СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9571/23
пр. № 1-кп/759/1199/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000108 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.01.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого: 01.03.2023 Святошинським районним судом м. Києва за ст. 390-1 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в період часу із 12.04.2022 по 15.01.2023 вчиняв домашнє насильство відносно своєї матері, за що був притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, ст. 29 Конституції України, згідно якої кожна людина має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», належних висновків для себе не зробив, і 14.01.2023 знову вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 .

Так, 12.04.2022, близько 06.00 години, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , яке проявлялося у словесних образах, лайці, погрозах та проганянням із квартири, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої (притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно постанови суду від 04,05.2022 року).

Крім цього, 30.10.2022, близько 19.00 години, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме ображав, погрожував, нецензурно висловлювався, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої (притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, згідно постанови суду від 07.11.2022 року).

Крім цього, 12.12.2022, о 21 годині 16 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, фізичного та психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме: ображав та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої (притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, згідно постанови суду від 31.01.2023 року).

Крім цього, 15.01.2023, о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , висловлював словесні образи та погрози в адресу своєї матері - ОСОБА_5 чим вчинив психологічне домашнє насильство відносно останньої, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої (притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, згідно постанови суду від 13.02.2023 року).

Крім цього, ОСОБА_3 будучи особою, раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив і 14.01.2023, близько 21 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , діючи систематично, умисно, вчинив фізичне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 при цьому незважаючи на її похилий вік, вчинив конфлікт з останньою, в ході якого, перебуваючи у приміщенні кухні вищевказаної квартири реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння фізичного насильства своїми руками та ногами спричинив щонайменше 26 ударів по тілу ОСОБА_5 в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді:

- синців - в лівій щоці, в лівій завушній ділянці з розповсюдженням на передньо-бічну поверхню шиї до її нижньої третини, на правій щоці ближче до завушної області, на передній поверхні грудної клітки зліва між навколо грудиною та передньо-пахвовою лінією в проекції 2-4-го ребер, у верхньо-внутрішньому квадранті лівої грудної залози, на задній поверхні грудної клітки по заднє-серединній лінії на рівні 7-го шийного - 2-го грудного хребців, в правій лопатковій ділянці (3), в лівій лопатковій ділянці (3), в правій пахвовій ділянці, на задній поверхні правого плеча в середній третині та нижній третині, на задній поверхні правого ліктьового суглобу з розповсюдженням на задню поверхню правого передпліччя до середньої третини, на задній поверхні лівого плеча на всьому протязі (6), на переднє-зовнішній поверхні лівого передпліччя в верхній третині та нижній третині;

- саден в правій привушній ділянці, в лівій завушній ділянці (2), на - задній поверхні правого плеча в нижній третині та на задній поверхні правого ліктьового суглобу (2); лівій поперековій ділянці між середнє-пахвовою та лопатковою лініями на рівні 3-4-го поперекових хребців. Внаслідок вказаних протиправних діянь ОСОБА_3 завдав шкоди фізичному здоров`ю потерпілої, яка виразилася у заподіянні легких тілесних ушкодженнях.

Отже, ОСОБА_3 систематично вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_5 дії психологічного та фізичного насильства, що виражались у словесних образах з використанням нецензурних висловлювань у її бік, приниженні її честі і гідності, залякуванні, погроз в бік потерпілої та заподіянні останній тілесних ушкоджень, в результаті чого завдав систематичні психологічні та фізичні страждання ОСОБА_5 .

Багаторічна стресова сімейна ситуація, обумовлена діями ОСОБА_3 , в тому числі і в період часу з 14.04.2022 по 14.01.2023, стала для потерпілої істотно психотравмуючою, викликала формування та фіксацію негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку і супроводжується істотним погіршенням її соціального функціонування та суттєвим зниженням якості життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України за наведених вище обставин визнав частково та пояснив, що 14.01.2023 в нього виник конфлікт з матір`ю, оскільки в нього не було ключів від квартири. Його матір тоді покликала сусідку, яка прийшла в стані алкогольного сп`яніння, та почала кричати на весь під`їзд. Того дня він так і не потрапив до квартири та провів ніч на вулиці. Наступного дня, він пішов до сусідки, де перебувала його матір, щоб потрапити додому. Він намагався затягнути матір додому, бо вона не хотіла йти сама, щоб вона відкрила йому двері квартири, але вони впали на тумбу, звідки в його матері і з`явилися синці. Він свою матір ніколи не бив, хоча між ними часто словесні конфлікти. Він вживав алкоголь 14 та 15 січня, але не був п`яним.

