19.12.2023 Справа № 639/5471/23
Провадження №1-кс/642/4039/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м.Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 по справі №639/5471/23,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 перебуває скарга на дії та бездіяльність начальника ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР в порядку 303 КПК України.

18.12.2023 від заявника ОСОБА_3 надійшла заява про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 , яка в порядку ст.35 КПК України передана для розгляду слідчому судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 .

На обґрунтування заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 зазначено, що остання має заборону і обмеження на здійснення судочинства, оскільки відкрила провадження та призначила судове засідання по скарзі ОСОБА_3 у справі 639/5471/23 в неврегульованому реальному конфлікті інтересів, оголошеному позивачем ОСОБА_3 судді ОСОБА_4 у справі 639/5935/23.

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином, будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило.

Скаржник ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, що не перешкоджає розгляду її заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (iі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону № 2453-VI).

Вимогами Закону № 2453-УІ передбачено, що судді зобов`язані своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядали і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (пункт 1 частини четвертої статті 54 цього Закону).

Частина 1 ст. 75 КПК України містить перелік обставин, які унеможливлюють участь судді у кримінальному провадженні, пунктом 4 якої передбачені інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Так, КПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, однак такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка подає заяву про відвід судді.

При розгляді заяви про відвід, суд виходить з суб`єктивної оцінки стороною у справі щодо дій головуючого судді. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, заява про відвід судді має бути задоволена, якщо сторона має сумнів у безсторонності останнього, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Суд враховує зокрема, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IY, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права " ... якщо до складу суду існують сумніви в безпристрасності і справедливості, то такий суд повинен заявити самовідвід. Кожен суддя, у відносинах безпристрасності, якого є сумніви, повинен вийти із складу суду, розглядаючи справу. Інакше є недовіра" (Пьєрсак проти Бельгії, "Лангбергер проти Швеції". Критерії правової впевненості у справедливому розгляді судових справ підтверджені також у справі "Барановський проти Польщі №12718/87" та рішення у справі "Стіл проти Сполученого королівства" від 23.09.98 року.

Заяником ОСОБА_3 не наведено жодного доказу, який би свідчив про наявність та вчинення дій під час неврегульованого реального конфлікту інтересів слідчого судді ОСОБА_4 , при розгляді провадження.

В зв`язку з цим, заява про відвід задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 75, 81, 82, 107, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 по справі №639/5471/23 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5