УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника Головного управління розвідки Міністерства оборони України - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому засіданні в приміщені суду клопотання представника Головного управління розвідки Міністерства оборони України ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2023 (справа №761/19314/23) у рамках кримінального провадження №0000480 від 20.04.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 113; ч. 2 ст. 2585, ч. 4 ст. 1111, ч. 3 ст. 1102,ч. 2 ст. 4362, ч. 2 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102, ч. 1 ст. 1112, ч. 1 ст. 113, ч. 3 ст. 209 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання представника Головного управління розвідки Міністерства оборони України ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2023 (справа №761/19314/23) у рамках кримінального провадження №0000480 від 20.04.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 113; ч. 2 ст. 2585, ч. 4 ст. 1111, ч. 3 ст. 1102,ч. 2 ст. 4362, ч. 2 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102, ч. 1 ст. 1112, ч. 1 ст. 113, ч. 3 ст. 209 КК України.

В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/19114/23 від 05.06.2023 задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурору ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №0000480 від 20.04.2022, про накладення арешту на майно та накладено арешт, а саме, на: грошові кошти у безготівковій формі, які розміщено на розрахунковому рахунку приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , що відкрито в АТ «ПУМБ» (МФО 334851), у сумі 171 424 095,57 грн.

Так, представник Головного управління розвідки Міністерства оборони України ОСОБА_4 в своєму клопотанні зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено правовий режим воєнного стану у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.

Пунктом 2 наведеного вище Указу постановлено військовому командуванню запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону України «Про оборону України», в умовах воєнного стану відповідно до закону допускається примусове вилучення приватного майна та відчуження об`єктів права приватної власності громадян з наступним повним відшкодуванням їх вартості у порядку та терміни, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, зокрема, такі заходи правового режиму воєнного стану: примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

Стаття 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» встановлює, що відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим з відповідною військовою адміністрацією.

Так, з метою забезпечення виконання ГУР МО України бойових завдань в умовах правового режиму воєнного стану, керуючись положеннями Закону України «Про правовий режим воєнного стану» начальник ГУР МО України видав наказ №77 від 08.06.2023 «Про примусове відчуження майна для потреб держави в умовах воєнного стану», згідно з яким прийнято рішення: здійснити примусове відчуження майна - грошових коштів у сумі 171 424 095,57 грн., які належать Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу» (, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 6) та зберігаються на рахунку приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу ОСОБА_6 (м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 6, прим. 16) № НОМЕР_2 , що відкрито в АТ «ПУМБ».

В подальшому, листом начальника Дніпропетровської обласної військової адміністрації від 14.06.2023 №3116/0/526-23 погоджено примусове відчуження зазначеного в наказі майна.

16.06.2023 складений акт про примусове відчуження або вилучення майна №1/77.

Відтак, враховуючи, що держава в особі ГУР МО України у передбачений законом спосіб набула право власності на вказані грошові кошти, водночас подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, унеможливлює перерахування коштів на рахунок законного власника, а тому заявник просить скасувати арешт вказаних грошових коштів, оскільки відпала потреба у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

У судовому засіданні представник Головного управління розвідки Міністерства оборони України ОСОБА_4 , підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити та скасувати арешт накладений на вищезазначене майно.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та скасування арешту на грошові кошти. Крім того, підтвердив, що власником вказаних грошових коштів є Держава в особі Головного управління розвідки Міністерства оборони України.

Заслухавши доводи адвоката, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приписами ст. ст. 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ГСУ СБ України, під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000480 від 20.04.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 113; ч. 2 ст. 2585, ч. 4 ст. 1111, ч. 3 ст. 1102,ч. 2 ст. 4362, ч. 2 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102, ч. 1 ст. 1112, ч. 1 ст. 113, ч. 3 ст. 209 КК України.

05.06.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/19114/23 задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурору ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт, а саме, на: грошові кошти у безготівковій формі, які розміщено на розрахунковому рахунку приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , що відкрито в АТ «ПУМБ» (МФО 334851), у сумі 171 424 095,57 грн.

Наказом начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України № 77 від 08.06.2023 «Про примусове відчуження майна для потреб держави в умовах воєнного стану» з метою забезпечення виконання ГУР МО України бойових завдань в умовах правового режиму воєнного стану вирішено здійснити примусове відчуження майна грошових коштів у сумі 171 424 095,57 грн.

На виконання наказу начальника ГУР МО України від 08.06.2023 №77 «Про примусове відчуження майна для потреб держави в умовах воєнного стану» 16.06.2023 було складено та у встановленому законодавством порядку оформлено акти про примусове відчуження або вилучення майна №1/77.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно з ч. 2 ст. 353 ЦК України в умовах воєнного або надзвичайного стану майно може бути примусово відчужене у власника з наступним повним відшкодуванням його вартості.

Положеннями Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» конкретизованого вказану процедуру примусового відчуження.

Так, відповідно до ст. 7 вказаного Закону право державної власності на майно виникає з дати підписання акта.

Таким чином, виходячи із положень даного Закону, право державної власності на грошові кошти у сумі 171 424 095,57 грн. виникло з 16.06.2023, тобто з дати підписання акту про примусове відчуження або вилучення мана №1/77.

