КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 02 жовтня 2023 року, апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2023 року, відносно

ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нахчівань, громадянина Азербайджанської Республіки, пенсіонер, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який розшукується компетентними органами Азербайджанської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. 12.1-1 (дія кримінального закону щодо осіб, які вчинили злочин за межами Азербайджанської Республіки) та ст. 179.3.2 КК Азербайджану,

за участі: прокурора захисника особи, щодо якої здійснюється екстрадиційна перевірка перекладача ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про застосування екстрадиційного арешту відносно громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ).

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_6 для вирішення питання Офісу Генерального прокурора питання про його видачу, а також здійснення фактичної передачі компетентним органам Азербаджанської Республіки.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам справи.

Стверджує, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності не закінчився, оскільки рішенням Слідчого при Генеральному прокуророві Республіки Азербайджан від 07 квітня 2021 року ОСОБА_6 оголошено у розшук за вчинення злочинів протягом 2007-2009 років.

Також зазначив про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора про підтримання апеляційної скарги, пояснення захисника та особи, щодо якої здійснюється екстрадиційна перевірка, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити в силі ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, 21 липня 2023 року до Київської міської прокуратури надійшов запит компетентних органів Азербайджанської Республіки про видачу громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення злочинів, передбачених ст.12.1-1 (дія кримінального закону щодо осіб, які вчинили злочин за межами Азербайджанської Республіки) та ст.179.3.2 (привласнення або розтрата майна в крупному розмірі) КК Азербайджану.

Також надано доручення від 27 липня 2023 року на проведення екстрадиційної перевірки та звернення до суду із клопотанням про застосування екстрадиційного арешту. Крім того, Київською міською прокуратурою до Дніпровської окружної прокуратури міста Києва направлено копію запиту компетентних органів Азербайджанської Республіки про видачу громадянина цієї держави ОСОБА_6 та надано доручення від 15 серпня 2023 на звернення до суду із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 екстрадиційного арешту.

Відповідно до наданих іноземною стороною документів рішенням Старшого слідчого у важливих справах слідчого управління Головного управління по боротьбі з корупцією при Генеральному прокурорі Азербайджанської Республіки ОСОБА_11 від 07.04.2021 ОСОБА_6 притягнуто в якості обвинуваченого за ст.ст. 12.1-1, 179.3.2 КК Азербайджанської Республіки.

Слідчим прокуратури 07.04.2021 ОСОБА_12 оголошено у розшук.

Рішенням Бінагадінського районного суду міста Баку 10.06.2021 стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 4 місяці.

Іноземною стороною поінформовано про належність ОСОБА_6 до громадянства Азербайджанської Республіки.

Інкримінований злочин ОСОБА_6 , передбачений ст.179.3.2 (привласнення або розтрата майна в крупному розмірі) КК Азербайджану відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.4 ст.191 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання на строк більше року позбавлення волі.

11 липня 2023 року о 08 год. 15 хв. ОСОБА_12 затримано за адресою: м. Київ, вул. Микільськл-Слобідська, 4-Д.

16 серпня 2023 року прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування екстрадиційного арешту відносно громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ).

16 серпня 2023 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора, через те, що строки притягнення затриманого до кримінальної відповідальності закінчилися та через відсутність ризиків зазначених прокурором у судовому засіданні, щодо переховування особи.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 584 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч.ч. 1-4 ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подаються: копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України; документи про громадянство особи; наявні матеріали екстрадиційної перевірки. Матеріали, що подаються слідчому судді, мають бути перекладені державною мовою або іншою мовою, передбаченою міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з п.9 ч. 1 ст. 541 КПК України екстрадиційний арешт - застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції);.

Відповідно до ч. 8 ст. 584 КПК України, при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно із пунктом 4 статті 5 Конвенції, гарантуючи взятим під варту особам право ініціювати судове провадження для встановлення законності позбавлення їх свободи, також проголошує їхнє право на судове рішення стосовно законності тримання під вартою, що має бути ухвалене без зволікань після порушення такого провадження, а також на рішення суду про звільнення, якщо виявиться, що тримання під вартою незаконне (див. вищенаведене рішення у справі «Барановський проти Польщі» (Baranowski v. Poland), п. 68). Існує особлива потреба у швидкому рішенні щодо законності тримання під вартою у випадках, коли триває судовий розгляд, оскільки підсудний має повною мірою користуватися перевагами принципу презумпції невинуватості (див. рішення від 4 жовтня 2001 року у справі «Іловєцький проти Польщі» (Ilowiecki v. Poland), заява № 27504/95, п. 76). Та ж логіка може застосовуватися і до тримання під вартою до вирішення питання щодо екстрадиції, коли розслідування ще триває (див. рішення від 8 січня 2009 року у справі «Худякова проти Росії» (Khudyakova v. Russia), заява № 13476/04, п. 92)

Як зазначено слідчим суддею в оскаржуваному рішенні, прокурором в судовому засіданні не наведено жодного ризику передбаченого ст. 177 КПК України, який міг бути підставою для застосування екстрадиційного арешту. Таких данних не надано і в суді апеляційної інстанції.

Крім того, всупереч вимог ч.7 ст. 584 КК України до клопотання не долучено матеріали екстрадиційної перевірки, а тому слідчий суддя був позбавлений можливості дослідити зазначені матеріали та встановити наявність підстав для обрання екстрадиційного арешту.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до набрання вироком законної сили минуло десять років. Згідно з ч. 2 цієї статті перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилась від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затриманням. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Згідно з кримінальним законодавством України такий злочин кваліфікуються за ч. 4 ст. 191 КК України, за його вчинення передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

За ступенем тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до кодексу ОСОБА_13 обвинувачується за вчинення злочину передбаченого ст. 179.3.2, покарання за яке передбачає позбавлення волі строком від 5 до 10 років, що відповідно до ст.15 Кодексу Азербайджану класифікується як тяжкий злочин.

Також, відповідно до кодексу Азербайджану ст. 75.1.4. особа не може бути залучена до кримінальної відповідальності, коли з дня вчинення ним тяжкого злочину минуло дванадцять років.

Згідно рішення старшого слідчого у важливих справах ОСОБА_14 від квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_6 в якості обвинуваченого (а.с. 57-60), останньому пред`являються обвинувачення за дії вчиненні у період з 2007 по 2009 роки.

Отже, станом на день його затримання, минуло 14 років, а тому строки притягнення затриманого до кримінальної відповідальності, передбачені ч. 1 ст. 49 КК України, та за ст. 75.1.4. Кодексу Азербайджану закінчились. З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Також, слідчим суддею прийнято до уваги наявність постійного місця проживання у ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру яка знаходится за адресою: АДРЕСА_1 , наявні у затриманого стан здоров`я та хронічні захворювання, також слідчим суддею взято до уваги, що ОСОБА_6 не переховується від правосуддя, оскільки був затриманий і 11 липня 2023 року та 14 серпня 2023 року за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.5 ч.7 ст. 584 КК України суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Виходячи з наведеного, а також врахувавши особу затриманого міцність його соціальних зв`язків, відсутність ризиків зазначених прокурором у судовому засіданні, щодо переховування особи, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для застосування до затриманого ОСОБА_6 екстрадиційного арешту відсутні.

Доводи на які посилається прокурор не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга з доповненнями прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2023 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17

Єдиний унікальний № 755/11916/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_18

Провадження № 11сс/824/5451/2023 Доповідач ОСОБА_19

Категорія ст.584 КПК