Справа № 643/1573/24
Провадження № 1-кс/643/290/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000701 від 17.02.2024 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, п.7 ч. 2 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, маючого доньку 2012 року народження, непрацюючого, раніше судимого: 08.09.2008 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік; 11.10.2011 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком 3 роки; 14.03.2012 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 29.03.2016 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки; 04.07.2018 Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Під час досудового розслідування встановлено, що 17.02.2024 приблизно о 21 год. 30 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходячись поблизу закладу громадського харчування «GoodTime», розташованого за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 143, діючи умисно, з метою вчинення хуліганських дій, на зауваження н/л ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та н/л ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо поведінки останнього, в якості малозначного та нікчемного приводу, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в нахабному виявленні зневажливого стану до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальноприйнятих норм поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в суспільстві, маючи на меті показати свою винятковість, зневажливе ставлення до особи, її людської гідності, оточуючих, суспільства, діючи з особливою зухвалістю, почав висловлюватись в бік неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нецензурною лайкою, усвідомлюючи той факт, що він знаходиться в громадському місці, тобто на вулиці біля закладу громадського харчування, де перебувають сторонні особи, його лайку можуть почути сторонні особи, протиставляючи себе суспільству, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, ОСОБА_6 дістав з правої кишені своєї куртки ніж та, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, умисно, використовуючи в якості знаряддя злочину вказаний ніж, який має колюче-ріжучі властивості та може бути спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, бажаючи спричинити н/л ОСОБА_8 тілесні ушкодження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в ході хуліганських дій, діючи при цьому швидко та продумано, підійшов до н/л ОСОБА_8 , та в той час коли останній знаходився обличчям до нього, ОСОБА_6 , тримаючи у правій руці ніж, діючи з особливою зухвалістю, почав замахуватись рукою з ножем в бік н/л ОСОБА_8 , внаслідок чого між ними зав`язалась сутичка, під час якої ОСОБА_6 , наніс клинком вищевказаного ножа один удар н/л ОСОБА_9 по правій руці, чим спричинив різану рану м`яких тканин правої кисті.

Крім того, 17.02.2024 близько 21 год. 30 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на вулиці біля закладу громадського харчування «GoodTime», розташованого за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 143, під час вчинення вищевказаних хуліганських дій, виник злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, умисно, використовуючи в якості знаряддя злочину ніж, який має колюче-ріжучі властивості, бажаючи проявити під час вчинення хуліганських дій особливу зухвалість, з метою безпричинного позбавлення життя потерпілого н/л ОСОБА_7 , переслідуючи хуліганський мотив, демонструючи грубу силу, жорстокість та цинізм, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті н/л ОСОБА_7 , в той час коли н/л ОСОБА_7 знаходився обличчям до нього на відстані кроку, тримаючи у правій руці ніж, який має колюче-ріжучі властивості, діючи при цьому швидко та продумано, умисно, зі значною силою, наніс клинком вищевказаного ножа один удар у черевну порожнину н/л ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому, проникаюче у черевну порожнину колото-різане поранення живота, внаслідок чого 17.02.2024 о 22.25 н/л ОСОБА_7 був госпіталізований до КНП «ОКТЛ» з діагнозом: проникаюче ножове поранення черевної порожнини, де, ІНФОРМАЦІЯ_4 о 01.10 у приміщенні оперативного блоку вказаного медичного закладу, незважаючи на надання медичної допомоги, ОСОБА_7 помер через внутрішню кровотечу.

В подальшому, ОСОБА_6 , впевнившись в тому, що ОСОБА_7 не чинить опору та внаслідок отриманого тілесного ушкодження, знаходиться у безпорадному стані, не бажаючи бути викритим у скоєному, залишив місце вчинення кримінальних правопорушень, пішовши у невідомому напрямку.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень; та п.7 ч.2 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з хуліганських мотивів.

Слідчий в клопотанні посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого п.7 ч.2 ст.115 КК України, за який законом передбачено покарання від десяти до п`ятнадцяти років позбавленням волі або довічним позбавленням волі.

У органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України спроби:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічним позбавленням волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання. При цьому, ОСОБА_6 неодружений, не має дітей чи інших осіб на утриманні, протягом тривалого часу не працевлаштований, тобто не має, міцних соціальних зав`язків, що унеможливлює контроль за його процесуальною поведінкою;

-незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні насильницького кримінального правопорушення та перебуваючи на волі, може шляхом погроз, вмовлянь незаконно вплинути на свідків, потерпілого з метою зміни їх показів, оскільки маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому буде відомо їх місце мешкання.

Враховуючи викладене, зважаючи на обставини та складність кримінального провадження, враховуючи те, що для проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження необхідний тривалий час у зв`язку з проведенням ряду слідчих експериментів з усіма процесуальними особами, їх одночасних допитів, проведення ряду судових експертиз, негласних слідчих (розшукових) дій, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_6 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання та обранні стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав викладених у клопотанні слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що підозра необґрунтована, вину у скоєному не визнає, він не хотів нікого вбивати, а захищався, бо на нього напало близько 7 чоловік неповнолітніх. Вказав, що його повалили на землю, били ногами, застосовували електрошокер, також була побита його цивільна дружина, яка знаходилася в той час з ним. Коли він зміг піднятися на ноги, дістав ніж і почав ним хаотично відбиватися. Натовп неповнолітніх розігнали його сусіди, всі, хто на нього нападав втекли і ніхто на місці не залишався. У нього був заламаний ніс. Через деякий час він повернувся, бо загубив свій телефон, і там на місці був затриманий працівниками поліції. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем свого мешкання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, вказав, що підозра необґрунтована, з кваліфікацією не погоджується, оскільки його підзахисний фактично захищався від ударів неповнолітніх, та застосування електрошокера. Ризики не обґрунтовані, стороною обвинувачення не доведені, побудовані на припущеннях, оскільки його підзахисний не пам`ятає осіб нападавших, не має наміру переховуватися, а навпаки повернувся на місце побиття. Зазначив, що посилання сторони обвинувачення на рішення ЄСПЛ як на наявність ризику не є доречним, оскільки рішення ЄСПЛ захищають інтереси підозрюваного та обвинуваченого. Вказав, що ОСОБА_6 та його цивільна дружина звернулися до ВП із заявами про вчинення відносно них злочину з приводу нанесення їм тілесних ушкоджень раніше не відомими особами. Звернув увагу суду на те, що неповнолітні були напідпитку та перебували на вулиці о 22.00 год без контролю батьків. Просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати запобіжний захід у вигляд домашнього арешту.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників кримінального провадження встановив наступне.

18.02.2024 за погодженням із прокурором Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, п.7 ч.2 ст.115 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, п.7 ч.2 ст.115 КК України, що підтверджується: рапортом старшого інспектора ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , зареєстрованим за № 4212 від 18.02.2024 щодо настання смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах лікувального закладу, доставлений з діагнозом проникаюче ножове поранення черевної порожнини з адреси: м. Харків, Салтівське шосе, 139-В; протоколом огляду місця події від 17.02.2024, проведеного в період часу з 23.10 год. до 23.55 год. на ділянці території розташованої за трамвайною зупинкою за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 143, під час зазначеного огляду місця події слідчим виявлено та вилучено: 2 змива РБК; предмет зовні схожій на ніж з маркуванням «PETERHOF CLASSIC»; протоколом огляду трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на операційному столі в ОКТП за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 266-В; протоколом затримання від 18.02.2024 в порядку ст.208 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого свідки указали як на особу , яка вчинила вищевказані кримінальні правопорушення, фактичний час затримання 17.02.2024 о 23.50 год.; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 18.02.2024 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, п. 7 ч.2 ст. 115 КК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, настання кожного окремо, та усіх у сукупності ризиків можливе і з урахуванням невідворотності призначення реального покарання особі, оскільки санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавлення волі.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя людини - неповнолітнього, що визнано найвищою соціальною цінністю в державі, а також хуліганські дії із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, відносно неповнолітнього, що, на думку слідчого судді, свідчить про недостатність застосування до останнього запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява №37466/04) від 20.08.2010 ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є одним із факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою і свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N.°14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження.

У відповідності до положень ч.4 ст.183 КК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, оскільки інкримінований ОСОБА_6 злочин, є злочином, який вчинено із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 23.50 години 17.02.2024.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 23.50 години 16.04.2024.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: «_____»_____________2024 року __________________________________