ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу Путильського районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0000324 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Коритне Вижницького району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, до 17.07.2023 року займав посаду директора КНП «Путильська багатопрофільна лікарня», працюючого з 17.07.2023 року лікарем ортопедом-травматологом КНП «Путильська багатопрофільна лікарня», одруженого,батька 2 неповнолітніх дітей,раніше не судимого,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2023 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ст.382 ч.2 КК України, закрито та звільнено його від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України.

На вказану ухвалу надійшли апеляційні скарги прокурора Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_9 у апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Провадження№11-кп/822/45/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10 Категорія: ч.2 ст.382 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Вважає, що районним судом допущено неправильне тлумачення положень ст.48 КК України, яке суперечить точному змісту закону і є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.Викладене призвело до безпідставного звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, що є підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Вказує, що суд звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України,зіславшись як на втрату особою суспільної небезпечності,так і втрату діянням суспільної небезпечності.

При цьому суд зазначив, що на час розгляду кримінального

провадження вчинене ОСОБА_7 діяння втратило свою суспільну

небезпечність внаслідок зміни обстановки, так як потерпілу ОСОБА_6

поновлено на посаді заступника директора з економічних питань закладу

охорони здоров`я, заборгованість по виплатах перед ОСОБА_6 відсутня, а

також ОСОБА_7 перестав бути суспільно небезпечним, оскільки

17.07.2023 року останнього звільнено із займаної посади директора КІШ

«Путильська багатопрофільна лікарня».

Суд також посилався,що обвинувачений до кримінальної відповідальності не притягувався раніше, скоїв нетяжкий злочин,вину у скоєному визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи,

відшкодував потерпілій моральну шкоду в сумі 25 000 грн., тому на даний час, після виявлення кримінального правопорушення, перестав бути суспільно-небезпечною особою та інкриміноване діяння втратило суспільну небезпечність, що, на думку суду, є достатньою підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Однак, на думку апелянта,судом не враховано того факту, що поновлення потерпілої ОСОБА_6 на посаді заступника директора з економічних питань (наказ від 06.04.2023) на виконання рішення суду від 05.12.2019 фактично тривало більше трьох років, що призвело до моральних страждань потерпілої та звернення останньої до суду з неодноразовими позовними заявами про затримки у виконанні рішення суду від 05.12.2019, які були задоволені.

Зокрема, з часу постановлення рішення суду про поновлення

ОСОБА_6 на посаді директора з економічних питань, судами 4 рази

(постанова Чернівецького апеляційного суду від 24.11.2021, якою ухвалу

Путильського районного суду від 22.12.2022 залишено без змін; ухвали

Путильського районного суду від 19.04.2022, 15.09.2022, 01.02.2023)

задоволено заяви ОСОБА_6 , неодноразово констатовано факт

невиконання рішення суду від 05.12.2019 про поновлення на роботі та зобов`язано стягнути на користь ОСОБА_6 з КНП «Путильська багатопрофільна лікарня» середній заробіток за час затримки виконання рішення Путильського районного судуЧернівецької області від 05.12.2019.

Вказані обставини, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 як керівник мав реальну можливість виконати рішення суду від 05.12.2019, а також те, що злочин за ч.2 ст. 382 КК України належить до кримінальних

правопорушень проти правосуддя,свідчать про те, що

ОСОБА_7 нехтував постановленим іменем України рішенням суду

щодо поновлення ОСОБА_6 на посаді, створюючи таким чином хибне уявлення про можливість зневажати судові рішення, не вживати заходів до їх виконання та,враховуючи рішення про звільнення від кримінальної відповідальності, уникати за це покарання.

Крім того,більшість підстав, які стали передумовою

для подальшого звільнення від кримінальної відповідальності, були створені

ОСОБА_7 тільки після оголошення підозри останньому та

спрямування кримінального провадження до суду.

