Справа № 303/2259/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4

за участі учасників судового розгляду: обвинуваченого - ОСОБА_5 , його захисника - ОСОБА_6 , представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні №11-кп/4806/539/23 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 серпня 2023 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , строком на 60 днів по 27 жовтня 2023 року включно.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовлено.

З матеріалів вбачається, щоу провадженні Мукачівського міськрайонного судом Закарпатської області розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.5 ч.2 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України.

Від прокурора надійшло письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 . В обґрунтування своєї позиції зазначив, що до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який закінчується 07.09.2023. До вказаного часу судове провадження не може бути завершене, ризики, які служили підставою для обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відпали. Судові засідання не відбувалися через клопотання сторони захисту, сторона обвинувачення не затягує розгляд справи. Крім того, обвинувачений ще не допитаний, підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який не вбачається. В зв`язку з цим прокурор просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 діб.

Крім того, захисником подано до суду письмове клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду та прийняти нову, якою змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою й застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Просить врахувати, що ОСОБА_5 є хворою людиною. Згідно інформації медичної частини УВП № 9 Філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінальної виконавчої служби України» у Чернівецькій, Івано-Франківській, Закарпатській та Тернопільській областях (лист від 17.03.2023 №№584/ЧН-23 по прибуттю до установи 24.11.2022 ОСОБА_5 встановлений діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ступеню).

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, представника потерпілого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора, неявка якого, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України не перешкоджає її розгляду. З матеріалів контрольного провадження вбачається, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні твердження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.

Так, на переконання колегії суддів, при вирішенні питання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що інкриміновані останньому кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів. Суд враховує тяжкість покарання, зокрема у виді позбавлення волі, що загрожує в разі визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винним в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 дані про особу обвинуваченого, а також, те, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Всупереч доводів апеляційної скарги, висновок суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними судом доказами, яким дана належна оцінка.

Разом із тим, суд першої інстанції дав належну оцінку фактам відсутності обставин, які би перешкоджали триманню обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та необхідності проведення судом процесуальних дій, а також дослідження доказів.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду про те, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вищевказані обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать і про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового провадження та запобігання вищевказаних ризиків, які продовжують існувати, при цьому стороною захисту, в свою чергу, не спростована наявність таких.

Так, апеляційний суд звертає увагу на те, що ні ОСОБА_5 ні стороною захисту фактично не надано жодних доказів, зокрема й даних про особу обвинуваченого, відомостей про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, які би давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не ухилятиметься від суду, не перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, і що до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

З огляду на вищевказане, доводи апеляційної скарги захисника про те, що наведені у клопотанні прокурора ризики ґрунтуються виключно на припущеннях, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, більш того, місцевим судом обґрунтовано зазначено чому суд дійшов саме таких висновків і що вони підтверджуються матеріалами кримінального провадження, і з такою мотивацією погоджується і суд апеляційної інстанції.

Тому, колегія суддів вважає, що продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, обгрунтовано взяв до уваги і положення ст. 183 КПК України, та не визначив розмір застави у кримінальному провадженні.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинені кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу обвинуваченого, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не впливають та не спростовують наявність ризиків, описаних в оскаржуваній ухвалі, що в свою чергу унеможливлює зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, або визначення розміру застави.

Тому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419,422-1 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 серпня 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді