УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниця, з вищою юридичною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001685 від 01.05.2023,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_4

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчий СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 01 грудня 2023 року звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001685 від 01.05.2023.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001685 від 01.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

29 листопада 2023 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30 листопада 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до змісту клопотання та матеріалів кримінального провадження у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, копії яких долучені до даного клопотання.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може: переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий у клопотанні обумовлює тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку встановлення судом його вини, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає максимальне покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а також тим фактом, що підозрюваний отримав особисті дані учасників, викладені у копіях матеріалів, якими обґрунтовується подане клопотання, а під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , виявлено та вилучено значну кількість наркотичних засобів та психотропних речовин, які останній, за словами слідчого, зберігав з метою збуту, а також різноманітне обладнання.

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора обумовлюючи це тим, що органом досудового розслідування порушено правила підслідності, адже обшук було проведено на території Дарницького району в місті Києві. Крім того, захисник стверджував, що підозра його підзахисному належним чином не обґрунтована, а заявлені прокурором ризики - не підтверджені. Поняті, за словами адвоката були упередженими, про що свідчить той факт, що вони проживають біля Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, однак з незрозумілих причин опинились поблизу місця проведення обшуку у іншому районі міста Києва. З огляду на вказані обставини, захисник просив застосувати щодо його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або визначити достатній розмір застави.

Окремо адвокат заявив скаргу про незаконне затримання ОСОБА_4 , яку обґрунтовував тим, що слідчим не було повідомлено Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, а отже порушено право на захист підозрюваного ОСОБА_4 . Також, захисник звертав увагу, що і допит підозрюваного проведено за відсутності захисника.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника. Зазначив, що всі 160 вилучених пакетиків із наркотичними засобами та психотропними речовинами він зберігав вдома для власного споживання. Також в судовому засіданні підозрюваний зазначив, що в нього склалось стійке переконання, що працівники поліції та поняті були знайомі між собою, оскільки звертались один до одного на ім`я.

Крім того, в ході судового розгляду підозрюваний звернувся до слідчого судді із скаргою на вчинення щодо нього тиску після затримання та зазначив, що під час допиту йому погрожував невідомий працівник поліції застосуванням фізичної сили. На уточнююче запитання повідомив, що зі скаргами на дії працівників поліції не звертався.

Після виказаних підозрюваним скарг, присутній в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , заявив, що ініціює питання про проведення перевірки повідомлених підозрюваним обставин.

Щодо заявленої захисником скарги на незаконне затримання прокурор зазначив, що така скарга є безпідставною, а органом досудового розслідування було невідкладно повідомлено уповноважену особу Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в м. Києві про затримання підозрюваного, про що свідчить відповідний запис в протоколі затримання.

Також вказав, що було проведено ряд контрольованих та оперативних закупок, частина з яких відбулась на території Шевченківського району міста Києва, а отже доводи захисника про порушення територіальної підслідності при здійсненні кримінального провадження також не заслуговують на увагу. На спростування доводів захисника надав копії документів з матеріалів кримінального провадження.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим відділенням ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001685 від 01.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

29 листопада 2023 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30 листопада 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. При цьому висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

При цьому, слідчий суддя вважає твердження захисника про недопустимість здобутих в ході досудового розслідування доказів у зв`язку порушенням правил підслідності такими що не ґрунтуються на вимогах закону, більш того - недоречними на даній стадії кримінального провадження.

Відповідно до ст. 216 КПК України слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Тобто, стороною обвинувачення дотримано вимог предметної підслідності кримінального провадження, яка очевидно вбачається з правової кваліфікації, за якою дане кримінальне провадження здійснюється, водночас щодо стверджуваних захисником порушень територіальної юрисдикції слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Серед наданих суду додатків до клопотання міститься витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що 01.05.2023 року до Реєстру було внесено відомості про кримінальне провадження за №0001685, оскільки до СКП ВП №2 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві надійшла інформація, що група осіб займається збутом наркотичних засобів та психотропних речовин на території Шевченківського району міста Києва. Такі відомості узгоджуються з повідомленими прокурором в судовому засіданні обставинами, про те, що частина епізодів злочинної діяльності була вчинена на території Шевченківського району міста Києва.

Так, відповідно до вимог ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Жодних доводів з приводу того, що прокурором було змінено підслідність у кримінальному провадженні після виявлення слідчим відомостей про вчинення іншого епізоду на території Дарницького району міста Києва, захисником надано не було. Більш того, до клопотання долучено постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 30.11.2023 року, в якій прокурор у кримінальному провадженні прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , прямо вказав, що доручає здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні Шевченківському УП ГУНП в м. Києві.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Водночас, як визначено у ч. 1, 2 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Разом з тим, у кримінальному провадженні № 0001685 від 01.05.2023 наразі триває стадія досудового розслідування, стадія судового розгляду ще не настала, отже порушене захисником питання щодо визнання доказів недопустимими з огляду на можливе порушення органом досудового розслідування підслідності не входить до повноважень слідчого судді та є передчасним на цій стадії кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики спробам: переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, з метою збуту, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим.