Також апелянт не погоджується з рішенням суду про те, що

ОСОБА_7 перестав бути суспільно небезпечним у зв`язку зі звільненням 17.07.2023 року останнього із займаної посади директора КНП «Путильська багатопрофільна лікарня».

Поза увагою суду лишилось те, що 30.05.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 ККУкраїни та 17.07.2023 обвинувальний акт передано до суду, тобто рішення про звільнення із посади директора лікарні прийнято задля пом`якшення наслідків кримінальної відповідальності.

Крім того, 14.08.2023 (тобто за місяць після звільнення ОСОБА_7 з посади директора) закінчувався контракт від 14.08.2020 щодо перебування

ОСОБА_7 на посаді директора КНП «Путильська багатопрофільна

лікарня», укладений на виконання рішенням Путильської районної ради XLII

сесії УІІ скликання від 13.08.2020 № 32-42/20,

Також, ухвалою Кіцманського районного суду від 14.07.2023

ОСОБА_7 відсторонено від посади директора КНП«Путильська

багатопрофільна лікарня» строком на 2 місяці, тобто до 14.09.2023року.

В судовому засіданні під час розгляду клопотання про відсторонення від посади обвинувачений зазначав, що перебуває у щорічній відпустці з 11.07.2023 по 12.08.2023, а також те, що 14.08.2023 і так закінчується контракт про призначення його директором КНП «Путильська БЛ», який він не має наміру продовжувати.

17.07.2023 останнього звільнено із займаної посади директора лікарні, тобто в період відпустки, що також спонукає до думки про те, що

обвинувачений намагався уникнути кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_6 у апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Вказує , що суд не взяв до уваги її пояснення про те, що вона була поновлена на роботі через 3,5 роки.

Також зазначила,що ОСОБА_7 почав процес її поновлення одразу після вироку суду по аналогічному випадку відносно голови Путильської районної ради та щоб уникнути кримінальної відповідальності за ст.382ч.2 КК України, і це свідчить про умисне невиконання рішення суду від 05.12.2019р.

Зазначає, що у кожному судовому засіданні щодо її позову про виплату

коштів за період затримки виконання рішення суду було наголошено, що

рішення суду не виконано. Проте, ОСОБА_7 умисно нехтував Законом України, займаючи посаду директора закладу, тобто маючи статус службової особи.

Також суд не взяв до уваги, що обвинувачений наголошував про неодноразові спроби звільнитися з посади директора та постійно відкликав свою заяву. Тобто вчиняв такі дії, щоб в подальшому маніпулювати своїми діяннями. Тільки після оголошення підозри та відсторонення від займаної посади ОСОБА_7 позачергово взяв відпустку та під час відпустки звільнився з посади директора КНП «Путильська БЛ»,хоча до закінчення контракту залишилося менше 1 місяця.

Зазначає, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 25000

грн. відбулося поза її волею, оскільки вона не давала згоди на добровільне відшкодування до рішення суду, тому вважає, що такі дії ОСОБА_7 вчинив задля пом`якшення наслідків діяння.

На думку потерпілої, відсутність щирого каяття підтверджує й той факт,що обвинувачений неодноразово подавав до суду клопотання про скасування кримінальної відповідальності та заперечував суму моральної шкоди.

Проте, після відхилення районним судом зазначеного клопотання, останній вирішив «добровільно сплатити» суму моральної шкоди.

На апеляційні скарги прокурора та потерпілої надійшло заперечення від захисника ОСОБА_8 із проханням ухвалу суду щодо ОСОБА_7 залишити без змін,оскільки рішення суду першої інстанції вважає законним та обгрунтованим.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 рішенням Путильської районної ради Чернівецької області XXXIII позачергової сесії VII скликання від 22.08.2019 № 31-33/19 «Про реорганізацію шляхом перетворення комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня» Путильської районної ради Чернівецької області в комунальне некомерційне підприємство«Путильськацентральнарайонналікарня`Путильської районної радиЧернівецької області Комунальний заклад «Путильськацентральнарайонналікарня`Путильськоїрайонної ради Чернівецької області реорганізовано шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство«Путильськацентральнарайонналікарня» Путильської районної ради Чернівецької області та затверджено склад комісії з реорганізації.

