Справа № 750/1487/24
Провадження № 1-кп/750/229/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м.Чернігова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359 від 26.01.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

23.12.2023 більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з поверхні стола у кухні таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GalaxyA04ESM-A042F» вартістю 3836 грн 80 коп, котрий належить ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні злочину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, правову кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини справи не оспорював та показав, дійсно взяв телефон. Розуміє, що так вчиняти неможна. Йому дуже соромно, тому і не повернув сам телефон наступного дня потерпілому. Телефон віддав своєму знайомому. З потерпілим не спілкується.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що з обвинуваченим є сусідами та знайомі з 1985 року, коли заселилися в будинок. Наразі має до обвинуваченого неприязні відносини, бо довіряв йому, але він вчинив крадіжку. В той день, 23.12.2023 після розпиття спиртних напоїв з обвинуваченим, останній пішов додому. Зранку він виявив зникнення телефону. Обвинувачений тривалий час заперечував той факт, що телефон взяв він. Тому в січні 2024 року потерпілий подав заяву до поліції з приводу зникнення мобільного телефону. Телефон йому повернула поліції, в ньому були всі дані знищені. Зараз з обвинуваченим не спілкується. Претензій до обвинуваченого не має.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, а інкриміноване обвинуваченому діяння доведене у повному обсязі.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані правильно за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст.66 КК України визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує його вік, сімейний стан, наявність на утриманні дитини, те, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога він не перебуває, не працює, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують призначення покарання, а також те, що обвинувачений з урахуванням положень ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин, критичне засудження ним власних дій та поведінки в судовому засіданні, правдиві показання про обставини вчинення злочину, та вважає за необхідне призначити основне покарання обвинуваченому у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з огляду на обставини, що пом`якшують покарання.

Крім того, в даному конкретному випадку судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, особа обвинуваченого, позиція сторони обвинувачення, потерпілого, який не заперечував проти призначення обвинуваченому покарання із іспитовим строком, та той факт, що застосування ст.75 КК України не забороняється в випадку, якщо існує можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Суд вважає, що це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої поведінки обвинуваченого.

Також, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 обов`язки, відповідно до вимог частин 1, 3 ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо долі речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung» залишити у розпорядженні потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м.Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1