КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 361/6992/23

Суддя в суді першої інстанції: ОСОБА_2

Провадження № 3-зв/824/26/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_3, розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_4 у справі про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 у прибуток держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. (а.с. 121-122).

Не погодившись з вказаною постановою, 28 вересня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою (а.с. 131-139).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2023 року для розгляду апеляційної скарги визначено головуючу суддю ОСОБА_4 (а.с. 148).

Розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_5 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2023 року було призначено на 30 жовтня 2023 року о 10 год. 00 хв.

У судовому засіданні 30 жовтня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_5 заявив відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_4 Заява про відвід обґрунтована тим, що під час судового засідання суддя ОСОБА_4 відхилила клопотання захисника про повернення протоколу про адміністративне правопорушення з матеріалами справи на доопрацювання до Броварського районного управління поліції Головного управління поліції в Київській області, окрім цього безпідставно відхилила клопотання про виклик свідків ДТП та судових експертів Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для роз`яснення висновку експерта № КСЕ-19/111-23/29505 від 07 липня 2023 року. Вважає, що суддя ОСОБА_4 не може приймати участь у розгляді даної справи, оскільки викликає обґрунтовані сумніви в її неупередженості під час розгляду справи (а.с. 167-169).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 жовтня 2023 року вирішення питання про відвід передано судді-доповідачу ОСОБА_3 (а.с. 172).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про відвід, суд дійшов до висновку, що заявлений відвід є необґрунтованим та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року кожна людина має право при визначенні її громадських прав та обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Таким чином кожній людині гарантується справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду такої заяви про відвід.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно положень ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п.53 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява №17283/02); п.19 рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява №48068/06), а Конституційний суд України у п.3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011), та аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним».

Крім того, Європейський суд з прав людини зауважував, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» від 21 лютого 1984 року (пп. 52-54), «Лауко проти Словаччини» від 02 вересня 1998 року (пп. 56-59), ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» від 17 листопада 2009 року).

Рада суддів України у пункті 4 рішення від 08 червня 2017 року № 34 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства можливе застосування чинних процесуальних норм за аналогією.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

З системного аналізу положень закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Підставою, яка викликає сумнів в неупередженості судді ОСОБА_4, на думку захисника ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_1 , є відмова головуючого судді ОСОБА_4 в задоволені поданих клопотань про повернення протоколу про адміністративне правопорушення з матеріалами справи на доопрацювання, виклик свідків та виклик судових експертів.

Отже, в даному випадку має місце незгода захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_5 з процесуальними рішеннями суду щодо відмови у задоволенні його клопотань про повернення протоколу про адміністративне правопорушення з матеріалами справи на доопрацювання, виклик свідків та виклик судових експертів, що не може бути підставою для відводу.

Обставини, покладені в основу заяви про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_4, не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Таким чином у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ ОСОБА_3