Справа №766/9843/23
н/п 1-кп/766/1176/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2024 року місто Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під вартою та захисту про зміну запобіжних заходів за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0001141 від 08.06.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комуна Голопристанського району Херсонської області, громадянина України, такого, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , неодруженого, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Херсона, громадянки України, такої, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , незаміжньої, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференції) ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

В провадженні судді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження №0001141 від 08.06.2023, за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, яке надійшло до суду 02.11.2023 року.

Ухвалою суду від 05.12.2023 року справу призначено до розгляду по суті, якою також задоволено клопотання про продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою. Також у вказаному судовому засіданні, через клопотання обвинувачених про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження після призначення справи до судового розгляду, із урахуванням положень ч. 2 ст. 317 КПК України, з огляду на наявність відповідних клопотань, підсудним надано доступ до матеріалів досудового розслідування із вказівкою прокурору на необхідність повторного ознайомлення підсудних із відповідними матеріалами, що було також відображено в ухвалі у вигляді окремого процесуального документу від 29.01.2024 року. Ознайомлення мало відбутись до 01.02.2024 року.

В судовому засіданні, через відсутність у суду даних про ознайомлення обвинувачених після призначення справи до судового розгляду проте до початку розгляду справи по суті із матеріалами кримінального провадження, та із урахуванням позиції захисту щодо неможливості розпочати судове слідство через вказані обставини, судом, із урахування позиції учасників судового засідання, вирішено слухання справи відкласти.

Разом із тим, з огляду на закінчення строків тримання обвинувачених під вартою та наявності відповідного клопотання прокурора про необхідність продовження строків, суд, із урахуванням положень ч. 3 ст. 331 КПК України, зобов`язаний вирішити відповідне питання.

Так обґрунтовуючи свої клопотання прокурор послався на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 КПК України, які були підставою для орання стосовно підсудних запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в суді підтримав заявлені клопотання та просив їх задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 та його підзахисна ОСОБА_4 щодо продовження запобіжного заходу заперечували. Вказували про те, що заявлені прокурором ризики відсутні, ОСОБА_4 є собою, раніше не судимою, має стійкі соціальні зв`язки, малолітню дитину на вихованні, перебуває на 8-му місяці вагітності. Просили суд застосувати до підсудної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою її місця реєстрації.

Захисник ОСОБА_6 позицію якого в суді повністю підтримав його підзахисний ОСОБА_3 щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, з огляду на недоведеність заявлених прокурором у клопотанні ризиків. У задоволенні клопотання просили відмовити змінивши міру запобіжного заходу із утримання під вартою на домашній арешт за адресою місця реєстрації підсудного.

Заслухавши позицію учасників судового засідання, дослідивши клопотання та наявні в розпорядженні суду на час розгляду клопотання матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, за змістом ч. ч. 4, 5 ст.199 КПК якими суд в силу положень ч.3 ст.315 КПК, може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставини, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Тобто обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження. Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст.8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини. При цьому зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству та, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Пунктом 9 рекомендацій, викладених у листі Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03.03.2022 №1/0/2-22 визначено, що при розгляді клопотань органів досудового розслідування суд використовує всі наявні документи і матеріали, зокрема й судові рішення у формі, в якій їх внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (роздруківки з Реєстру). Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

З огляду на наведене, суд розглядає клопотання прокурора в контексті наявності чи відсутності нових обставин, які могли би змінити підстави застосованого до обвинувачених запобіжного заходу порівняно з обставинами, які існували на час обрання відповідного запобіжного заходу, а також з огляду на запровадження в Україні воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації.

При вирішенні питання суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за обвинуваченням яке їм пред`явлено, а саме те, що вони обвинувачуються у вчиненні ряду умисних тяжких злочинів, за вчинення яких передбачене покарання у виді позбавлення волі до 10 років із конфіскацією майна.

Також суд враховує вік та стан здоров`я обвинувачених, щодо яких відсутні відомості, які б перешкоджали триманню їх під вартою; те, що вони до затримання не мали постійного місця роботи що в свою чергу, на даній стадії кримінального провадження, може свідчити про те, що вони можуть переховуватись від суду та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, зокрема умисні пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Зазначені обставини свідчать про існування ризиків можливого переховування обвинувачених від суду та продовження ними злочинної діяльності, та є доведеними прокурором.

Окрім того суд бере до уваги те, що у справі наявний свідок, який на підставі ЗУ « Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні» є залегендованою особою під вигаданим ім`ям ОСОБА_8 що, в разі зміни стосовно обвинувачених запобіжного заходу на більш м`який, без застосування при цьому належного розміру застави, може негативно вплинути на судове слідство по справі та на викриття вказаного свідка.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 , яка офіційно не працевлаштована, стосовно якої в провадженні суду перебуває не одне кримінальне провадження за вчинення зокрема умисних злочинів проти власності, а також ОСОБА_3 який також не має офіційного заробітку, стосовно якого в провадженні суду перебуває не одне кримінальне провадження за вчинення зокрема умисних злочинів проти власності, та які обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного із незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин, за вчинення яких можливе покарання до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна, суд дійшов висновку про те, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів наразі не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які були встановлені судом раніше та не зменшились і не перестали існувати, а тому суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів.

З огляду на викладені вище висновки суду щодо необхідності продовження, за клопотанням прокурора строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав до задоволення клопотань захисту щодо зміни запобіжних заходів на більш м`які суд наразі не вбачає.

Окрім того, як вже раніше зазначалось судом у попередніх ухвалах, обставин, які б перешкоджали за станом здоров`я утриманню підсудних під вартою, які мають бути підтверджені відповідними висновками лікарських комісій, судом не встановлено, а стороною захисту не зазначено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань сторони захисту щодо зміни запобіжних заходів - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.03.2024 року включно що не більше ніж 60 днів з моменту прийняття рішення.

Продовжити відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.03.2024 року включно що не більше ніж 60 днів з моменту прийняття рішення.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 припиняє свою дію 29.03.2024 року.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 припиняє свою дію 29.03.2024 року.

Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити захисникам, прокурору та направити у ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" (для виконання та вручення обвинуваченим).

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів а особами, що перебувають під вартою, у той же строк, з моменту вручення їм копії ухвали.

СуддяОСОБА_1