Справа № 175/5155/23
Провадження № 1-кс/175/1474/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: слідчої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: адвоката ОСОБА_4

за участю власника майна: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої слідчого відділення відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000048 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що 28 листопада 2022 року надійшло повідомлення про те, що за матеріалами Управління міграційної поліції ГУНП в Дніпропетровській області група осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на території Дніпропетровської області, діючи за попередньою змовою групою осіб, вчиняють сутенерство, тобто здійснюють дії, які направлені на забезпечення зайняття проституцією іншими особами.

Крім того, 04 січня 2023 року надійшло повідомлення про те, що за матеріалами Управління міграційної поліції ГУНП в Дніпропетровській області група осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на території Дніпропетровської області, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою наживи, створили та утримують місце розпусти, де особи жіночої статі надають оплатні інтимні послуги.

Відомості про зазначені кримінальні правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107, правова кваліфікація правопорушень ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302 КК України.

В клопотанні слідча просить накласти арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на: мобільний телефон марки «Iphone 12 Рro»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_10 ; посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_10 ; паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_10 ; паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 ; закордонний паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_5 ; картку платника податків, видану на ім`я ОСОБА_5 ; повістку № 9543, видану на ім`я ОСОБА_5 ; тимчасове посвідчення № НОМЕР_3 (замість військового квитка), видане на ім`я ОСОБА_5 , та його копію; чорнові записи на половині аркуша; аркуш з мобільним телефоном та ім`ям ОСОБА_11 ; банківську картку № НОМЕР_4 ; банківську картку № НОМЕР_5 ; банківську картку № НОМЕР_6 ; слот від сім-карти «Київстар»; блокнот сірого кольору з чорновими записами; презервативи, в кількості 67 штук.

Суд, вислухавши пояснення прокурора, власника майна та його захисника адвоката ОСОБА_4 , які не заперечували проти накладення арешту, але при цьому просили мобільний телефон повернути власнику, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Так, враховуючи наведені вище положення КПК України, вбачається, що, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідного клопотання слідчий суддя зобов`язаний: сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону; перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів.

Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, вилучені в ході проведення обшуку 05 жовтня 2023 року мобільний телефон марки «Iphone 12 Рro», слот від сім-карти «Київстар», блокнот сірого кольору з чорновими записами, презервативи, в кількості 67 штук, дійсно можуть бути засобами вчинення кримінального правопорушення, можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин скоєння кримінального правопорушення.

Так само вилучені в ході проведення обшуку 05 жовтня 2023 року банківські картки, на карткових рахунках яких можуть бути гроші, які дійсно можуть бути набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, наявні достатні підстави вважати, що вказане вище майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки вилучені речі можуть бути як засобом вчинення кримінального правопорушення, так і зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також можуть бути набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом із цим, під час судового розгляду клопотання прокурором належним чином не обґрунтовано та не доведено існування обставин, які б підтверджували, що незастосування заборони користування вказаним в клопотанні мобільним телефоном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, тощо цього майна, що є обов`язковим для вирішення питання про накладення арешту із забороною користування таким майном.

Також суд приймає до уваги й ті обставини, що прокурором не наведено будь-яких даних про те, який саме обсяг слідчих дій має наслідком необхідність постійного зберігання вказаного вище мобільного телефону у відділенні поліції.

При цьому суд враховує, що відповідно до положень ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в поданому клопотанні. Тобто, суд приходить до висновку, що вказаний вище мобільний телефон підлягає арешту, але без застосування заборони користування даним майном, та передачі зазначеному у клопотанні володільцю цього майна на відповідальне зберігання.

Крім того, в клопотанні слідчою вказано про необхідність накладення арешту на інше майно свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_10 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_10 , паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_10 , паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , закордонний паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_5 , картку платника податків, видану на ім`я ОСОБА_5 , повістку № 9543, видану на ім`я ОСОБА_5 , тимчасове посвідчення № НОМЕР_3 (замість військового квитка), видане на ім`я ОСОБА_5 , та його копію, чорнові записи на половині аркуша, аркуш з мобільним телефоном та ім`ям ОСОБА_11 .

Однак, в поданому клопотанні слідчою не було обґрунтовано і наданими матеріалами не доведено, що зазначені документи, аркуші паперу зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, для чого необхідно їх збереження у первісному вигляді. З матеріалів клопотання неможливо встановити, яке ж доказове значення при розслідуванні вчиненого кримінального правопорушення мають вказані речі, які ж саме відомості вони містять, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому вбачається, що в клопотанні слідчою лише формально зазначено, що вони є доказами.

При цьому суд враховує, що відповідно до положень ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в поданому клопотанні. Тобто, суд приходить до висновку, що відсутні достатні підстави для такого ступеня втручання, як застосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на документи, аркуші паперу, оскільки вказані речі не мають ознак речових доказів, накладення на них арешту порушує права володільців майна на користуванням ними, що тягне за собою повернення цього вилученого майна.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення клопотання та накладення арешту: шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження майна на: банківську картку № НОМЕР_4 , банківську картку № НОМЕР_5 , банківську картку № НОМЕР_6 , слот від сім-карти «Київстар», блокнот сірого кольору з чорновими записами, презервативи, в кількості 67 штук; шляхом заборони відчуження майна на: мобільний телефон марки «Iphone 12 Рro», а в іншій частині клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 170 173, 175, 309 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчої слідчого відділення відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000048 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на: банківську картку № НОМЕР_4 ; банківську картку № НОМЕР_5 ; банківську картку № НОМЕР_6 ; слот від сім-карти «Київстар»; блокнот сірого кольору з чорновими записами; презервативи, в кількості 67 штук, шляхом заборони їх користування, розпорядження та відчуження до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Накласти арешт на: мобільний телефон марки «Iphone 12 Рro», шляхом заборони його відчуження до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Передати мобільний телефон марки «Iphone 12 Рro» на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Зобов`язати ОСОБА_5 на кожну вимогу слідчого, прокурора надавати вказане вище майно для виконання слідчих дій у даному кримінальному провадженні.

В іншій частині клопотання відмовити.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього або частини тимчасово вилученого майна.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутній під час оголошення ухвали особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт майна. У разі відсутності таких осіб під час проголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя: