ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6793/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1393/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 2 листопада 2023 року, якою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31 грудня 2023 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 2 листопада 2023 року було продовжено застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31 грудня 2023 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ризики, які були підставою для обрання та неодноразового продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати і на цей час.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме, у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що висновку суду про продовження існування ризиків є необґрунтованими, оскільки він не впливає на потерпілу, свідків та не переховується від слідства та суду, тому що знаходиться під вартою протягом 6 років, що як він вважає є тривалим розглядом справи.

Повідомлені належним чином прокурор та захисник до судового засідання апеляційного суду не з`явились, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавали, а отже їх неприбуття відповідно до ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, дружини та неповнолітніх дітей на утриманні, продовжує й надалі існувати ризик переховування від суду.

Крім того, колегія суддів вважає, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також не зменшився, адже судовий розгляд даного кримінального провадження наразі триває, у зв`язку із чим обвинувачений може спробувати безпосередньо або через своїх знайомих вчинити незаконний вплив на потерпілу та свідків, з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення від кримінальної відповідальності.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та на даний час не зменшились.

Щодо доводів про тривале перебування обвинуваченого під вартою, то слід зазначити, що тримання останнього під вартою такий період, обумовлюються об`єктивними чинниками, такими як складністю кримінального провадження (інкриміновані кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів), кількістю учасників судового провадження, обсягом дослідження доказів та відповідною процесуальною поведінкою учасників провадження.

Крім того, як встановлено апеляційним судом відносно ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні вже було винесено 2 вироки, які ухвалами Запорізького апеляційного суду та Дніпровського апеляційного суду були скасовані та неодноразово було призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Отже, на даний час в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя здійснюється новий розгляд даного кримінального провадження згідно з вимогами розділу IV КПК України, що вказує на наявність об`єктивних чинників такого тривалого розгляду справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 2 листопада 2023 року, якою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31 грудня 2023 року включно, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 334/6793/17