ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/1153/22 Номер провадження 11-кп/814/740/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000341 за апеляційною скаргою представника потерпілого Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 04 травня 2023 року,

встановила:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання представника потерпілого Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» - адвоката ОСОБА_6 про стягнення на користь потерпілого витрат на правову допомогу з

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Довжик Золочівського району Харківської області, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого за ч. 1 ст. 246 КК України, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КК України.

Таке рішення суд мотивував тим, що відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими ЦПК України, проте представником потерпілого в порушення вимог ст. 141 ЦПК України не було надано суду доказів на підтвердження понесення потерпілим витрат на правову допомогу ні під час подання цивільного позову в рамках кримінального провадження, ні до закінчення судових дебатів при розгляді кримінального провадження, не подано клопотання під час судових дебатів про надання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення вироку.

В апеляційній скарзі представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 просив ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою клопотання потерпілого про розподіл судових витрат задовольнити та стягнути з обвинуваченого витрати на правову допомогу.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що якщо у кінцевому рішенні не вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу, це питання може вирішити відповідно до ч. 5 ст. 534 КПК України, суд який ухвалив остаточне рішення у кримінальному провадженні.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Положеннями ч. 5 ст. 534 КПК України передбачено вирішення судом процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні.

У ч. 1 ст. 124 КПК України зазначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого усі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Диканського районного суду Полтавської області від 04.01.2023 відносно ОСОБА_7 було задоволено цивільний позов потерпілого "Жовтневе лісове господарство" та стягнуто із обвинуваченого на користь потерпілого грошові кошти у розмірі 50 961 грн. 74 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Питання про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого процесуальних витрат у вигляді витрат на правову допомогу не вирішувалося.

Місцевим судом правильно зазначено, що у позовних вимогах не було визначено конкретного розміру понесених витрат на правову допомогу, до цивільного позову не було додано доказів, які б підтверджували понесення потерпілим витрат на правову допомогу у конкретному розмірі. Крім того, представник потерпілого в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що підтримує у повному обсязі цивільний позов потерпілого до обвинуваченого, та просить його задовольнити.

За змістом кримінального процесуального закону вирішення питань про розподіл судових витрат має здійснюватись під час судового розгляду. Однак, цивільний позивач свої вимоги про стягнення витрат на правову допомогу при розгляді даного кримінального провадження не конкретизував та не скористався правом на оскарження вироку у апеляційному порядку.

Вирішення питання про розподіл судових витрат під час виконання вироку суперечить положенням ст. 537, 539 КПК України.

Тому підстави для задоволення клопотання представника потерпілого відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника потерпілого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника потерпілого Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 04 травня 2023 року, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4