Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1172/21
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
Іменем України
Ружинський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Крилівка Ружинського (Бердичівського) району, українця,
громадянина України, освіта середня, пенсіонера, який проживає за адресою:
раніше не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
Згідно обвинувального акту, 26 грудня 2020 року близько 17 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перебували поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить останньому.
Між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна суперечка.
В цей же час та в цьому ж місці, за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник умисел направлений на заподіяння тілесних входжень ОСОБА_7 . Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 взяв до рук сталеві вила з дерев`яним держаком, та умисно наніс металевою частиною вил 2 удари в область обличчя та 1 удар в область грудної клітки ОСОБА_7 .
В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 потерпілому заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садни на носі та синця на передній поверхні грудної клітки, забійної рани на чолі посередині, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_4 , згідно обвинувального акту обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений подав до суду клопотання, згідно якого, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав. Просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі вимог ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження.
Захисник обвинуваченого повністю підтримав клопотання обвинуваченого та просив суд закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого.
Представник потерпілого, у судовому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання обвинуваченого.
Прокурор в судовому засіданні просить клопотання обвинуваченого задовольнити, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п.2 ч.1ст.49 КК України.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.
Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.
За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України).
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме у спричинення 26.12.2020 року потерпілому ОСОБА_7 , умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Згідно вимог ст. 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України (у редакції чинній на час його вчинення), за ступенем тяжкості є кримінальним проступком.
Згідно п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що подія кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце 26.12.2020 року, тобто на даний час минуло більше 3 років, що є підставою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.
Зі змісту ст.ст. 284 - 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України.
Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.
Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Згідно із практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України (постанова від 12 листопада 2019 року, справа ЄУН 566/554/16-к).
Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_4 є кримінальним проступком за який передбачено покарання у виді обмеження волі, та з моменту вчинення інкримінованого кримінального правопорушення минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити, звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закривши стосовно нього кримінальне провадження за ч.2 ст.125 КК України.
Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов слід залишити без розгляду та роз`яснити позивачу про можливість вирішення його у цивільному судочинстві, оскільки повний розгляд даного позову у кримінальному провадженні не відбувся.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
З огляду на викладене та керуючись ст.49, ч.2 ст. 125 КК України, ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ст.369-372 КПК України, суд,
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Цивільний позов ОСОБА_7 залишити без розгляду, роз`яснивши йому що відповідно до ч.7 ст.128 КПК України він має право звернутися з цивільним позовом повторно, у порядку цивільного судочинства.
Речові докази: двоє металевих вил з дерев`яним держаком, які зберігається в камері схову Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області - знищити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1 .