Справа № 713/3048/23
Провадження №1-кп/713/181/23
Вирок

Іменем України

15.11.2023 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 16.08.2023р. за №0000409 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця тa жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, не працючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 16.08.2022 близько 11:00 год., на березі русла р.Сірет в адміністративних межах с.Вовчинець Вижницького району, не маючи дозвільних документів на проведення руслорегулюючих робіт, умисно, за допомогою лопати видобув та загрузив у причеп мототрактора «ZUBR T-25 PLUS без реєстраційного номера, гравійно-піщану суміш в об`ємі 0,225 куб.м., з вмістом гравію в кількості 78,76%, яку мав намір перевезти до місця свого проживання в АДРЕСА_2 , спричинивши Берегометській селищній раді Вижницького району шкоду в сумі 253,26 грн. Згідно з «Переліком корисних копалин загальнодержавного значення», затвердженого постановою КМУ №827 від 12.12.1994р. сировина піщано-гравійна (галька, піщано-гальковий матеріал, гравій, ракуша) відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним в судовому засіданні, свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро кається, просить його суворо не карати. Вказав, що в господарстві терміново необхідно було гравійно-піщану суміш, але він являється непрацюючим та не може купити, тому пішов на поїхав на річку та викопав гравійно-піщану суміш, але цей час був затриманий працівником поліції. Зазначив, що завдана шкода відшкодована ним у повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасники судового провадження прокурор, обвинувачений та потерпілий не оспорюють фактичні обставини провадження і правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення знайшла своє підтвердження в судому засіданні, та суд кваліфікує його дії за ч.2 ст,240 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі статтею 65 КК України суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його тяжкість, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, з переліку, передбаченого в статті 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України класифікується як злочин невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він одружений, непрацюючий, з середньою освітою, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на д-обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

За таких обставин, суд ураховуючи вказані характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність обставин, що пом`якшують це покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у межах санкції ч.2 ст.240 КК України у виді обмеження волі із випробування. Цей вид покарання, на думку суду буде справедливим, необхідним і достатнім не тільки для виправлення обвинуваченого, але і для запобігання вчинення нових злочинів як ним, так і іншими особами.

При цьому суд вважає неможливим призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки він не працевлаштований, та в судовому засіданні не було встановлено наявність у нього майна, за рахунок якого він міг би сплатити штраф.

Застосування положень ст. 75 КК України, в даному випадку, суд вважає необхідним, враховуючи, що обвинувачений не заперечуючи своєї винуватості, готовий нести покарання за вчинене.

Суд знаходить, що обрані судом вид та міра покарання є необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого і недопущення в подальшому вчинення злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 та ст.124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 визнати наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на витрати за проведення судових експертиз в сумі 2390 грн.

Арешт, накладений ухвалою від 23.08.2023р. слідчого судді Вижницького районного суду на трактор марки «ZUBR T-25 PLUS з причепом без реєстраційного номера та на піщано-гравійну суміш - скасувати.

Речові докази по справі:

трактор марки «ZUBR T-25 PLUS з причепом без реєстраційного номера, який згідно розписки передано на зберігання ОСОБА_6 - повернути власнику ОСОБА_6 ..

Зразки піщано-гравійної суміші, як, згідно квитанції №536 поміщено в сейф-пакети та передано на зберігання поліцейському Вижницького РВП ОСОБА_7 повернути власнику Берегометській селищній раді Вижницького району.

Піщано-гравійну суміш, яка згідно ухвали від 23.08.2023р. слідчого судді Вижницького районного суду передано на зберігання до Лукавецького старостинського округу №1 повернути власнику Берегометській селищній раді Вижницького району.

ДВД-диск, який постановою від 17.08.2023 прилучено до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Совкову лопату, яка згідно квитанції №536 передано на зберігання поліцейському Вижницького РВП ОСОБА_7 конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст вироку негайно після проголошення вступної та резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_8