Справа № 627/688/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2023смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000036 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Островки Компаніївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, вдівця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 28.09.2022 Краснокутським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 125 КК України до громадських робіт строком 150 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 будучи раніше судимим 28.09.2022 Краснокутським районним судом Харківської області за ч.1 ст.125 КК України до 150 годин громадських робіт, за що судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знову вчинив нове кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 28.09.2022 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та останньому призначено покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Так, 30 листопада 2022 року ОСОБА_4 був поставлений на облік до Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

03.07.2023 у відповідності із вимогами ст.ст. 36, 37 Кримінально- виконавчого кодексу України ОСОБА_4 під підпис був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст. 389 КК України, у разі ухилення від його відбуття.

Розпорядженням Краснокутської селищної ради № 105-г/р від 03.07.2023 ОСОБА_4 прийнято на безоплатні громадські роботи та відповідно до рішення виконавчого комітету Краснокутської селищної ради № 66 від 23.02.2023 останнього направлено за місцем мешкання для відбуття призначеного йому судом покарання у вигляді громадських робіт, а саме по впорядкуванню та благоустрою Пархомівського старостинського округу Богодухівського району.

Також встановлено, що відповідно з вимогами розділу 2 пункту 8.2. Наказу № 271/5/66 від 29.01.2019 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», під ухиленням від відбування покарання вважається невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважної причини, допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця.

Будучи зобов`язаним відбути визначене вироком суду покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилення від відбуття вказаного покарання 04.07.2023, 05.07.2023, 06.07.2023, 07.07.2023, 10.07.2023, 11.07.2023, 12.07.2023, 13.07.2023, 14.07.2023, 17.07.2023, 18.07.2023, 19.07.2023, 20.07.2023, 21.07.2023 та 24.07.2023 для його відбуття до старостату Пархомівського округу апарату Краснокутської селищної ради Богодухівського району без поважних причин не з`явився та маючи реальну можливість відбувати призначене йому покарання займався особистими справами за місцем свого мешкання.

Таким чином ОСОБА_4 діючи умисно, з метою ухилення від відбуття призначеного йому судом покарання, без поважних причин, порушив графіки відбування покарання та починаючи з 04.07.2023, діючи у порушення вимог розпорядження Краснокутської селищної ради № 105-г/р від 03.07.2023 «Про прийняття на безоплатні громадські роботи засудженого ОСОБА_4 » та вироку Краснокутського районного суду Харківської області від 28.09.2022, своєчасно на відпрацювання не вийшов та систематично ухиляється від його відбуття, чим порушив покладені на нього обов`язки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся та пояснив, що він дійсно жодного разу не з`являвся до старостату Пархомівського округу апарату Краснокутської селищної ради Богодухівського району для відбуття покарання призначеного Краснокутським районним судом Харківської області у виді громадських робіт, при цьому не маючи поважних причин нез`явлення.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, а саме:

- ухилення засудженим від відбування громадських робіт.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку та особу обвинуваченого, який не працює, вдівець, на утриманні не має неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря - психіатра КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога КНП «Краснокутська центральна районна лікарня», військову службу не проходив, за місцем проживання характеризується формально, раніше судимий Краснокутським районним судом Харківської області 28.09.2022 за ч.1 ст .125 КК України до 150 годин громадських робіт.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до особи, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Також відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди при призначенні покарання зобов`язані враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Окрім цього, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст.389 КК України, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 28 вересня 2022 року ОСОБА_4 був визнаний винуватим за ч. 1 ст. 125 КК України, та йому було призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт. Зазначений строк покарання повністю не відбуто, тобто до повного відбуття покарання ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 28 вересня 2022 року у виді 112 годин громадських робіт, що відповідає 14 дням арешту, застосувавши правила складання покарань, передбачені п. 4 ч. 1 ст.72 КК України, відповідно до яких одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Таке покарання, на переконання суду, буде співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

По справі цивільний позов не заявлений.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на два місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 28 вересня 2022 року у виді 112 годин громадських робіт, що відповідає 14 дням арешту, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на два місяці чотирнадцять днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 міру запобіжного заходу не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1