Справа № 206/6167/23
Провадження № 1-кс/206/1523/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2023слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, -

за участю :

скаржника ОСОБА_3 ,

дізнавача - ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в:

25.12.2023 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Скаргу мотивовано тим, що 30.10.2023 дізнавачем СД ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №00000304 від 19.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Скаргу обґрунтовано тим, що звертався до поліції з заявою про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, а саме у зв`язку з тим, що син скаржника погрожує його вбити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити, посилаючись що дізнавач не має право виносити постанови про закриття кримінального провадження. Також пояснив, що син приходить з працівниками поліції до нього під будинок і викрикує, що вб`є його, а також повідомив, що особисто він сина не бачив при цьому. Скаржник також зазначив, що сина востаннє бачив у травні 2023 року. Також скаржник зазначає, що він особисто приходив додому до сина на розмову.

Дізнавач ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що виконав всі процесуальні дії, які передбачені КПК України, а саме перевірив, коли востаннє ОСОБА_6 звертався до поліції з викликом на адресу потерпілого, згідно бази даних ОСОБА_6 здійснював повідомлення до Національної поліції України в останнє у 2014 році, крім того, дізнавач повідомив, що ним здійснено виїзд на вулицю проживання скаржника для встановлення свідків та отримання інформації щодо обставин, які описані в заяві ОСОБА_3 про вчинення злочину. Однак, свідки повідомили, що не бачили і не чули, щоб син скаржника приїжджав до нього додому, проте знають, що в них є давній конфлікт, через що ОСОБА_3 постійно звертається до поліції. Дізнавач зазначив, що виконав всі необхідні процесуальні дії для встановлення обставин, зазначених в заяві скаржника та виніс обґрунтоване рішення щодо закриття кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги та надані заперечення, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000304 від 19.10.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, розпочате на підставі заяви ОСОБА_3 .

Відповідно до положень частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п.4-1 ч. 1 ст. 3 КПК України дізнавач - службова особа підрозділу дізнання органу Національної поліції, органу безпеки, органу Бюро економічної безпеки України, органу Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, у випадках, установлених цим Кодексом, уповноважена особа іншого підрозділу зазначених органів, які уповноважені в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків.

Відповідно до стаття 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Дізнавач уповноважений:

1) починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам;

4) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

5) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;

6) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

7) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Дізнавач зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі.

Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Ч. 1 ст. 129 КК України відноситься до кримінального проступку. Отже посилання скаржника на те що неуповноважена особа винесла постанову про закриття кримінального провадження необґрунтовані.

За приписами ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень

Згідно положень частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Про закриття кримінального провадження, відповідно до частини 3 статті 283 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що вимоги скарги заявника ОСОБА_3 зводяться до того, що дізнавач не мав права проводити досудове розслідування, дізнавач допитав не тих свідків, а також до того, що у даному правопорушенні не встановлено об`єкт та об`єктивну сторону злочину.

Проте, із тексту оскаржуваної постанови вбачається, що прийняте дізнавачем процесуальне рішення є наслідком всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оскільки доводи заявника ОСОБА_3 , були перевірені з урахуванням показань свідків та інших необхідних слідчих дій, зміст самої постанови про закриття кримінального провадження є мотивованим і не має суттєвих суперечливостей, а наведені заявником обставини не є підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження та не свідчать про не повне та не об`єктивне дослідження всіх обставин кримінального провадження під час дізнання.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ, щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Отже, проведення дізнання у кримінальному провадженні №0000304 слід визнати повним, оскільки дізнавач в своїй постанові надав належну оцінку доказам, які були зібрані під час дізнання, а суперечності, які суттєво впливають на висновок про закриття кримінального провадження, не були встановлені слідчим суддею, що є підставою для відмови у задоволенні поданої заявником скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 110, 303-307 Кримінального процесуального кодексу України,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1