Провадження по справі № 1-кп/522/266/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 229 обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001078 від 23.10.2022 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Слатине Дергачівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, який на момент вчинення правопорушення перебував на посаді старшого водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення і реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший матрос», в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 406 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001078 від 23.10.2022 року стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 406 КК України.

Ухвалою судді від 14.12.2023 року було призначено підготовче судове засідання і викликані учасники кримінального провадження, відомості про яких містились в обвинувальному акті.

Від представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 до суду подано цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В підготовчому судовому засіданні підлягають вирішенню ряд питань, передбачених ст. 314-315 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 зазначив, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складено відповідно до вимог КПК України, підстав для затвердження угоди та закриття кримінального провадження не має, обвинувальний акт направлено на розгляд до суду з дотриманням правил територіальної підсудності, у зв`язку з чим прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Стосовно прийняття до провадження цивільного позову поданого представником потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 , не заперечував.

Сторона захисту заперечувала проти призначення обвинувального акту до судового розгляду та прийняття цивільного позову до провадження. Також, стороною захисту в судовому засіданні усно було заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки в обвинувальному акті невірно зазначена правова кваліфікація інкримінованих обвинуваченому злочинів, тому на думку захисника формулювання обвинувачення не відповідає дійсності. Також просила не призначати судовий розгляд, у зв`язку з тим, що сторона захисту звернулася до експертної установи для проведення експертизи, яка, на думку сторони захисту, зможе довести невинуватість ОСОБА_3 .

Потерпіла ОСОБА_5 просила призначити обвинувальний акт до судового розгляду та наполягала на задоволенні цивільного позову.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками та поданий цивільний позов, суд дійшов висновку про необхідність закінчення підготовчого провадження і можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, виходячи з таких підстав.

Обвинувальний акт підсудний Приморському районному суду м. Одеси.

Підстав для повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому ст. 468-475 КПК України, закриття кримінального провадження у порядку, передбаченому ст. 284 КПК України немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Підстав для обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, не встановлено та від прокурора відповідних клопотань не надходило.

Клопотань про призначення досудової доповіді обвинуваченому не надходило, судом також не встановлено підстав для її призначення.

За таких обставин суд вважає, що існують достатні підстави для призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України відсутні.

Щодо поданого цивільного позову, суд дійшов таких висновків.

Від представника в інтересах потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 , до суду надійшов цивільний позов поданоий до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який потерпіла в судовому засіданні просила прийняти до провадження та вирішити його по суті.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти прийняття поданого цивільного позову до провадження.

Сторона захисту заперечувала проти прийняття цивільного позову до провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно обвинувального акту потерпілою в даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_5 .

Згідно з частинами 1, 2 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви до органу досудового розслідування або суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 статті 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Враховуючи викладене, суд на даній стадії судового розгляду не може розглядати поданий цивільний позов по суті та задовольняти його повністю або частково чи відмовити в ньому.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Статтею 175 ЦПК України закріплено вимоги щодо форми та змісту цивільного позову.

Підстави для залишення цивільного позову без руху, або повернення цивільного позову, який поданий представником в інтересах потерпілої у відповідності до вимог ст. 185 ЦПК України, відсутні.

Судом встановлено, що форма і зміст позовної заяви відповідає вимогам встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства, тому цивільний позов слід прийняти до розгляду в даному кримінальному провадженні.

При цьому, суд враховує, що відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір», за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих у наслідок вчинення злочину, позивачі звільняються від сплати судового збору.

З урахуванням наведеного, та з огляду на відповідність цивільного позову, поданого представником в інтересах потерпілої ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_7 , до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, загальним вимогам щодо форми і змісту позовної заяви, встановленим вимогами ЦПК України, суд вважає за можливе прийняти до розгляду у даному кримінальному провадженні цивільний позов, поданий представником в інтересах потерпілої ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_7 , до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та визнати ОСОБА_5 цивільним позивачем, а ОСОБА_3 цивільними відповідачами у даному кримінальному провадженні.