Відтак, відповідно до положень ст. 174 КПК України, зважаючи на те, що ГУР МО України не було присутнє при розгляді питання про арешт майна, воно наділене правом заявити клопотання про скасування арешту майна.

Викладене підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у справі №127/21463/19, зокрема, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її права власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії, та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства.

Такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України та є ефективним.

При здійсненні судочинства суди України зобов`язані застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Зважаючи на те, що законодавством України про реквізицію, зокрема Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», чітко не врегульовано безпосередньо визначення процедури передачі реквізованого майна державі від третіх осіб, у яких таке майно може знаходитися (зокрема - у банківській установі), ефективним механізмом захисту прав держави може бути не лише скасування арешту, а й зобов`язання такого суб`єкта (банку) передати ГУР МО України майно, що належало Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу».

Так, предметом розгляду слідчим суддею клопотання про скасування арешту майна є встановлення обставин накладення такого арешту та наявність підстав для його скасування, виходячи з обставин, що склалися станом на день звернення до слідчого судді із відповідним клопотанням.

З 16.06.2023, держава в особі ГУР МО України є власником майна, наказ № 77 та акти про примусове відчуження або вилучення майна №1/77 є чинними, ніким на скасовані і не визнані недійсними, а підписання актів саме начальником фінансово-економічного управління ГУР МО України прямо санкціоноване (передбачене) наказом начальника ГУР МО України від 08.06.2023 № 77.

Законодавство України допускає примусове відчуження об`єктів права приватної власності, яке може бути застосоване як виняток з мотивів суспільної небезпеки, на підставі і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

На даний час на території України встановлено правовий режим воєнного стану. Саме в таких умовах реалізація примусового відчуження об`єктів приватної власності є обґрунтованою та законною. З метою забезпечення виконання ГУР МО України бойових завдань в умовах правового режиму воєнного стану і було вирішено здійснити примусове відчуження майна.

Відповідний захід має чітку правову підставу - стаття 353 ЦК України та положення Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».

Слідчий суддя зважає на те, що кошти відчужено з правом подальшого відшкодування після закінчення періоду воєнного стану, що свідчить про врахування інтересів не лише держави, а й юридичної особи - Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу», тобто дотримано баланс між загальними інтересами суспільства та правами конкретних юридичних осіб.

Таким чином, ГУР МО України в передбачений Законом спосіб набуло права власності на майно, належне Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу», з правом отримання вказаним товариством подальшого відшкодування за нього у спосіб, визначений законом, і таке право власності є чиним.

Водночас, існує арешт вказаного майна, накладений в рамках кримінального провадження, проти скасування якого в судовому засіданні не заперечував прокурор Офісу Генерального прокурора, зважаючи на мету заявника - забезпечення обороноздатності України.

Відтак, із урахуванням думку прокурора, який не заперечував проти скасування арешту, слідчий суддя дійшов до переконання, що на даному етапі досудового розслідування у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала подальша потреба, а тому арешт майна підлягає скасуванню.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що такий обмежувальний захід як арешт майна, перешкоджає ГУР МО України користуватися та розпоряджатися майном, зокрема зарахувати кошти на спеціальні рахунки ГУР МО України в Державній казначейській службі України, а тому вказаний арешт майна підлягає скасуванню, оскільки у застосуванні такого заходу відпала потреба.

Керуючись статтями 131-132, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника Головного управління розвідки Міністерства оборони України ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2023 (справа №761/19314/23) у рамках кримінального провадження №0000480 від 20.04.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 113; ч. 2 ст. 2585, ч. 4 ст. 1111, ч. 3 ст. 1102,ч. 2 ст. 4362, ч. 2 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102, ч. 1 ст. 1112, ч. 1 ст. 113, ч. 3 ст. 209 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.06.2023 у справі №761/19314/23, а саме, на: грошові кошти у безготівковій формі, які розміщено на розрахунковому рахунку приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , що відкрито в АТ «ПУМБ» (МФО 334851), у сумі 171 424 095,57 грн.

Зобов`язати приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахувати та/чи вчинити інші дії необхідні для перерахування грошових коштів у сумі 171 424 095 (сто сімдесят один мільйон чотириста двадцять чотири тисячі дев`яносто п`ять) грн. 57 коп., які знаходяться на розрахунковому рахунку приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , що відкрито в АТ «ПУМБ» (МФО 334851), на спеціальний рахунок Головного управління розвідки Міністерства оборони України в Головному управлінні Державної казначейської служби України МФО 820172, № НОМЕР_3 (одержувач - військова частина НОМЕР_4 , , призначення платежу - для забезпечення обороноздатності України, ККДБ 25020200).

Зобов`язати акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» () перерахувати (зарахувати) грошові кошти у сумі 171 424 095 (сто сімдесят один мільйон чотириста двадцять чотири тисячі дев`яносто п`ять) грн. 57 коп., які знаходяться на розрахунковому рахунку приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , що відкрито в АТ «ПУМБ» (МФО 334851), на спеціальний рахунок Головного управління розвідки Міністерства оборони України в Головному управлінні Державної казначейської служби України МФО 820172, №UA 2018299 (одержувач - військова частина НОМЕР_4 , , призначення платежу - для забезпечення обороноздатності України, ККДБ 25020200).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1