Дата документу 26.10.2023Справа № 554/9257/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження відомості про яке внесені 23.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000372 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 358 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого , -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СУ ГУ Національної поліції у Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке, внесені 23.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000372 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом директора Комунального підприємства «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради» № 4-К від 02.01.2020 ОСОБА_4 переведено на посаду лікаря-терапевта спеціалізованого неврологічного МСЕК Комунального підприємства «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради».

В подальшому наказом директора Комунального підприємства «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради» № 107-К від 25.09.2023 ОСОБА_4 доручено з 25.09.2023 до 13.10.2023 виконувати обов`язки голови спеціального неврологічного МСЕК Комунального підприємства «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради».

Відповідно до посадової інструкції голови міжрайонної МСЕК загального профілю, спеціальної МСЕК, затвердженої в.о. директора Комунального підприємства «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради» від 29.09.2017, встановлено: п.2.1 завданням голови комісії є: забезпечення в межах своїх повноважень проведення комісією медико-соціальної експертизи; п.2.2 обов`язки голови комісії: організація роботи комісії, забезпечення виконання завдань, покладених на комісію; здійснення керівництва діяльності комісії, забезпечення раціонального та ефективного розподілу посадових обов`язків між її працівниками з урахуванням вимог щодо забезпечення захисту інформації запобігання зловживанням під час роботи комісії; вивчення з членами комісії медико-соціальної документації перед проведенням огляду хворого; організація огляду осіб, що звертаються для встановлення інвалідності; організація та контроль за проведенням медичної реабілітації в лікувально-реабілітаційних установ району, міста, області.

Таким чином, ОСОБА_4 в розумінні ч. 3 ст. 18 та п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Так, у травні 2023 року ОСОБА_7 уклала із ОСОБА_8 декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу.

Під час здійснення ОСОБА_7 прийому ОСОБА_8 в приміщенні приватної клініки «Медико-консультативний центр «Панацея здоров`я», остання дізналася від пацієнта, що він є військовозобов`язаним та бажає виїхати до країни Німеччини для лікування.

У травні 2023 року, точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_7 повідомила лікарю-терапевту спеціалізованого неврологічного МСЕК Комунального підприємства «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради» ОСОБА_4 та іншим невстановленим службовим особам спеціального неврологічного медико-соціальної експертної комісії Комунального підприємства «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради» (далі неврологічного МСЕК КП «ПОЦМСЕ») про бажання виїзду за кордон ОСОБА_8 .

Відповідно до Порядку організації та проведення медико-соціальної експертизи втрати працездатності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 квітня 1994 р. N 221 медико-соціальними експертними комісіями (МСЕК) МОЗ проводиться експертиза тривалої або стійкої втрати працездатності. Направлення для огляду хворого у МСЕК видається лікарсько-консультаційною комісією (ЛКК) відповідного лікувально-профілактичного закладу за формою № 088/о, затвердженою МОЗ, після клінічних досліджень, що підтверджують стійкий чи необоротний характер захворювання, а також у тому разі, коли хворий був звільнений від роботи протягом чотирьох місяців з дня настання тимчасової непрацездатності чи протягом п`яти місяців у зв`язку з одним і тим же захворюванням за останні дванадцять місяців, а хворий на туберкульоз - протягом десяти місяців з дня настання непрацездатності.

Відповідно до п. 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317) медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Порядок проходження медико-соціальної експертизи регламентується: Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні"; Законом України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні"; Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи"; Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року № 561 "Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності"; Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 червня 2012 року № 420 "Про затвердження Порядку та Критеріїв встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків"; Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року № 110 "Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування"; Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30 липня 2012 року № 577 "Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико- соціальних експертних комісіях".

МСЕК видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації.

У зв`язку із збройною агресією РФ проти України, 24 лютого 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022. 22 травня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року №341/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

07 лютого 2023 року Верховна Рада України прийняла в цілому проект Закону «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", реєстр. №8419. Законом затверджено Указ Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Законом затверджено Указ Президента України від 2 травня 2023 року № 3057-IX "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. А далі Згідно ч. 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Відповідно до рішення Прикордонної служби України № 23-61122/0/6/-22 від 24.02.2022, прийнятого у відповідності до Указу Президента від 24.02.2022 № 64/2022, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, проведення своєчасної та повної мобілізації, заборонено на період дії правового режиму воєнного стану, виїзд за межі України громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років за певними виключеннями.

Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.93 р. № 3543-XII, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 р. № 64/2022; постановою Кабміну "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" від 27.01.95 р. № 57, також окрім інших, право на перетин кордону мають право військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України; визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (із наступним проходженням військово-лікарської комісії); жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років; жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років; жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років; усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років; зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду; працівники органів військового управління (органів управління), військових частин (підрозділів), підприємств, установ та організацій Міністерства оборони України, Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Національної поліції України, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, Державної виконавчої служби України, Управління державної охорони України; інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.

При цьому, ОСОБА_7 , як лікар терапевт-гастроентеролог приватної клініки «Медико-консультативний центр «Панацея здоров`я», ОСОБА_4 як лікар-терапевт спеціалізованого неврологічного МСЕК Комунального підприємства «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради» та службові особи Неврологічної МСЕК КП «ПОЦМСЕ» достовірно знали про встановлені обмеження та виключення з даних обмежень щодо виїзду за межі України громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років, а також про порядок проходження медико-соціальної експертизи.

У подальшому, у травні 2023 року, точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, у ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та службових осіб неврологічної МСЕК КП «ПОЦМСЕ» виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за посередництва ОСОБА_7 , за нібито проходження ним медико-соціальної експертизи і отримання ІІ групи інвалідності, яка надає право перетину державного кордону України.

З метою реалізації злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди, у травні 2023 року, точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_7 в приміщенні приватної клініки «Медико-консультативний центр «Панацея здоров`я» повідомила ОСОБА_8 , що для проходження медико-соціальної експертизи і отримання ІІ групи інвалідності, яка надає право для перетину державного кордону України, необхідно надати неправомірну вигоду для службових осіб неврологічного МСЕК КП «ПОЦМСЕ» в сумі 5500 доларів США. При цьому, ОСОБА_7 зазначила, що вразі ненадання неправомірної вигоди, яка призначена для службових осіб неврологічної МСЕК КП «ПОЦМСЕ», останні не приймуть рішення про надання ІІ групи інвалідності.

Впродовж травня - вересня 2023 року, ОСОБА_7 в приміщенні приватної клініки «Медико-консультативний центр «Панацея здоров`я» під час здійснення медичного огляду пацієнта ОСОБА_8 , повідомляла протиправний механізм проходження медико-соціальної експертизи і отримання ІІ групи інвалідності у зв`язку із хворобою спини останнього, а також неодноразово вказувала на необхідності надання усієї суми 5500 доларів США, яка призначається службовим особам неврологічного МСЕК КП «ПОЦМСЕ», а в разі ненадання грошових кошті акцентувала увагу на неможливості отримати групу інвалідності.

В подальшому 20 вересня 2023 року, під час особистої зустрічі в приміщенні приватної клініки «Медико-консультативний центр «Панацея здоров`я», ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів відповідно до заздалегідь розробленого плану вчинення злочину з ОСОБА_4 та службовими особами неврологічного МСЕК КП «ПОЦМСЕ», отримала від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 5500 доларів США, для передачі частини неправомірної вигоди безпосередньо ОСОБА_4 та службовим особам неврологічного МСЕК КП «ПОЦМСЕ».

Під час вищевказаної зустрічі ОСОБА_7 зазначила, що ОСОБА_8 зателефонують із Комунального підприємства «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради» та повідомлять про день прибуття для видачі відповідних документів щодо пройденої медико-соціальної експертизи і отримання ІІ групи інвалідності.