Головою комісії з реорганізації призначено ОСОБА_7 та його наказом від 16.10.2019 №77/2 ОСОБА_6 звільнено з роботи за систематичне порушення трудової дисципліни, на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Рішенням Путильської районної ради від 13.08.2020 №32-42/20 ОСОБА_7 призначено директором КНП«Путильська центральна районна лікарня» та 14.08.2020 укладено контракт строком на 3 роки.

Відповідно до п.6.1.10 Статуту цього підприємства,останнє має право визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників, затверджувати штатний розпис у встановленому порядку та відповідно до законодавства України.

Згідно п.7.3 Статуту керівник підприємства - Директор:діє без довіреності від імені Підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших органах, у відносинах з іншими юридичними та фізичними особами, підписує від його імені документи та видає довіреності і делегує право підпису іншим посадовим особам підприємства, укладає договори,

організовує роботу Підприємства та ефективну взаємодію всіх структурних підрозділів, згідно з вимогами нормативно-правових актів (п. п. 7.3.3);у межах своєї компетенції видає накази та інші акти, дає вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників Підприємства (п. п. 7.3.6);призначає на посаду та звільняє з посади Медичного директора, своїх заступників і головного бухгалтера Підприємства. Призначає на посади та звільняє керівників структурних підрозділів, інших працівників (п. п. 7.3.10),приймає рішення про прийнята на роботу, звільнення з роботи працівників Підприємства, а також інші, передбачені законодавством України про працю рішення у сфері трудових відносин, укладає трудові договори з працівниками Підприємства, несе відповідальність за збитки, завдані Підприємству з вини Директора Підприємства у порядку, визначеному законодавством (п. п. 7.3.14).

У відповідності до п. 8.3 Статуту штатну чисельність Підприємства Директор визначає на власний розсуд на підставі фінансового плану Підприємства, погодженого в установленому законодавством із Засновником та Статутом порядку з урахуванням необхідності створення відповідних умов для забезпечення належної доступності та якості медичної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_7 обіймає посаду, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто згідно з ч.3 ст. 18 КК України є службовою особою.

Рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 05.12.2019 року, яке набрало законної сили, скасовано накази голови комісії з реорганізації Комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня» Путильської районної ради Чернівецької області ОСОБА_7 від 08.10.2019 №73 та 16.10.2019 №77 про накладення на ОСОБА_6 дисциплінарних стягнень у вигляді догани; скасовано наказ голови комісії з реорганізації Комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня» ОСОБА_7 від 16.10.2019 № 77/2 про звільнення ОСОБА_6 з роботи; поновлено ОСОБА_6 на посаді заступника головного лікаря з економічних питань або на рівноцінній посаді КНП «Путильська центральна районна лікарня»; стягнуто з КНП «Путильська центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_11 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу, за період з 16.10.2019 по 05.12.2019 в сумі 27134,49 гривень; допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць та поновлення на роботі.

Водночас, маючи реальну можливість виконати вказане рішення суду, ОСОБА_7 протягом тривалого періоду, а саме в період з 05.12.2019 по 06.04.2023 (день поновлення ОСОБА_6 на посаді заступника директора з економічних питань КНП «Путильська багатопрофільна лікарня»), умисно не виконував рішення суду, що набрало законної сили, за наступних обставин.

Так, наказом в.о. директора КНП «Путильська центральна районна лікарня» ОСОБА_7 від 11.12.2019 № 4 КНП «Про виконання рішення суду», ОСОБА_6 поновлено на посаді економіста, яка не є рівнозначною посаді заступника головного лікаря з економічних питань.

