Справа №592/3172/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - Бичков
Номер провадження 11-кп/816/1365/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в м. Суми, у режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 серпня 2023 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст.121 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави, яке обґрунтовано тим, судовий розгляд даного кримінального провадження до закінчення строку дії попередньої ухвали, якою останньому було продовжено запобіжний захід, не завершиться, а ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання такого запобіжного заходу, не зменшились та існують, і запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 серпня 2023 року клопотання прокурора було задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Не погодившись з таким судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні його клопотання та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що ні копії оскаржуваної ухвали, ні копії клопотання прокурора він не отримував.

Також, апелянт посилається на те, що заявляючи у своєму клопотанні про ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор їх наявність жодними доказами не підтвердив і фактично, вони є лише припущеннями прокурора.

Крім того, апелянт зазначає, що існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих, то даний ризик спростовується показаннями самих потерпілих, які просили у суді не вважати його обвинуваченим і не карати, та що до нього вони жодних претензій не мають і, навіть, згодні взяти його на поруки. З потерпілими у нього добрі стосунки.

При цьому, апелянт вказує, що будучи раніше під більш м`яким заходом, він жодного разу його не порушував, розгляду справи не перешкоджав і вчасно з`являвся до суду.

Посилаючись на практику ЄСПЛ, Конвенцію про захист прав та основоположних свобод, Конституцію України та національне кримінальне процесуальне законодавство, апелянт вважає, що до нього можливо було б застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж найсуворіший тримання під вартою.

Заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги - заперечував, просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вищезазначених вимог Закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, задовольняючи вказане клопотання, подане в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст.121 КК України, судом було враховано, що ризики, про які зазначав прокурор, на даний час не зменшились та залишаються актуальними.

При цьому, судом було враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується як у вчиненні нетяжкого, так і тяжких злочинів, і з огляду на тяжкість майбутнього покарання, яке загрожує останньому у разі доведеності його вини, існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду. Крім того, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, його репутацію, а саме, що він є особою, раніше неодноразово судимою, в тому числі, і за злочини проти власності, а також, життя та здоров`я, судом було встановлено ризики, передбачені ч.ч.3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, саме за наявності вказаних обставин, суд і дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з яким погоджується і колегія суддів в повному обсязі та ставити під сумнів його законність підстав не вбачає, оскільки запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, неможливо, на що обґрунтовано посилався у клопотанні прокурор.

Що стосується доводів апелянта про те, що існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих, спростовується показаннями самих потерпілих, які просили у суді не вважати його обвинуваченим і не карати, то матеріалами які надійшли на розгляд до апеляційного суду, вказані обставинине підтверджуються, а ті обставини, що будучи раніше в іншому провадженні під більш м`яким заходом, він жодного разу його не порушував, розгляду справи не перешкоджав і вчасно з`являвся до суду, не свідчать про те, що у даному кримінальному провадженні його процесуальна поведінка буде належною, а інших, беззаперечних обставин, які б свідчили про можливість застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, останнім не наведено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу і на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 становлять небезпеку для суспільства, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 серпня 2023 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3