14.11.2023 Справа № 756/4855/17
№ 1-в/756/299/23
№ 756/4855/17
У Х В А Л А

іменем України

14 листопада 2023 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання в.о. голови Фонду державного майна України ОСОБА_3 про скасування арешту майна, який накладено ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.12.2016 у кримінальному провадженні № 0001594 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2016,

в с т а н о в и в:

12 жовтня 2023 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшло клопотання в.о. голови Фонду державного майна України ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.12.2016 у кримінальному провадженні № 0001594 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2016 накладено арешт на майно, зокрема на: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; гараж, машино-місце у підземному паркінгу загальною площею 20 кв. метрів за адресою: АДРЕСА_3 ; гараж, машино-місце у підземному паркінгу загальною площею 19,9 кв. метра за адресою: АДРЕСА_4 .

24 січня 2019 року стосовно ОСОБА_4 у справі № 756/4855/17 було ухвалено вирок, який, у подальшому, як Київським апеляційним судом так і Верховним Судом було залишено без змін.

12 грудня 2022 року рішенням Вищого антикорупційного суду України у судовій справі № 991/5572/22 було стягнуто вищевказане майно в дохід держави.

При цьому, ОСОБА_5 вказує, що Фонд державного майна України, на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.03.2023 № 194-р, визначено уповноваженим органом управління активами, які було стягнуто в дохід держави рішенням Вищого антикорупційного суду від 12.12.2022 у справі № 991/5572/22 та постановою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 04.01.2023 у справі № 991/5572/22.

З урахуванням вказаного, з метою виконання рішення Вищого антикорупційного суду України у судовій справі № 991/5572/22, а також зважаючи на те, що вироком Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2019 не вирішено питання про скасування арешту з майна, в.о. голови Фонду державного майна України ОСОБА_5 , з урахуванням положень ст. 174 КПК України, просить суд скасувати арешт з майна, яке на час його накладення належало на праві власності ОСОБА_4 , та яке, на даний час, підлягає стягненню в дохід держави.

Уповноважені особи Фонду державного майна України та Офісу Генерального прокурора в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином.

07 листопада 2023 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав до суду заяву, якою просив проводити розгляд клопотання без участі прокурора, проти задоволення клопотання не заперечує.

14 листопада 2023 року представник Фонду державного майна України ОСОБА_7 подав до суду заяву, якою просив проводити розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Зважаючи на вказане, суд вважає, що неявка вищевказаних осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, у відповідності до положень ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Ураховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання про скасування арешту майна за наявними матеріалами та матеріалами кримінального провадження № 756/4855/17.

Дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження №756/4855/17, судом встановлено наступне.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.12.2016, в межах кримінального провадження № 0001594 від 14.06.2016, накладено арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , зокрема на: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; гараж, машино-місце в напівпідземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_3 ; гараж, машино-місце в напівпідземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_4 .

Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 24 січня 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 437 КК України та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 111 КК України, у виді 13 років позбавлення волі; за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 437 КК України, у виді 12 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі.

Разом з цим, ОСОБА_4 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 110 КК України, у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Крім того, вказаним вироком залишено без зміни заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешти на майно накладені в його межах.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2020 року залишено без задоволення апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_4 , а вирок Оболонського районного суду міста Києва від 24 січня 2019 року щодо ОСОБА_4 - без зміни.

Постановою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2021 року вирок Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2019 року та ухвала Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_4 - залишено без зміни.

Рішенням Вищого антикорупційного суду України від 12.12.2022 було частково задоволено позовну заяву Міністерства юстиції України до ОСОБА_4 , вирішено стягнути в дохід держави: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 239,40 кв.м; машино-місце у підземному паркінгу загальною площею 20 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 ; машино-місце у підземному паркінгу загальною площею 19,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 .

Вказане рішення набрало законної сили 04.01.2023.

Як убачається з розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.03.2023 №194-р «Про визначення уповноважених органів управління активами, стягнутими в дохід держави» на виконання рішень Вищого антикорупційного суду від 12.12.2022 у справі № 991/5572/22 та постанови Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 04.01.2023 у справі № 991/5572/22 та відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про санкції» Фонду державного майна України визначено уповноваженим органом управління активами: машино-місцем у підземному паркінгу загальною площею 20 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 ; машино-місцем у підземному паркінгу загальною площею 19,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 ; квартирою загальною площею 239,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 та будинком загальною площею 619,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

При розгляді клопотання в.о. голови Фонду державного майна України ОСОБА_3 про скасування арешту майна, суд керується наступним.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Так, згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з цим, суд враховує, що в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

При цьому, суд зауважує, що на момент ухвалення вироку стосовно ОСОБА_4 не було встановлено достатніх підстав для скасування арешту майна, тому його було залишено без змін.

Однак, на даний час, наявне рішення Вищого антикорупційного суду України від 12.12.2022 про стягнення майна, на яке накладено арешт та яке, станом на момент його накладення, належало ОСОБА_4 , в дохід держави.

Згідно приписів ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

На підставі вищевказаного, зважаючи на те, що арешт майна накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.12.2016 перешкоджає виконанню рішення Вищого антикорупційного суду України від 12.12.2022, яке набрало законної сили 04.01.2023, та є обов`язковим до виконання, суд приходить до висновку, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, а тому вважає, що клопотання в.о. голови Фонду державного майна України ОСОБА_3 слід задовольнити.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 7, 9, 174, 372, 395, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання в.о. голови Фонду державного майна України ОСОБА_3 про скасування арешту майна, який накладено ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.12.2016 у кримінальному провадженні № 0001594 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2016, - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.12.2016, в межах кримінального провадження № 0001594 від 14.06.2016, накладено арешт на майно, яке на праві власності належало ОСОБА_4 , зокрема на: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; гараж, машино-місце в напівпідземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_3 ; гараж, машино-місце в напівпідземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1