Разом з тим, на примусове виконання рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 05.12.2019, старшим державним виконавцем Путильського РВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області 06.12.2019 відкрито виконавче провадження №60824419 та вжито ряд заходів для його виконання.

Зокрема, постановою державного виконавця від 26.12.2019 за невиконання рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 05.12.2019 по справі № 721/910/19 в частині поновлення працівника на роботі, на Комунальне некомерційне підприємство «Путильська центральна районна лікарня» накладено штраф в розмірі 5100 гривень, а постановою від 14.01.2020 - в розмірі 10200 гривень.

У зв`язку з повторним невиконанням боржником рішення суду від 05.12.2019, державний виконавець надіслав до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення га на підставі пункту 11 частини першої статті 11, статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» 15.01.2020 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, у зв`язку з затримкою виконання рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 05.12.2019 у справі № 721/910/19 про скасування наказів та поновлення на роботі, судами неодноразово задовольнялись заяви ОСОБА_6 про стягнення на її користь середнього заробітку.

Так, ухвалою Путильського районного суду від 22.12.2020 по справі № 721/910/19 (провадження № 6/721/7/2020) заяву ОСОБА_6 задоволено, зобов`язано стягнути на її користь з КНП «Путильська центральна районна лікарня» середній заробіток за час затримки виконання рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 05.12.2019 у справі № 721/910/19 про скасування наказів та поновлення на роботі за період з 06.12.2019 по 22.12.2020 в розмірі 187441,03 гривень з відповідним відрахуванням до Пенсійного фонду України та інших спеціальних фондів, а також до Державного бюджету України.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, КНП «Путильська центральна районна лікарня» подало апеляційну скаргу, яку постановою Чернівецького апеляційного суду від 18.02.2021 задоволено, ухвалу Путильського районного суду Чернівецької області від 22.12.2020 скасовано, у задоволенні заяви ОСОБА_6 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за час затримки виконання рішення суду відмовлено.

Водночас, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.09.2021 частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_6 , постанову Чернівецького апеляційного суду віл 18.02.2021 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У вказаному рішенні суд констатував, що сам по собі факт виконання працівником трудових обов`язків на нерівнозначній посаді, незалежно від наявності чи відсутності згоди цього працівника з наказом роботодавця про його призначення на таку посаду, не є належним виконанням з боку роботодавця рішення суду про поновлення працівника на роботі.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 24.11.2021 апеляційну скаргу КНП«Путильська центральна районна лікарня» залишено без задоволення; ухвалу Путильського районного суду від 22.12.2020 залишено без змін. В своєму рішенні суд зазначив, що роботодавець не виконав рішення суду про поновлення ОСОБА_6 на роботі, оскільки посада економіста не є рівнозначною посаді заступника головного лікаря з економічних питань ні за посадовими обов`язками, ні за оплатою праці.

Крім того, ухвалою Путильського районного суду від 19.04.2022 по справі № 721/910/19 (провадження № 6/721/2/2022) заяву ОСОБА_6 задоволено, зобов`язано стягнути на її користь з КНП«Путильська багатопрофільна лікарня» середній заробіток за час затримки виконання рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 05.12.2019 у справі № 721/910/19 про скасування наказів та поновлення на роботі за період з 23.12.2020 по 19.04.2022 в розмірі 248153,11грн. з відповідним відрахуванням до Пенсійного фонду України та інших спеціальних фондів, а також до Державного бюджету України. Вказане рішення суду набрало законної сили 23.06.2022.

Також, ухвалою Путильського районного суду від 15.09.2022 по справі № 721/910/19 (провадження № 6/721/3/2022) заяву ОСОБА_6 задоволено, зобов`язано стягнути на її користь з КНП«Путильська багатопрофільна лікарня» середній заробіток за час затримки виконання рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 05.12.2019 у справі № 721/910/19 про скасування наказів та поновлення на роботі за період з 20.04.2022 по 15.09.2022 в розмірі 76081,32 гри. з відповідним відрахуванням до Пенсійного фонду України та інших спеціальних фондів, а також до Державного бюджету України. Вказане рішення суду набрало законної сили 01.12.2022.

