В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 0001234 від 17.08.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого не офіційно, вдівця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.04.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 17.08.2023 року приблизно о 00:00, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 4-Б, знайшов, тим самим незаконно, без мети збуту придбав один поліетиленовий зіп- пакет з психотропною речовиною - амфетамін.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 підняв з землі вказаний поліетиленовий зіп- пакет з психотропною речовиною - амфетаміном, та роздивившись його, впевнився, що дійсно в ньому міститься психотропна речовина - амфетамін, тим самим його незаконно придбав та помістив до правої кишені джинсових шортів в якій був одягнутий, де став незаконно зберігати при собі, для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, 17.08.2023 року о 00:35, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 65, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_4 , який під час проведення огляду місця події, добровільно надав для вилучення один поліетиленовий зіп- пакет з психотропною речовиною - амфетамін, масою 1, 469 г, яку ОСОБА_4 , будучи засудженим 28.04.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України незаконно придбав та зберігав при собі для подальшого особистого вживання, без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що дійсно, 17.08.2023 року о 00:00 за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 4-Б, знайшов поліетиленовий зіп-пакет, всередині якого знаходилася психотропна речовина - амфетамін, та помістив його до кишені своїх джинсових шортів. 17.08.2023 року приблизно о 00:35 він був зупинений працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 65, на їх запитання він зізнався, що у нього є заборонені речовини, тому працівниками поліції під час огляду місця події у нього було виявлено та вилучено психотропну речовину, яку він придбав та зберігав для власного вжитку. Зокрема показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце вчинення ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. Визнав, що знав про кримінальне провадження щодо нього за ч. 1 ст. 309 КК України у 2023 році. У скоєному щиро каявся, готовий понести покарання відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст їх обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Винуватість ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання судом має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Також, суд враховує, що обвинувачений має постійне місце проживання, задовільний стан здоров`я, спосіб життя (раніше судимий, працює неофіційно, має дівчину); на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, пом`якшуючу обставину; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України; відношення обвинуваченого до вчиненого (вину визнає, кається у вчиненому, готовий понести покарання відповідно до законодавства України); ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій; відсутність завданої шкоди. Також суд враховує поведінку обвинуваченого, який під час судового розгляду кримінального провадження неодноразово ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим судом до нього не одноразово було застосовано приводи, та перешкоджав суду у розгляді справи у розумні строки.

У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 реальне покарання у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 71 КК України, ураховуючи його засудження за вироком суду від 28.04.2023 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.04.2023 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до 1 року обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив під час іспитового строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України. Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.04.2023 року, до покарання за даним вироком, з урахуванням положень ст. 72 КК України, остаточно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) день.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/43554-НЗПРАП від 27.09.2023 року у сумі 1912 грн 00 коп.

Речові докази, а саме:

- поліетиленовий спец пакет, в середині якого - психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, масою - 1,469 г, що переданий в камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві відповідно до квитанції № 04-01234 від 11.10.2023 року - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1