Справа № 521/1446/24
Номер провадження № 1-кп/521/1281/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку

06 лютого 2024 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси, ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000428 від 26.10.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30.01.2023 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 26.10.2023 року біля 22:00 години, більш точного часу не встановлено, перебуваючи по вул. Дальницька в м. Одесі, біля одного з будинків, більш точної адреси не встановлено, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом знахідки, незаконно придбав для власного вживання, без мети збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, який знаходився в кристалічній речовині білого кольору загальною масою 3,14 г. в 7 згортках з полімерної плівки, які були огорнуті в металізований папір, з кількісним вмістом метадону 0,751 г та в подальшому почав зберігати наркотичну речовину в за поясом вдягнутих на ньому штанів, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.

В подальшому о 22:44, 26.10.2023 року, за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, біля будинку №53 співробітниками поліції при обшуку у ОСОБА_2 вилучено за поясом вдягнутих на ньому штанів, з метою подальшого особистого вживання, наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, який знаходився в кристалічній речовині білого кольору загальною масою 3,14 г в 7 згортках з полімерної плівки, які були огорнуті в металізований папір, з кількісним вмістом метадону 0,751г.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 , що виразились у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та відповідно до заяви про визнання винуватості, згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_2 , який був представлений захисником ОСОБА_3 , вину у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнає повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальному акті, щиро розкаюється та розуміє, що вчинив кримінальний проступок. Він ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження, згоден з ним, та просить суд розглядати кримінальне провадження щодо проступку у спрощеному провадженні.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у скоєні кримінального проступку є доведеною.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, документи, які засвідчують беззаперечне визнання своєї винуватості вважає, що вина ОСОБА_2 у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, доведена повністю, а її дії правильно кваліфіковані.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який є раніше судимою особою, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

При викладених обставинах, беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у межах санкції ч.1 ст.309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.

Водночас, суд враховує і ту обставину що ОСОБА_2 скоїв нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 30.01.2023 року, що вказує на те, що обрану судом міру покарання у виді обмеження волі останньому слід відбувати реально.

При цьому, суд враховує, що відповідно до положень ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У даному випадку, будучи засудженим 30.01.2023 року Суворовського районного суду м.Одеси за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, 23.10.2023 року, тобто під час іспитового строку за попереднім вироком, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України. Отже, до покарання, призначеного ОСОБА_2 за новим правопорушенням, підлягає приєднанню повністю або частково невідбуте покарання, призначене вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 30.01.2023 року.

Таким чином, невідбутим покаранням за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 30.01.2023 року у випадку ОСОБА_2 слід вважати покарання у виді 1 року обмеження волі.

З урахуванням обставин справи, повного визнання вини обвинуваченим, наявності однієї обставини що пом`якшує покарання та відсутність обставини що обтяжує покарання, суд вважає, що до нового покарання ОСОБА_2 на підставі ст.71 КК України слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З рахуванням встановленого суд вважає за необхідне частково приєднати ОСОБА_2 до нового покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження, невідбуте покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. При цьому, остаточне покарання у такому випадку, визначене на підставі ст.71 КК України, становить 1 (один) рік 1 (один) місяць обмеження волі, що відповідає вимогам ч.4 ст.71 КК України, адже таке покарання є більшим від призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_2 обчислювати з моменту затримання.

На підставі ст.ст. 118, 122 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/116-23/19838 НЗПРАП від 22.12.2023 року у розмірі 6815 грн. 52 коп.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає необхідним речові докази по справі: кристалічну речовину в експертних пакетах №5824572, №5824573, яка зберігається в камері речових доказів ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області /квитанція №001092/ знищити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 30.01.2023 року у вигляді 1 (одного) року обмеження волі до нового покарання за цим вироком у вигляді 1 (одного) року обмеження, та остаточно призначити покарання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за сукупністю вироків у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_2 обчислювати з моменту затримання.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід не обирати.

Виконання вироку в частині затримання та доставлення ОСОБА_2 до місця відбування покарання покласти на Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/116-23/19838 НЗПРАП від 22.12.2023 року у розмірі 6815 грн. 52 коп.

Речові докази по справі: кристалічну речовину в експертних пакетах №5824572, №5824573, яка зберігається в камері речових доказів ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області /квитанція №001092/ знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1