Він знає, що відносно нього винесений заборонний припис, але одного разу прийшов до матері взяти свої речі, проте вона йому не відкрила двері. Йому відомо, що лише одного разу його було притягнуто до адміністративної відповідальності за домашнє насильство.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому обвинуваченні визнав частково, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України повністю підтверджується показаннями потерпілої , а також зібраними в ході досудового розслідування та ретельно перевіреними і дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка під час судового провадження дала суду показання про те, що її квартира останнім часом завжди відкрита, бо її син постійно губить ключі. 14.01.2023 перебуваючи в квартирі за місцем її проживання, вона побачила, що її син перебуває в неадекватному стані, та розуміючи, що їй небезпечно там залишатися самій, вона пішла до сусідки ОСОБА_7 та попросила її посидіти з нею. Коли вона з сусідкою підійшли до її квартири, то її син як раз виходив з квартири, та сусідка в нього запитала, скільки він ще буде знущатися над нею. Після чого, її син схватив сусідку за одяг та почав давити до стіни, а сусідка почала вириватися, а син її кинув на сходи, від чого сусідка втратила свідомість. В цей час, по сходам піднімалася цивільна дружина її сина - ОСОБА_8 , та з квартири вийшов ще сусід. Вона просила когось викликати швидку медичну допомогу, проте ніхто цього не зробив. Потім ОСОБА_7 піднялася, та обвинувачений схватив її за одяг та потягнув на перший поверх до її квартири, де їй погрожував, а потім пішов. Вона зайшла до квартири ОСОБА_7 , куди зайшла цивільна дружина ОСОБА_3 , яка крикнула обвинуваченому, що її б`ють. Потім до квартири знову повернувся обвинувачений, який побив сусідку ОСОБА_7 , а потім зайшов на кухню, де вона перебувала, та вдарив її кулаком по обличчю. Від удару вона впала, а її син продовжив її бити ногами без зупинки по голові. Потім сусіди відтягнули його від неї. Потім вона вибігла з квартири, викликала внучку, яка приїхала до неї, та вона з нею залишилася з нею ночувати. Вночі її син приходив та грюкав у двері, але вони йому їх не відкрили.

Обвинувачений неодноразово її душив, ображав її, вибивав двері до її кімнати. Всі протоколи про адміністративні правопорушення за вчинення домашнього насильства складалися в присутності ОСОБА_3

-протоколом проведення слідчого експеременту від 09.02.2023 року та відеозаписом до нього з участю потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до якого остання розказала і показала, як, коли і чим обвинувачений вчиняв відносно неї фізичне насильство.

-протоколом огляду місця події від 16.01.2023 року, відповідно до якого встановлено місце вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

-висновком судово-медичного експерта №042-242-2023 від 06.03.2023 року, відповідно до підсумків якого на тілі потерпілої виявлено: синці - в лівій щоці, в лівій завушній ділянці з розповсюдженням на передньо-бічну поверхню шиї до її нижньої третини, на правій щоці ближче до завушної області, на передній поверхні грудної клітки зліва між навколо грудиною та передньо-пахвовою лінією в проекції 2-4-го ребер, у верхньо-внутрішньому квадранті лівої грудної залози, на задній поверхні грудної клітки по заднє-серединній лінії на рівні 7-го шийного - 2-го грудного хребців, в правій лопатковій ділянці (3), в лівій лопатковій ділянці (3), в правій пахвовій ділянці, на задній поверхні правого плеча в середній третині та нижній третині, на задній поверхні правого ліктьового суглобу з розповсюдженням на задню поверхню правого передпліччя до середньої третини, на задній поверхні лівого плеча на всьому протязі (6), на переднє-зовнішній поверхні лівого передпліччя в верхній третині та нижній третині;

- садна в правій привушній ділянці, в лівій завушній ділянці (2), на - задній поверхні правого плеча в нижній третині та на задній поверхні правого ліктьового суглобу (2); лівій поперековій ділянці між середнє-пахвовою та лопатковою лініями на рівні 3-4-го поперекових хребців. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень та могли бути спричинені 14.01.2023 року при обставинах та у спосіб, на які вказує потерпіла ОСОБА_5 під час проведення слідчого експеременту

- висновком судово-психіатричного експерта №395 від 02.05.2023 відповідно до якого багаторічна стресова сімейна ситуація, обумовлена діями ОСОБА_3 , в тому числі і в період часу з 14.04.2022 по 14.01.2023, стала для потерпілої істотно психотравмуючою, викликала формування та фіксацію негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку і супроводжується істотним погіршенням її соціального функціонування та суттєвим зниженням якості життя.

- копіями постанов Святошинського районного суду міста Києва від 04.05.2022, 07.11.2022, 31.01.2023, 13.02.2023 про притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,ч.2 ст.173-2 КУ про АП.

Доводи обвинуваченого про не вчинення будь-яких дій фізичного насильства відносно потерпілої ОСОБА_5 , яка являється його матір"ю, на думку суду повністю спростовуються показаннями потерпілої, які послідовні , не протирічиві , а тому підстав не довіряти їм в суда немає підстав . Крім того об"єктивно показання потерпілої підтверджуються і висновком судового медичного експерта№042-242-2023 від 06.03.2023, яким встановлено кількість,їх локалізація і час утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілої. Такі показання обвинуваченого суд розцінює, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Таким чином,оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ст.126-1 КК України вірна, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо своєї матері ОСОБА_5 , з якою перебував у близьких відносинах, що призвело до психологічних та фізичних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, який судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Згідно ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено. Згідно ст. 67 КК України, обставинами, що обтяжують покарання останнього, є вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді обмеження волі.

Крім того, оскільки ОСОБА_3 вчинив даний злочин до постановлення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2023, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначити остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року 1(одного) місяця обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання по вироку Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2023, більш суворим по даному вироку, обвинуваченому ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 1(одного) місяця обмеження волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.

Речовий доказ після набрання вироком законної сили: диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1