З прийняттям цивільного позову потерпіла набуває також права і обов`язки цивільного позивача, а обвинувачений права цивільного відповідача.

Роз`яснити цивільному відповідачу, що він має право подати до суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії даної ухвали відзив на позов, всі докази, що підтверджували б заперечення проти позову, у разі їх наявності, чи заперечення на позов, позивачу надіслати їх копії.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 було заявлено клопотання про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001078 від 23.10.2022 року, стосовно ОСОБА_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 406 КК України.

Обвинувачений підтримав вказане клопотання та просив суд його задовольнити.

Прокурор та потерпіла в судовому засіданні заперечував проти вказаного клопотання, оскільки відсутні підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками та поданий цивільний позов, суд дійшов висновку про необхідність закінчення підготовчого провадження і можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та прийняти цивільний позов до провадження, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Так, відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

В своїх доводах щодо повернення обвинувального акту прокурору, захисник обвинуваченого вказала на невірну правову кваліфікацію злочинів, зазначених в обвинувальному акті, що ставляться в провину її підзахисному.

Аналізуючи зміст положень ст. 291 КПК України, суд доходить висновку, що повернення обвинувального акту прокурору з підстав вказаних захисником обвинуваченого, законодавцем не передбачено.

За нормою п. 3 ч. 1 ст.3 КПК України державне обвинувачення це процесуальна діяльність прокурора, яка полягає у доведені перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. За вимогами ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Крім того, на підставі положень ст. 336-338 КПК України прокурор має право змінити обвинувачення під час судового розгляду кримінального провадження.

Стаття 7 КПК України встановлює, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність і диспозитивність.

З огляду на ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Дослідження змісту обвинувального акту свідчить про те, що в ньому, на виконання п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а тому відсутні підстави вважати, що обвинувальний акт не відповідає зазначеній вимозі КПК України.

Крім того, суд зазначає, що вирішення питання про повернення обвинувального акту прокурору на даному етапі суперечить положенням ст. 22 КПК України, а саме змагальності сторін кримінального провадження.

Слід зазначити, що під час подальшого судового розгляду, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 337 КПК України наділений правом вийти за межі зазначеного в обвинувальному акті висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження та в разі встановлення судом відповідних підстав.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Отже, з аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавством чітко визначено порядок зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення в разі його невідповідності формулюванню обвинувачення, а саме під час судового розгляду в разі встановлення судом або прокурором відповідних підстав.

Вирішення вказаного питання під час підготовчого судового засідання в свою чергу суперечить положенням КПК та призводить до порушення визначених законодавством загальних засад здійснення кримінального провадження, а саме до порушення принципу змагальності сторін.

Таким чином, сторона захисту не позбавлена в подальшому, під час судового розгляду можливості ініціювати вказане питання, оскільки саме такий порядок буде відповідати положенням діючого законодавства.

Дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001078 від 23.10.2022 року стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 406 КК України, на його відповідність вимогам ст. 291 КПК України, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б слугували підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено, у зв`язку з чим клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 , про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001078 від 23.10.2022 року стосовно ОСОБА_3 , необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 61, 62, 128, 291, 314-316, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001078 від 23.10.2022 року, стосовно ОСОБА_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 406 КК України, - залишити без задоволення.

Обвинувальний акт стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 406 КК України, призначити до судового розгляду на 16.01.2024 року о 16 год. 00 хв., у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси у залі судових засідань № 106, за участю прокурора, потерпілої, представника потерпілої, захисника обвинуваченого, обвинуваченого.

Прийняти до провадження цивільний позов, поданий представником потерпілої ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Визнати ОСОБА_5 цивільними позивачем, а ОСОБА_3 цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні.

Судовий розгляд здійснювати одноособово.

Обов`язок щодо забезпечення явки свідків у кримінальному провадженні покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_9