УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2023 року, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Добровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого

-якою застосовано до ОСОБА_7 , що вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

захисник ОСОБА_9

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду змінити в частині вирішення питання про судові витрати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Виключити з резолютивної частини рішення про стягнення з ОСОБА_7 судових витрат на проведення товарознавчої експертизи у сумі 1570,10 грн. Процесуальні витрати на проведення експертизи №54 від 21.10.2020 в сумі 1570,10 грн. просить віднести на рахунок держави.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду, клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 - задоволено. Застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1570,10 грн.

Речовий доказ, а саме телевізора марки «Elektron» - залишили потерпілому ОСОБА_10 .

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва застосовано до ОСОБА_7 , застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом та стягнуто з нього на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1570,10 грн.

Зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку. Отже, покладення судових витрат за проведення експертизи ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру до особи, що вчинила суспільно-небезпечне діяння чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Прокурор звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 за вчинення ним суспіль-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, оскільки під час проведення досудового слідства було встановлено, що він вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Ухвалою суду, клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 - задоволено. Застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1570,10 грн.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд з урахуванням вимог ст.ст. 19, 93 КК України, висновку судово-психіатричного експерта №58 року від 14.04.2020 року, прийшов до переконання, що суспільно небезпечне діяння, з приводу якого було порушено кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України, мало місце і було вчинено особою щодо якої розглядається справа. При цьому, вказане небезпечне діяння було вчинене ОСОБА_7 у стані неосудності, у зв`язку з чим він не підлягає до кримінальної відповідальності.

З урахуванням характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, ступеня небезпечності психічно хворого для себе і інших осіб, відповідно до вимог ст. 94 КК України, суд вважав, що ОСОБА_7 потребує в застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом,

Також вважав, що з обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають стягненню судові витрати понесені на залучення експерта в сумі 1570,10 грн.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

За приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене

компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням

вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвала суду є рішенням суду першої інстанції, тому повинна повністю відповідати вимогам ст. 370 КПК України.

Частиною 1 ст. 503 КПК визначено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта

у разі ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», судові витрати покладаються тільки на засуджених.

Отже, покладення судових витрат за проведення експертизи на неосудну особу ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 413, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 - змінити в частині вирішення питання про судові витрати.

Виключити з резолютивної частини ухвали посилання суду на стягнення з ОСОБА_7 судових витрат на проведення товарознавчої експертизи у сумі 1570,10 грн.

Процесуальні витрати на проведення експертизи №54 від 21.10.2020 в сумі 1570,10 грн. віднести на рахунок держави.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді