ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0002877 від 28.07.2023 року за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та першого заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 жовтня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.11.2020 року за ст.ст. 307 ч.3, 69 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено обраний тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 встановлено рахувати з моменту затримання 28 липня 2023 року.

Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Стягнуто з ОСОБА_6 витрати на проведення судової експертизи в розмірі 956 грн на користь держави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказаний вирок прокурор та захисник в інтересах обвинуваченого подали апеляційні скарги.

_________________________________________________________________

ЄУНСС: 727/9439/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Провадження №11-кп/822/460/23 Суддя-доповідач:

ОСОБА_1 своїй апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Не оспорюючи висновків суду в частині обставин вчинення кримінального правопорушення, кваліфікації дій ОСОБА_6 та доведеності його винуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення, вважає, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано при призначенні покарання обтяжуючу обставину рецидив злочину, оскільки ОСОБА_6 після відбуття призначеного покарання за попереднім вироком, за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, належних висновків для себе не зробив, а знову під час не знятої та не погашеної судимості, став на злочинний шлях та вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, яке відноситься до категорії тяжких.

Зазначає, шо судом невірно визнано обставиною, що пом`якшує покарання добровільне відшкодування завданої шкоди, оскільки в день вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України, а предмет кримінального правопорушення вилучено та згідно з постанови слідчого визнано речовим доказом та передано потерпілому на відповідальне зберігання.

Окрім того, звертає увагу, що судом першої інстанції не надано належної оцінки даним, які характеризують особу обвинуваченого, а саме перебування під спостереженням у лікаря нарколога з 2018 року з діагнозом «гостра інтоксикація марихуаною та амфетаміном» та вчинення раніше умисного особливо тяжкого злочину.

Таким чином, вважає, що районним судом безпідставно застосовано положення ст.69 КК України, внаслідок чого призначено ОСОБА_6 надто м`яке покарання.

Захисник у своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок та призначити ОСОБА_6 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Вказує, що вирок районного суду є надто суворим.

Зазначає, що ОСОБА_6 визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, та шкода потерпілому повністю відшкодована, по місцю роботи характеризується позитивно, на утриманні має троє малолітніх дітей, є особою молодого віку.

Дані обставини вважає такими, що дають підстави застосувати положення ст. 69 КК України і призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , в період непогашеної судимості вчинив умисний корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану при наступних обставинах:

Так, 28 липня 2023 року, в період часу з 13 год. 44 хв. по 13 год. 45 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: вул. Корсунська, 2а, м. Чернівці, діючи в умовах воєнного стану, який був введений на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, таємно, умисно, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто вважаючи, що діє непомітно для оточуючих, шляхом вільного доступу із незачиненого автомобіля марки «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який був припаркований за адресою: вул. Корсунська, 2а, м. Чернівці, із пасажирського переднього сидіння здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Хіаоті Redmi M1906G7E», 64 GB, зеленого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи від 02.08.2023 року №СЕ-19/126-23/6527-ТВ, становить 3251 грн. 83 коп.

В подальшому, ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за кваліфікуючою ознакою в умовах воєнного стану.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник підтримав подану апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги прокурора.

Обвинувачений підтримав апеляційну скаргу свого захисника та заперечив проти апеляційної скарги прокурора.

Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Потерпілий, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, до апеляційного суду не з`явився та не повідомив причини неявки, що у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає подальшому судовому розгляду апеляційної скарги обвинуваченого та захисника.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, останнє слово обвинуваченого, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 та доведеність його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, апелянтами не оспорюються, то ці обставини колегією суддів в апеляційному порядку не перевіряються.

Що стосується покарання, призначеного ОСОБА_6 , колегією суддів встановлено наступне.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є раніше судимим, перебуває під спостереженням у лікаря-нарколога з 2018 року з діагнозом «Гостра інтоксикація марихуаною та амфетаміном», за місцем проживання характеризується позитивно, та обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування збитків потерпілому. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Врахувавши всі обставини, суд дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_6 ст. 69 КК України і призначення йому міри покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.4 ст. 185 КК України, у виді 3 років позбавлення волі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду та вважає, що дане покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Посилання прокурора на те, що районним судом безпідставно визнано обставиною, що пом`якшує покарання добровільне відшкодування завданої шкоди є слушними, однак такими, що не впливають на вид та міру покарання, призначені судом першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує, що даним кримінальним правопорушення фактично не завдано шкоди потерпілому, а відтак не настало суспільно небезпечних наслідків.

Колегія суддів вважає, що наявність пом`якшуючих обставин щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину в сукупності з даними про особу обвинуваченого та обставинами вчинення кримінального правопорушення свідчать про істотне зниження суспільної небезпечності вчиненого злочину та є достатніми для застосування положень ст.69 КК України і призначення покарання нижче від найнижчої межі санкції ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, прокурором в обвинувальному акті обставинами, що пом`якшуюсь покарання визнано щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, а обставин, що обтяжують покарання не встановлено ( т.2 а.к.п.1-3).

Всупереч доводам прокурора, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_6 вчинив злочин в умовах незнятої та непогашеної судимості, раніше судимий, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний корисливий злочин, та з цих підстав не застосовано положення ст. 75, 76 КК України, з чим колегія суддів погоджується.

Доводи захисту про те, що призначене судом покарання є надто суворим, колегія суддів вважає також необґрунтованими, оскільки судом враховано всі дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, про які твердить захист, і в межах дискреційних повноважень призначено ОСОБА_6 покарання із застосування ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі, яке буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_6 за місцем роботи характеризується позитивно та на утриманні має трьох малолітніх дітей, є помилковими та не стосуються даного кримінального провадження.

Крім цього, погоджуючись з позицією суду першої інстанції, колегія суддів враховує також практику Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Отже, в результаті апеляційного перегляду судового рішення, колегією суддів не встановлено таких порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок.

Істотних порушень, які б стали безумовною підставою для зміни чи скасування вироку, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційні скарги прокурора та захисника задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги першого заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 жовтня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

21.12.2023 року

(дата засвідчення копії)