Дата документу 17.01.2024Справа № 554/5582/23
Провадження № 1-кп/554/232/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про обрання (продовження строку) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 в об`єднаному кримінальному провадженні №№ 0001815, 0000367, 0002778 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді в суді перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання (продовження) обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на обставини, викладені в обвинувальних актах, згідно з якими органами досудового розслідування ОСОБА_4 інкримінується 17 (сімнадцять) епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, серед іншого, поєднані з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які віднесено до категорії тяжких і передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Зазначає, що 13 грудня 2023 року під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002778 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 січня 2024 року, строк якого закінчується 23 січня 2024 року.

Посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що стали підставою для обрання відносно нього запобіжного заходу, та продовжують існувати і на теперішній час їх вагомість не зменшилась. Зокрема, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих йому злочинів, обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності може ухилятися від суду, змінити місце свого фактичного проживання та за місцем реєстрації, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень. Так, ОСОБА_4 неодноразово допускав неявки до суду під час розгляду кримінальних проваджень № 0000367 № 0001815 за ч. 4 ст. 185 КК України, а також 07 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0002778 за ч.4 ст.185 КК України він був оголошений у розшук. Прокурор вважає, що обстановка вчинення інкримінованих діянь характеризують обвинуваченого як особу, яка має підвищений рівень суспільної небезпечності, і він має об`єктивну можливість незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні шляхом їх залякування з метою зміни останніми показань в суді. Також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів з корисливим мотивом, схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень, при цьому на шлях виправлення не став, вчинивши ряд корисливих злочинів. Крім того, обвинувачений не має джерел постійного доходу, а відомості щодо його офіційного працевлаштування відсутні. На переконання прокурора, інші більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_4 застосувати неможливо.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив задовольнити.

Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, в судовому засіданні із клопотанням прокурора не погодились, просили суд відмовити в задоволенні такого клопотання, оскільки прокурором не доведені ризики. Також просили змінити запобіжний захід на більш м`який, застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності обрання (продовження) строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи питання про обрання (продовження) строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Обвинувачений має судимість, санкцією ч.4 ст.185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Оскільки справа знаходиться на стадії судового розгляду по суті суд не дає оцінки обґрунтованості підозри.

Так, під час досудового розслідування 13 грудня 2023 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13:35 год 23 січня 2024 року, одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 214720 грн.

Рішення слідчого судді обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України. При цьому, слідчим суддею враховано обставини та характер злочину, його тяжкість, вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність офіційних джерел доходу, наявність судимостей, реальну можливість впливу на потерпілих та свідків, репутацію та майновий стан.

Вирішуючи питання про доцільність обрання (продовження) раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд враховує, що особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкцією ч.4 ст.185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. При цьому ризик втечі оцінюється у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками.

ОСОБА_4 має низку судимостей за вчинення корисливих злочинів, злочинів пов`язаних із насильством, незаконним обігом наркотичних засобів, зброї, не має офіційного місця роботи, навчання та доходу.

Свідки і потерпілі у кримінальному провадженні не допитані в судовому засіданні.

Особа обвинувачується у вчиненні низки тяжких корисних злочинів під час розгляду судом попередніх звинувачень у вчиненні тяжких корисних злочинів.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який продовжено до теперішнього часу.

Вказані обставини є достатнім для висновку, що ризики, які визначені в ухвалі слідчого судді та заявлені прокурором, не зменшилися, а жоден інший запобіжний захід не може їм запобігти.

Відтак, існують достатні підстави вважати, що обвинувачений, якому інкримінується вчинення тяжких кримінальних правопорушень, дійсно може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, на думку суду, жоден інший запобіжний захід не зможе запобігти таким ризикам.

З цих підстав, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи викладене, розмір застави, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків має бути призначений у розмірі, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на теперішній час складає 242240 грн.

На думку суду, саме такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не є надмірним і не порушує права обвинуваченого.

Також у разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого процесуальні обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.

У зв`язку із визначенням нового розміру застави у об`єднаному кримінальному провадженні вважати таким, що не застосовується розмір застави, який попередньо визначений слідчим суддею Октябрського районного суду м.Полтави в ухвалі від 13 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0002778.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст.177, 183, 331, 370, 372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про обрання (продовження строку) обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати (продовжити строк) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, до 16 березня 2024 року включно.

У задоволенні клопотання захисника про зміну (обрання) запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Обрати альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242240 грн., після внесення якої підозрюваний ОСОБА_4 , звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: р/р UA0015950 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, отримувач: ТУ ДСАУ в Полтавській області, ЗКПО 26304855.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі в Державній установі Полтавська установа виконання покарань №23.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа в Державній установі Полтавська установа виконання покарань №23 негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Уповноважена службова особа в Державній установі Полтавська установа виконання покарань №23 у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_4 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими по справі; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1