У подальшому, 24.09.2023 в приміщенні приватної клініки «Медико-консультативний центр «Панацея здоров`я» ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , передала останньому частину неправомірної вигоди в сумі 3000 доларів США (із суми 5500 доларів США одержаних від ОСОБА_8 ) за прийняття рішення комісією неврологічного МСЕК КП «ПОЦМСЕ» про надання ОСОБА_8 2-ї групи інвалідності.

Так, 04.10.2023 виконуючи обов`язки голови неврологічного МСЕК КП «ПОЦМСЕ» ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи своє службове становище вчинив дії в інтересах ОСОБА_8 , підписав акт огляду медико-соціальною експертною комісією № 1950/7 від 04.10.2023, також підписав та затвердив печаткою довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 111708 від 04.10.2023 про надання ОСОБА_8 2-ї групи інвалідності, причина інвалідності - «загальне захворювання».

05.10.2023 близько 10 години ОСОБА_7 зателефонувала на мобільний телефон ОСОБА_8 та повідомила, що останній може йти до приміщення неврологічного МСЕК КП «ПОЦМСЕ» та отримати документи про надання 2-ї групи інвалідності.

Цього ж дня, близько 11 години ОСОБА_8 в приміщенні неврологічного МСЕК КП «ПОЦМСЕ» отримав довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 111708 від 04.10.2023 про надання йому 2-ї групи інвалідності та індивідуальну програму реабілітації інваліда № 1859 від 04.10.2023, які у подальшому добровільно видав працівникам поліції.

Під час обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено неправомірну вигоду в сумі 1500 доларів США (із суми 5500 доларів США одержаних від ОСОБА_8 ).

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Полтава, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

12.10.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 05.07.2023;

-протоколом огляду та вручення речей (грошових коштів) від 20.09.2023;

-протоколом добровільної видачі документів від 05.10.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06.10.2023;

-протоколом обшуку автомобіля AUDI E-TRON від 05.10.2023;

-протоколом обшуку за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_4 від 05.10.2023;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_7 від 03.07.2023;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_8 від 05.09.2023;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_7 від 15.09.2023

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_7 від 25.09.2023;

-речовими доказами у кримінальному провадженні;

іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив його задовольнити, прохав визначити підозрюваному заставу у розмірі вказаному у клопотанні слідчого, з огляду на те, що саме цей розмір застави матиме стимулюючий характер для підозрюваної особи. Приєднав до матеріалів клопотання документи в кількості 3 арк.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що проти задоволення клопотання слідчого заперечує, просить застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою з огляду на його стан здоров`я.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні, вказав, що підтримує свого підзахисного та заперечує проти задоволення клопотання слідчого та просить застосувати до його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Приєднав до матеріалів клопотання документи характеризуючі особу на 18 арк.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі „ Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, визначених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі, а кримінальна відповідальність за злочини, які йому інкриміновані передбачає позбавлення волі на строк до десяти років, а тому ОСОБА_4 може ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення їй кримінального покарання за скоєний злочин.

Підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не знайдені всі грошові кошти, які були використані під час надання неправомірної вигоди, про яке йому достовірно відомо. Також, не встановлене повне коло осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, з якими ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може оговорити захисну позицію.

Підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_8 , так підозрюваному відомо місце його проживання. Зміна показань свідка ОСОБА_8 , на користь підозрюваного унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності. Окрім цього, під час проведення обшуків в автомобілі та за місцем проживання підозрюваного вилучено поліетиленові файли з особистими та медичними документами громадян, в яких знаходилися грошові кошти як національній валюті так і долари США. Вказаних осіб необхідно буде допитати в якості свідків з приводу зберігання в підозрюваного ОСОБА_4 їх документів та грошових коштів, а перебуваючи на волі підозрюваний може незаконно вплинути на вказаних осіб, що унеможливить повному проведенню досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання проведенню повного та об`єктивного досудового розслідування, не виконувати процесуальні рішенні, у тому числі вироку суду, оскільки підозрюваний є працездатною особою.

Окрім цього, враховуючи факт, що на даний час ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення корисливої спрямованості, шляхом допомоги особам чоловічої статті ухилятися від військової мобілізації під час введеного в Україні військового стану.

