ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 950/3459/23 Номер провадження 11-сс/814/129/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 06 грудня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність СВ ВП №3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП у Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою №257 від 22 листопада 2022 року.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що в зазначеній вище заяві відсутні достатні об`єктивні дані про те, що описані в ній події свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а припущення заявника з приводу вчинення кримінального правопорушення та сумніви у достовірності підписів у тексті договору про надання правничої допомоги, укладеного між особами, які не оспорювали і не оспорюють легітимності даної угоди, не потребують попередньої оцінки та не є підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 06 грудня 2023 року та зобов`язати СВ ВП №3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП у Сумській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч.3, 4 ст.358 КК України, за поданою ним заявою, повідомити його про початок, результат і закінчення досудового розслідування. Свої апелянт вимоги мотивує тим, що слідчий суддя належним чином не мотивував постановлене рішення та не врахував те, що: органом поліції безпідставно й у порушення вимог ст.214 КПК України не було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його ( ОСОБА_6 ) заявою про вчинення кримінальних правопорушень №257 від 22 листопада 2022 року; без проведення досудового розслідування немає підстав стверджувати про відсутність факту вчинення кримінальних правопорушень, при цьому, за наявності доказів їх вчинення.

Учасники провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та до суду не з`явились, клопотань про вікладення судового засідання не заявляли. Водночас ОСОБА_6 у апеляційній скарзі просив здійснювати її розгляд за його відсутності та до початку апеляційного розгляду направив клопотання, в якому підтвердив обізнаність із датою, часом та місцем судового засідання апеляційної інстанції, просив проводити апеляційний розгляд за його відсутності або в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням особистих засобів зв`язку з особистого кабінету в електронній системі. Разом з тим, ОСОБА_7 не вийшов на зв`язок для участі в судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням особистих засобів зв`язку.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, не перешкоджає проведенню розгляду.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України регламентує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цим вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

Виходячи з положень п.2 ч.3 ст.407, п.3 ч.1 ст.409 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу і постановляє нову ухвалу з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч.1 ст.412 КПК України).

Окремою ж формою судової діяльності є судовий контроль за додержанням законів органами дізнання, досудового слідства та прокурором, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер такої діяльності щодо судового контролю в рамках кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

На підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 3 ст.358 КК України передбачено відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб.

За ч.4 ст.358 КК України відповідальність визначена за використання завідомо підробленого документа.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 подав до ГУНП у Сумській області заяву від 22 листопада 2022 року №257 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 4 ст.358 КК України, за фактом підробки підпису в договорі про надання правової допомоги та подальшого використання цього підробленого офіційного документа в суді, навівши в заяві обставини, за яких, на його думку, були вчинені кримінальні правопорушення, та зразки підписів із різних документів, один із яких він уважає підробленим (а.п.4).

Попри це станом на час апеляційного розгляду ГУНП у Сумській області відповідні відомості за даною заявою про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, а її розглянуто в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», що підтверджується повідомленням ГУНП у Сумській області №49/к-289 від 24 жовтня 2023 року (а.п.6).

Однак положеннями з ч.1 ст.214 КПК України унормовано, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Ураховуючи те, що заява ОСОБА_6 від 22 листопада 2022 року №257 містить відомості про вчинення кримінальних правопорушень, уповноважена особа зобов`язана була невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що залишилось поза увагою слідчого судді.

І хоча колегія суддів погоджується з тим, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проте в даному конкретному випадку заява ОСОБА_6 відповідала цим вимогам, а слідчий суддя вдався до встановлення та перевірки фактичних обставин, зазначених у заяві апелянта, зокрема, шляхом надання оцінки долученим до справи даних проведеної органом поліції перевірки заяви, що є неприпустимим на стадії виконання вимог ч.1 ст.214 КПК України.

Окрім того, така перевірка та встановлення наявності/відсутності стверджуваних заявником ознак кримінальних правопорушень має здійснюватись у рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у порядку, визначеному КПК України, а не Закону України «Про звернення громадян».

Варто зауважити, що Закон України «Про звернення громадян» має свою мету і певним чином урегульовує питання взаємодії громадян з державними органами, у тому числі з органами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування. Між тим, є неприйнятною підміна нормами цього Закону України положень, які визначають порядок реагування державних органів на одержання інформації про кримінальні правопорушення.

Так, відповідно до преамбули Закону України «Про звернення громадян» він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Водночас, якщо особа звертається із заявою до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінальних правопорушень, і заява містить наведення відомостей про кримінальні правопорушення, то цю заяву неправильно розцінювати як таку, в якій реалізується право особи на внесення пропозицій щодо вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах, і відповідно вирішувати її за приписами Закону України «Про звернення громадян», а не крізь призму приписів ст.214 КПК України.

Допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для його скасування.

На підставі викладеного вище, оскаржувану ухвалу належить скасувати та постановити нову ухвалу про зобов`язання уповноваженої особи органу досудового розслідування внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень.

В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя послався на те, що заяву ОСОБА_6 було передано на розгляд до ВП №3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП у Сумській області, однак оскільки апелянт із заявою про кримінальні правопорушення звернувся до ГУНП у Сумській області, то зобов`язання виконати вимоги ст.214 КПК України слід покласти на ГУНП у Сумській області, при цьому, не вирішуючи наперед питання щодо правил підслідності.

У контексті наведеного вище колегія суддів слідує правовій позиції, викладеній у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі №640/5023/19, у якій зазначено, що ст.214 України не містить вимоги про дотримання при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань правил підслідності і вказівки на можливість не вносити відомості, якщо кримінальне правопорушення не підслідне органу.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, оскільки слідчий суддя/суд апеляційної інстанції за результатами розгляду провадження щодо оскарження бездіяльності, яка полягає у невиконанні вимог ст.214 КПК України, не має повноважень на зобов`язання органу досудового розслідування на внесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань із конкретною попередньою правовою кваліфікацією, визначення якої належить до виключної компетенції дізнавача, слідчого, прокурора, а також на вчинення подальший дій у провадженні - повідомлення про результат і закінчення досудового розслідування, про що порушується питання апелянтом.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 06 грудня 2023 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу ГУНП у Сумській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за заявою ОСОБА_6 від 22 листопада 2022 року №257, про що повідомити заявника у строки, визначені ст.214 КПК України, з урахуванням положень ст.28 КПК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4