Окрім цього, ухвалою Путильського районного суду від 01.02.2023 по справі № 721/910/19 (провадження № 6/721/1/2023) заяву ОСОБА_6 задоволено, зобов`язано стягнути на її користь з КНП«Путильська багатопрофільна лікарня» середній заробіток за час затримки виконання рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 05.12.2019 у справі №721/910/19 про скасування наказів та поновлення на роботі за період з 01.09.2022 по 01.02.2023 в розмірі 71104 грн. з відповідним відрахуванням до Пенсійного фонду України та інших спеціальних фондів, а також до Державного бюджету України. Вказане рішення суду набрало законної сили 16.05.2023.

Однак, не зважаючи на зазначені рішення судів, які вказували про факт невиконання рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 05.12.2019 року, достовірно знаючи про наявність вказаного рішення, яке набрало законної сили, ОСОБА_7 у період з 05.12.2019 по 06.04.2023, умисно не виконував вказане судове рішення, хоча мав реальну можливість його виконати, оскільки 06.04.2023 власним наказом №26 КНП «Про виконання рішення суду» поновив ОСОБА_6 на посаді заступника директора з економічних питань з 16.10.2019 шляхом введення до штатного розпису посади «Заступник директора з економічних питань» наказом від 03.04.2023 №24 КНП

Такими діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст.382 ч.2 КК України- умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, вчинене службовою особою.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора та потерпілої, які підтримали апеляційні скарги, доводи обвинуваченого та його захисника про відсутність підстав для скасування судового рішення,дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг, перевіривши доводи апелянтів, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Судова колегія вважає, що, ухвалюючи рішення щодо ОСОБА_7 , районний суд не дотримався вимог законності, які встановлені цим Кодексом,а тому доводи прокурора та потерпілої про наявність підстав для скасування ухвали суду є слушними.

За змістом ст.48 КК України,особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин,…може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до правових позицій,викладених у постанові Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам необхідно розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні (тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації) та у вузькому (тобто у об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначалися на її суспільній небезпечності). Для застосування статті 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.

При цьому, особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Ухвалюючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.382КК України, суд вказав,що враховує дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав вину та просив суд задовольнити клопотання захисника, вчинив нетяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, щиро розкаявся у скоєному,позитивно характеризується по місцю роботи та проживання, відшкодував завдану моральну шкоду.

За таких обставин суд дійшов висновку, що на час розгляду кримінального провадження вчинене ОСОБА_7 діяння втратило свою суспільну небезпечність внаслідок зміни обстановки,оскільки ОСОБА_6 поновлено на посаді заступника директора з економічних питань, заборгованість по виплатах перед ОСОБА_6 відсутня, а також ОСОБА_7 перестав бути суспільно небезпечним, оскільки 17.07.2023 року останнього звільнено із посади директора КНП «Путильська багатопрофільна лікарня».

Суд вважав, що виправлення обвинуваченого можливо без застосування кримінального покарання, тому звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження за ч.2 ст.382 КК України відносно нього закрив на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Висновки суду колегія вважає такими,що не відповідають фактичним обставинам провадження.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_7 , будучи службовою особою,незаконно звільнив потерпілу ОСОБА_6 із посади,а потім, як керівник підприємства, умисно протягом тривалого періоду часу-з 05.12.2019 року по 06.04.2023 року не виконував рішення суду про поновлення потерпілої на посаді.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.382 КК України як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили,вчинене службовою особою.

Основний безпосередній об`єкт даного злочину- інтереси правосуддя в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судового рішення.

