9 не має до обвинуваченого ОСОБА_7 претензій як з відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень, так і претензій з приводу стягнення з нього грошових коштів у рахунок шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в солідарному порядку.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що потерпілим ОСОБА_9 вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної його здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, були пред`явлені до обвинуваченого ОСОБА_7 та Запорізької філії ПрАТ «Страхова компанія Аско-Донбас Північний» як до солідарних боржників.

Правовідносини, пов`язані із солідарними обов`язками боржників, врегульовані Цивільного кодексом України, зокрема статтею 543 цього Кодексу.

Так, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. 2 ст. 543 ЦК України).

Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором (ч. 4 ст. 543 ЦК України).

Таким чином, враховуючи зміст розписки самого потерпілого ОСОБА_9 про повне відшкодування обвинуваченим ОСОБА_7 шкоди в повному обсязі, а також норми, викладені у ст. 543 ЦК України, потерпілий або буде позбавлений можливості пред`явити відповідні вимоги до страхової компанії (у зв`язку з виконанням солідарного обов`язку в повному обсязі самим обвинуваченим), або міг би вимагати саме від Запорізької філії ПрАТ «Страхова компанія Аско-Донбас Північний» виконання обов`язку по відшкодуванню шкоди в повному обсязі (у випадку, якщо зміст розписки про відсутність будь-яких претензій дійсно не відповідає фактичним обставинам, про що фактично зазначено в апеляційній скарзі).

На переконання колегії суддів, як в одному, так і в іншому випадку, могли б настати негативні наслідки у вигляді порушення цивільних прав та інтересів учасників даного провадження, у тому числі самого потерпілого.

Колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги з приводу то, що кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено можливість залишення цивільного позову за обставин, які виникли в даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Тобто у разі відмови у задоволенні цивільного позову під час розгляду кримінального провадження, існує заборона на повторне звернення з таким позовом у порядку цивільного судочинства, що також випливає з цивільних процесуальних норм, зокрема статті 186 ЦПК України, відповідно до якої, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є рішення, що набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З урахуванням викладеного, на переконання колегії суддів, прийняття рішення про відмову у задоволенні цивільного позову в повному обсязі, перешкоджало б ОСОБА_9 у подальшому звернутися з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства для ефективного судового захисту своїх порушених цивільних прав та інтересів у формі відшкодування майнової та моральної шкоди, що гарантовано статтями 22, 23 ЦК України.

Крім того, колегія судді звертає увагу на те, що зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_9 вбачається, що вона фактично є зміненим цивільним позовом, оскільки в первісному позові він просив солідарно стягнути з ОСОБА_7 та Запорізької філії ПрАТ «Страхова компанія Аско-Донбас Північний» шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 153 300 гривень, а в апеляційній скарзі просить стягнути таку шкоду лише з одного цивільного відповідача страхової компанії, до того ж в іншому розмірі 146 828 грн. 43 коп.

За таких обставин, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки рішення суду в частині цивільного позову є обґрунтованим, відповідає вимогам цивільного і цивільного процесуального законодавства.

Оскільки в даному провадженні підстави для задоволення цивільного позову були відсутні, а ОСОБА_9 за вироком суду є особою, цивільний позов якої залишено без розгляду, то він не позбавлений можливості пред`явити цивільний позов у порядку цивільного судочинства для захисту своїх порушених прав та інтересів.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2023 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4