Справа № 138/3696/23
Провадження №11-сс/801/48/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: кИЪВСЬКА т.б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

із секретарем ОСОБА_4

з участю:

представника скаржниці - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали скарги за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 грудня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000536 від 25.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 грудня 2023 року накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000536 від 25.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя прийшов до переконання, що прокурор довела, що вказані документи можуть бути використані, як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметами, що могли бути набутими кримінально протиправним шляхом, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або знищення.

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 не погодився із оскаржуваною ухвалою, оскільки слідчим суддею було порушено норми кримінального процесуального законодавства та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема відповідно до звіту автоматизованого розподілу справи, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було отримано слідчим суддею 25.12.2023отримано клопотання прокурора про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000536 від 25.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. 26.12.2023 року адвокатом подано заяву про ознайомлення із матеріалами справи в електронному вигляді, однак судом не було переведено в електронну форму процесуальні та інші документи по справі, що надійшли до суду в паперовому вигляді. 26.12.2023 року адвокатом о 16.28 год. на електронну адресу надійшла повістка про виклик в судове засідання, де вказано , що судовий розгляд призначено на 27.12.2023 року об 11.00 год. 26.12.2023 року о 17.28 год. на електронну пошту адвокатом отримано від суду скановані копії клопотання про арешт майна. Враховуючи, що підготовка до судового засідання та ознайомлення із матеріалами займає певний час, а також, враховуючи, що інші справи, де приймає участь адвокат, були вже призначені, апелянтом слідчому судді було направлено клопотання про перенесення судового розгляду. Проте, слідчим суддею клопотання прокурора про арешт майна було розглянуто і винесено ухвалу датою 26.12.2023 року.

Посилаючись на вищенаведені обставини, представник заявника ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою призначити новий розгляд клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000536 від 25.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Прокурор ОСОБА_8 в судове засідання не заявилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 у її відсутність, заперечила проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення адвоката ОСОБА_9 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1ст.370КПК України передбачає,що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Разом із тим, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, зазначених вимог закону не дотримався з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Стаття 172 КПК України встановлює порядок розгляду клопотання про арешт майна, зокрема, ч. 1 зазначеної статті передбачає, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

При цьому, розгляд такого клопотання без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, можливе лише щодо майна, яке не було тимчасово вилученим та якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КПК України, суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.

Так, з матеріалів справи, копії судової повістки Могилів-Подільського міськрайонного суду вбачається, що апелянта було сповіщено про призначення розгляду клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна 27.12.2023 року о 10.00 год. та 11.00 год., разом із цим оскаржувана ухвала винесена 26.12.2023.

Крім того, в матеріалах справи наявна телефонограма, згідно якої заявнику ОСОБА_6 повідомлено, що розгляд призначено на 26.12.2023 15.00 год.

Водночас, адвокатом ОСОБА_5 26.12.2023 до початку судового засідання, було подано клопотання про перенесення судового засідання, у зв`язку необхідністю часу для підготовки, просив перевести документи в електронний засіб і надіслати йому на електронну пошту для ознайомлення.

Крім того, в матеріалах наявна заява адвоката ОСОБА_5 , датована 26.12.2023 про перенесення судового засідання, посилаючись на те, що 26.12.2023 року о 17.28 год. ним отримано скановані копії справи за клопотання прокурора, крім того, наступного дня, а саме 27.12.2023 року у нього вже призначені інші судові засідання, в яких він приймає участь, проте слідчим суддею зазначене клопотання не було взято до уваги.

Разом із цим, будь-яких даних щодо необхідності розгляду зазначеного клопотання без виклику власника майна або його представника для забезпечення арешту майна, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, органом досудового розслідування слідчому судді суду 1-ої інстанції надано не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при постановлені ухвали допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, розглянувши клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000536 від 25.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, незважаючи на наявність клопотання представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 , про перенесення судового засідання, без участі заявника та його представника, що призвело до порушення права на захист останніх та перешкодило суду, ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення та, як наслідок, тягне за собою скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду клопотання т.в.о. начальника сектору дізнання іншим слідчим суддею, при умові зміни дати судового розгляду. Про що зазначає адвокат в судових дебатах та апеляційній скарзі.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, ч. 1 ст.412 КПК України наголошує на тому, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для задоволення апеляційної скарги представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 , скасування ухвали слідчого судді як постановленої з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону та призначення нового судового розгляду клопотання прокурора ОСОБА_10 про накладення арешту на майно в суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 грудня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000536 від 25.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3