Справа № 367/8414/23
Провадження по справі № 1-кп/367/975/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Ірпені під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 вересня 2023 року за № 0003942 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буча, Київської області, громадянина України, освіта середня технічна, офіційно не працює, не одружений, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України №451/2023 від 26 липня 2023 року, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року №3275-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Усвідомлюючи вищевказані обставини, у ОСОБА_5 виник умисел на крадіжку майна в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_5 20.09.2023 близько 16:00 год. перебував за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Буча, вул. Києво-Мироцька, поблизу будинку 61-а, побачив належний потерпілому ТОВ «КРИПТЕКС24 ВОРЛД» електросамокат марки МК 089 серійний номер НОМЕР_1 , який стояв біля проїзної частини. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Одразу після цього, ОСОБА_5 , перебуваючи у тому ж місці в той же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля вищевказаного будинку, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, викрав належний потерпілому ТОВ «КРИПТЕКС24 ВОРЛД» електросамокат марки МК 089 серійний номер НОМЕР_1 .

У подальшому, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ТОВ «КРИПТЕКС24 ВОРЛД» матеріальний збиток на загальну суму 8200 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

24.10.2023 між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості, та сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 24.10.2023 і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину, викладеного в обвинувальному акті.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 24.10.2023, укладену між його підзахисним та прокурором.

Прокурором долучено письмову згоду прокурору від представника потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості, а також заяву від представника потерпілого про розгляд справи без його участі, в якій також повідомив, що цивільний позов заявляти не буде.

Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників судового провадження, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням сторонами було враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, посередньо характеризується за місцем проживання, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При цьому, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано правильно за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 24.10.2023 та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання з іспитовим строком, тривалістю 1 рік 6 місяців, та покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. При визначенні тривалості іспитового строку, суд враховує також долучені стороною захисту документи щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого, а також документи, які позитивно характеризують його особу.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати в даному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 315, 374-376, 475 КПК України, суд,- ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 24 жовтня 2023 року, укладену у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових 23 вересня 2023 року за № 0003942,між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речовий доказ по кримінальному провадженню: електросамокат марки МК 089 чорного кольору з індивідуальним номером на штрих коді 3, переданий на зберігання ОСОБА_7 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1