Стан здоров`я ОСОБА_4 та вік не перешкоджають обранню відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прошу суд врахувати практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується тощо.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , вчинив тяжкий злочин з корисливих мотивів, що може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню, повного, всебічного розслідування шляхом знищення та спотворення нею речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному провадженні;

- особиста порука не можливо застосувати у зв`язку з тим, на адресу слідчого управління та прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного, оскільки ніхто не наважується поручитися за неї, що негативно характеризує її особистість;

- домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що перебуваючи на волі підозрюваний матиме можливість впливати на свідків та іншого підозрюваного по даному кримінальному провадженню, зокрема шляхом погроз що може виражатися телефонними дзвінками від нього або третіх осіб, зокрема свідку ОСОБА_8

- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_4 , рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так, згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини з аналогічних питань, а саме рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 № 12050/04, у якому Європейським судом підкреслено важливість оцінки, при визначенні розміру застави, шкоди, завданої злочином, рівня відповідальності підозрюваного та тяжкості злочину. При цьому Європейським судом з прав людини визнано правильним підхід національного суду Іспанії щодо необхідності врахування вказаних чинників за наявності сумнівів у тому, що застава, сума якої визначатиметься виключно пропорційно до майнового стану підозрюваного, зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передусім щодо участі у судовому розгляді справи. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні який ця особа обвинувачується. Суд вважає, що забезпечення більш високого стандарту охорони прав людини вимагає більш суворості в оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Відтак, професійне середовище, теж має братися до уваги при визначенні суми застави з метою забезпечення її ефективності як засобу попередження ухилення від юридичної відповідальності.

Враховуючи характер кримінального провадження, розслідуваного відносно ОСОБА_4 , а саме вчинення тяжкого злочину, беручи до уваги суспільний резонанс, який виник у зв`язку із викриттям факту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також враховуючи його зухвалість, що свідчить про нехтування останнім принципами законності та верховенства права, є підстави вважати, що застава навіть у максимальному розмірі, визначеному ст. 183 КПК України, відповідно до ступеню тяжкості вчиненого злочину, не зможе забезпечити реалізацію мети обрання запобіжного заходу. У зв`язку із чим, враховуючи виключність випадку, розмір застави ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, має бути вище встановленої межі.

Враховуючи, що під час проведення обшуків в автомобілі та за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_4 виявлено та вилучено грошові кошти в загальній сумі близько 2 500 000 грн. Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_4 з метою приховування отриманих неправомірних вигод, 02.06.2023 придбав автомобіль AUDI E-TRON, 2022 року випуску, ринкова вартість якого становить 2 000 000 грн., який зареєстрував на свою дружину ОСОБА_9 , але фактично користується останній.

Окрім того, при визначенні розміру застави, судом береться до уваги сукупний дохід підозрюваного ОСОБА_4 , а саме 258 201, 94 грн., за період з жовтня 2022 по жовтень 2023 року, стан його здоров"я та ступінь інвалідності, які підтверджуються документами наданими стороною захисту.

З урахуванням викладеного, підозрюваному ОСОБА_4 слід визначити розмір застави, який забезпечить виконання ним, передбачених КПК України обов`язків та належну процесуальну поведінку, що на думку суду повинен складати не менше 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати до уповноваженого органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, працюючого у спеціальному неврологічному МСЕК КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради, на посаді лікаря-терпаевта, зареєтрвованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 48 діб, а саме з 13 год. 30 хв. 26 жовтня 2023 року до 13 год. 30 хв. 12 грудня 2023 року з визначенням застави у розмірі 536 800 грн.,

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 12 грудня 2023 року.

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання про обрання запоібіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про його задоволення.

Призначити заставу в розмірі 536 800 гривень, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_10 звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області (розрахунковий рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ЗКПО 26304855, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу застава.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати до уповноваженого органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Уповноважена службова у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_4 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_4 у разі внесення застави визначити по 12 грудня 2023 року.

Підозрюваного ОСОБА_4 взяти від варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1