УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 731/295/22

провадження № 51-6628 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2022 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 17 травня 2023 року щодо неї.

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 17 травня 2023 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

На адресу Верховного Суду 20 лютого 2024 року від засудженої ОСОБА_4 надійшло декілька клопотань, одне з яких за своїм змістом є касаційною скаргою, в якій вона не погоджується з постановленими судовими рішеннями та порушує питання про їх перегляд в касаційному порядку, а друге - клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати

у стані невизначеності.

Як видно з матеріалів провадження, ухвалу Чернігівського апеляційного суду було постановлено 17 травня 2023 року та проголошено того ж дня, тоді як з касаційною скаргою засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду 16 лютого 2024 року, тобто вже після закінчення тримісячного строку на оскарження вищевказаних судових рішень, постановлених щодо неї, що нею не заперечується з огляду на її клопотання про поновлення цього строку.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Мотивуючи свою позицію щодо поважності пропуску строку на касаційне оскарження, засуджена посилається на нестабільний емоційний стан, внаслідок збігу складних сімейних обставин.

Однак, такі твердження засудженої є необґрунтованими, оскільки жодних доказів на підтвердження своїх доводів вона до касаційної скарги не долучає. До того ж не зазначає, як саме наведені обставини перешкодили їй звернутися до Верховного Суду вчасно, з огляду на значний пропуск визначеного законом строку.

Відсутність юридичної освіти, на що серед іншого вказує засуджена, також не є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження та не може слугувати підставою для його поновлення, як це передбачено ч. 1 ст. 117 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, в судах першої та апеляційної інстанцій інтереси засудженої представляв професійний адвокат - захисник ОСОБА_5 .

Крім того, для надання безоплатної вторинної правничої допомоги під час касаційного оскарження було надано доручення захиснику ОСОБА_6 , який вже звертався до Суду 21 грудня 2023 року з касаційною скаргою в інтересах засудженої ОСОБА_4 , яку в подальшому ухвалою від 26 грудня 2023 року йому було повернуто на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України.

Саме тому незрозуміло, чому засуджена не могла скористатися допомогою цих адвокатів або будь-якого іншого для складання касаційної скарги.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій касаційній скарзі не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень колегія суддів не вбачає.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайшов підстав для його поновлення.

З огляду на викладене, Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, а тому, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити засудженій ОСОБА_4 у задоволенні її клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Повернути засудженій ОСОБА_4 її касаційну скаргу на вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2022 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 17 травня 2023 року щодо неї з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_3