Додатковий безпосередній об`єкт злочину становлять конституційні права та основні свободи і законні інтереси людини та юридичних осіб, авторитет судових і правоохоронних органів, а також міжнародний авторитет держави.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_7 як службова особа наказом від 16.10.2019 року незаконно звільнив потерпілу ОСОБА_6 з роботи.

Про незаконність цього наказу свідчить судове рішення від 05.12.2019 року про поновлення ОСОБА_6 на посаді заступника головного лікаря з економічних питань або на рівноцінній посаді, яке обвинувачений тривалий час з 05.12.2019року по 06.04.2023 року, тобто більше 3 років, умисно не виконував,хоча мав реальну можливість його виконати.

У результаті таких дій настали негативні наслідки для потерпілої,оскільки було порушено одне із її основних конституційних прав право на працю,що впливало на можливість отримання належного рівня фінансового забезпечення її та членів її родини.

Також внаслідок умисного невиконання обвинуваченим судового рішення потерпіла була вимушена неодноразово звертатись до правоохоронних органів та суду із заявами з метою захисту своїх порушених ОСОБА_7 як службовою особою прав.

Належить врахувати,що внаслідок умисного невиконання судового рішення ОСОБА_7 підприємство,яким він керував,зазнало матеріальної шкоди-зайвих матеріальних витрат,оскільки були сплачені штрафи,накладені судовим виконавцем за невиконання судового рішення зокрема,у розмірі 5100 грн та 10200 грн.

Також підприємством було виплачено на підставі судових рішень від 22.12.2020, 19.04.2022, 15.09.2022, 01.02.2023 року за час затримки виконання рішення суду від 05.12.2019 про поновлення на роботі середній заробіток потерпілій відповідно у розмірах 187441,03 грн., 248153,11грн., 76081,32грн., 71104 грн.(довідка т.6 а.с. 82)

Посилання сторони захисту на те,що заборгованість по виплатах перед ОСОБА_6 відсутня свідчить,що кошти у зазначених вище розмірах були підприємством виплачені,однак таких значних витрат можливо було уникнути у разі належного виконання ОСОБА_7 як керівником своїх службових обов`язків.

Наведене вище у сукупності не дає підстав стверджувати,що вчинене обвинуваченим діяння втратило суспільну небезпечність.

Поновлення ОСОБА_6 на посаді по сплину значного періоду часу та після значних процесуальних зусиль,яких доклала потерпіла,звертаючись для цього у правоохоронні та судові інстанції, не можна вважати позитивною зміною як підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Висновки суду,що ОСОБА_7 перестав бути суспільно небезпечним, оскільки 17.07.2023 року останнього звільнено із займаної посади директора КНП «Путильська багатопрофільна лікарня»,судова колегія також вважає необгрунтованими.

Прокурор правильно посилався на те,що 30.05.2023 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру за ст.382 ч.2 КК України,14.07.2023 року він відсторонений від посади директора лікарні,а 17.07.2023 року обвинувальний акт щодо нього скерований до суду.

За таких обставин звільнення ОСОБА_7 17.07.2023 року,враховуючи,що залишався 1 місяць до закінчення контракту із ним, а також враховуючи,що на час звільнення обвинувачений перебував у відпустці,видається способом пом`якшити відповідальність,а не підставою для висновку про втрату особою суспільної небезпечності.

Суд при прийнятті рішення також не зважив,що прокурор та потерпіла заперечували щодо задоволення клопотання адвоката в інтересах обвинуваченого.

Отже,висновки районного суду про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог КПК,що перешкодило суду прийняти законне і обгрунтоване рішення.

За таких обставин апеляційні скарги прокурора та потерпілої підлягають задоволенню,а ухвала суду відповідно до вимог ст.ст.409,411-413,415 КПК України-скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404,405,407,409,411-413,415,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_6 задовольнити .

Ухвалу Путильського районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0000324 щодо обвинуваченого за ст.382 ч.2 КК України ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3