Справа № 947/546/22
Провадження № 1-кп/947/457/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 10.02.2021 року у відношенні ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 10.02.2021 року у відношенні ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , з підстав викладених у письмових клопотаннях, що долучені до матеріалів провадження.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти вищезазначеного клопотання прокурора та просили суд обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, Суд приходить до наступного висновку.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

До таких ризиків частина перша статті 177 КПК України відносить можливість обвинуваченого: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься домашній арешт.

Ризики вчинення обвинуваченими дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

На думку Суду, ризики переховування обвинувачених від суду та незаконного впливу на та свідків доведені стороною обвинувачення під час судового провадження.

Суд вважає, що такі ризики є реальними. Обвинувачені на даному етапі мають можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.

Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 та ОСОБА_4 суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у відповідності до ст.12 КК України, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, за кваліфікуючими ознаками - вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами (вимагання), вчинена за попередньою змовою групою осіб з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років.

Окрім цього, суд вважає доведеним існування ризику незаконного впливу обвинуваченими на потерпілого та свідків, інших учасників провадження.

Показання потерпілого та свідків отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні. А отже, за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.

Станом на теперішній час, обвинувачені також можуть чинити вплив на потерпілого та свідків з метою переконати їх змінити їхні викриваючі показання.

Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує суд перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.

Частина перша статті 176 КПК України встановлює такі альтернативні домашньому арешту запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання.

Станом на теперішній час, приймаючи до уваги обставини кримінального правопорушення, суд вважає, що в цьому випадку слід надавати перевагу саме запобіжному заходу у вигляді особистого зобов`язання, який в тому числі має виховний вплив та сприятиме відшкодування матеріальних та моральних збитків потерпілому.

При постановлені ухвали, Суд також бере до уваги ст.3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 110, 131, 132, 177, 183, 314, 315, 369-372, 392- 395 КПК України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, в рамках запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у відношенні ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити дію обов`язків, обраних в рамках запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у відношенні ОСОБА_4 , стромо на 2 (два) місяці, тобто до не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати до суду за кожною вимогою, триматися від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні;

Визначити строк дії ухвали до 03.12.2023 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1 .