Так, при наданні оцінки доводам сторін щодо наявності чи відсутності зазначених ризиків слідчим суддею також враховується, що підозрюваний не працює, відповідно до змісту підозри, вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення за попередньою змовою групою осіб, а під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 виявлено та вилучено велику кількість наркотичних засобів та психотропних речовин, розфасованих у 160 пакетиків, які останній зберігав, а також різноманітне обладнання, яке може використовуватись для виготовлення та фасування наркотичних засобів і психотропних речовин, а тому твердження сторони обвинувачення про ймовірні спроби вчинити інші кримінальні правопорушення в сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, з метою отримання доходу - вбачається достатньою мірою обґрунтованими на даному етапі кримінального провадження.

Вказані обставини не враховуються слідчим суддею на підтвердження винуватості у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , однак можуть свідчити про високу ймовірність існування вищезазначених ризиків.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження вищезазначених ризиків.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргументи на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_4 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_4 , слідчий суддя не вбачає.

При розгляді скарги захисника ОСОБА_6 щодо незаконності затримання підозрюваного ОСОБА_4 слідчим суддею встановлено наступне.

У відповідності до ст. 206 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язки щодо захисту прав людини.

Приписами зазначеної статті визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч.1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Згідно з ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Статтею 211 КПК України передбачено, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесят двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу, а затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Так, захисник ОСОБА_6 у своїй скарзі вказує на той факт, що в ході затримання було істотно порушено право підозрюваного на захист, оскільки слідчим не було повідомлено уповноважену особу Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про таке затримання, з метою невідкладного забезпечення підозрюваного захисником.

Відповідно до ч. 4 ст. 213 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається зі змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеного старшим слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , 29 листопада 2023 року о 22 год. 30 хв., час фактичного затримання - 29 листопада 2023 року о 22 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, просп. Петра Григоренка, 28-В, було затримано ОСОБА_4 .

В протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, значиться, що ОСОБА_4 згідно з ч. 4 ст. 208 КПК України було повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснено право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 цього Кодексу, та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Крім того, у вищевказаному протоколі зазначено, що про затримання особи було повідомлено в регіональний центр надання безоплатної правової допомоги, та вказано уповноважену особу центру, якою було прийнято вказане повідомлення, а також вхідний номер, призначений такому повідомленню.

Жодних доказів того, що в цій частині протоколу слідчим зазначено неправдиві відомості, адвокат ОСОБА_6 слідчому судді не надав. Суперечливими, виглядають доводи захисника, який, отримавши копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками, серед яких був і протокол затримання в якому зазначено вхідний номер повідомлення слідчим уповноваженої особи регіонального центру надання безоплатної правової допомоги - не було перевірено достовірність таких відомостей шляхом звернення до регіонального центру надання безоплатної правової допомоги в м. Києві.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що протокол затримання ОСОБА_4 складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України. Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу слідчим суддею не встановлено.

З огляду на викладене, слідчим суддею не встановлено обставин, які б викликали у нього обґрунтовані сумніви з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий та утримується під вартою з істотним порушенням права на захист, та підлягає звільненню з-під варти саме в порядку ст. 206 КПК України, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Разом з цим, слідчий суддя не залишає поза увагою твердження підозрюваного про застосування до нього погроз насильства під час допиту, який було проведено за відсутності захисника.

Враховуючи такі твердження підозрюваного слідчий суддя вважає за необхідне, на підставі ч. 6 ст. 206 КПК України, доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві, провести розслідування фактів, викладених в усній заяві ОСОБА_4 щодо застосування до нього погроз насильства під час проведення допиту підозрюваного 29.11.2023 року, зафіксованій в журналі судового засідання від 01.12.2023 року та на диску CD-R із звукозаписом судового засідання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити до 26 січня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року по справі № 761/44463/23.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1. не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

2. повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження);

3. прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження);

4. здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків - 60 днів з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

Відмовити у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 на незаконне затримання.

На підставі ч. 6 ст. 206 КПК України доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві, провести дослідження фактів, викладених в усній заяві ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо погрози застосування до нього насильства під час його допиту, зафіксованій в журналі судового засідання від 01.12.2023 року та на диску CD-R із звукозаписом судового засідання.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 04 грудня 2023 року о 15 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1