Справа № 750/3134/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/70/24
Категорія - ч. 4 ст. 191 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002215 від 13.05.2022 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 травня 2023 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вересоч, Куликівського району, Чернігівської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не працюючої, одруженої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч 4 ст. 191 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій на строк 1 рік.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з дня фактичного затримання на виконання вироку суду.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави 18 500 грн 44 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів і документів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_8 , відповідно до наказу (розпорядження) про переведення на іншу роботу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» (далі - ТОВ «Руш», юридична адреса: м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 6) № 218-КП від 14.11.2019, переведена на посаду керуючої магазином «Ева-1404», розташованого за адресою: проспект Перемоги, буд. 90, приміщення 4, м. Чернігів.

Згідно посадової інструкції керуючого магазином, узгодженої генеральним директором ТОВ «Руш» № 160-01 від 11.01.2018, з якою ОСОБА_8 ознайомлена під особистий підпис 10.09.2019, керуючий відповідно до основних завдань виконує, між іншого, такі функції: управління персоналом, формування професійної команди свого магазину, планування, організація, контроль роботи персоналу магазину по виконанню поставлених завдань і функцій; аналіз роботи працівників магазину з метою поліпшення результатів їх роботи; формування штату працівників у період посилення; формування кадрового резерву; організація якісного навчання кандидатів на посади адміністраторів торгового залу (старших продавців непродовольчих товарів) і керуючих магазинами, направлених департаментом продажів на початкове навчання; забезпечення дотримання усім персоналом магазинів правил поведінки в торговому залі, принципів і методик обслуговування покупців, прийнятих в компанії; здійснення контролю обізнаності персоналу по всіх конкурсах, програмах розроблених Департаментом управління персоналу; формування графіків роботи співробітників магазину на місяць; табелювання співробітників; внесення в табель нових співробітників; складання службової записки на до рахування; узгодження заяв на відпустку, прийом, переміщення, звільнення співробітників; контроль виконання персоналом магазину трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, зобов`язання щодо збереження комерційної таємниці, стандартів і правил діяльності магазину; управління бізнес-процесами у сфері продажів; управління бізнес-процесами з фінансових питань; управління бізнес-процесами з питань маркетингової діяльності.

Таким чином, ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді керуючого магазином, виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тим самим являлась службовою особою.

Відповідно до Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 14.11.2019 ОСОБА_8 прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілісності та збереження, ввірених їй підприємством у встановленому порядку, товарно-матеріальних цінностей.

11.03.2022 приблизно о 14 год 00 хв., ОСОБА_8 , знаходячись на робочому місці, в магазині «Єва 1404», що за адресою: проспект Перемоги, буд. 90, приміщення 4, м. Чернігів, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернути чуже майно на свою користь та власного збагачення, незаконно, використовуючи своє службове становище, діючи в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», привласнила грошові кошти в сумі 77 тис. грн, які належать ТОВ «РУШ», чим спричинила матеріальні збитки на вказану суму.

В подальшому, 12.05.2022 приблизно о 17 год 56 хв., ОСОБА_8 , знаходячись на робочому місці, в магазині «Єва 1404», що за адресою: проспект Перемоги, буд. 90, приміщення 4, м. Чернігів, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернути чуже майно на свою користь та власного збагачення, незаконно, діючи повторно, використовуючи своє службове становище та в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, привласнила грошові кошти в сумі 4 тис. грн, які належать ТОВ «РУШ», чим спричинила матеріальні збитки на вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду стосовно ОСОБА_8 змінити та звільнити її від відбування покарання із призначенням іспитового строку 3 роки. Вважає призначене покарання занадто суворим і таким, що не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченої. На думку сторони захисту, у справі є й інші обставини, не зазначені у ч. 1 ст. 66 КК України, які слід визнати пом`якшуючими, а саме, ОСОБА_8 вперше притягнуто до кримінальної відповідальності, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин. Звертає увагу на інформацію з досудової доповіді, де зазначено, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства. Вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував наявність пом`якшуючих обставин та призначив покарання без врахування принципу пропорційності.

Згідно рапорту оперуповноваженого ВКП Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області І. Полегенька, у нього на виконанні знаходяться матеріали про здійснення приводу ОСОБА_8 на 10:00 год 15 лютого 2024 року, де вході виконання встановлено, що обвинувачена ОСОБА_8 згідно відомостей Державної прикордонної служби України перетнула державний кордон України 18 вересня 2023 року у пункті пропуску "Ягодин", і на цей час до країни не повернулась.

У судове засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_7 не з`явився, про час та дату розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 на 15.02.2024 на 10:00 год був належним чином повідомлений згідно розписки від 13 грудня 2023 року. Будь-яких прохань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. (а.п. 140).

Оскільки питання про погіршення становища обвинуваеної не ставвиться, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності Обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку протиправних діянь, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, вини обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які її засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю та підтвердила обставини, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаялася.

Апеляційний суд відмічає, що доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, є правильною, і її дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, а відповідно до примітки до ст. 45 КК України ще й до корупційних злочинів, зміст досудової доповіді, згідно якої виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, відсутність майнових претензій збоку ТОВ «РУШ» до обвинуваченої через їх повне відшкодування, особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, її вік, сімейний стан, майновий стан обвинуваченої, офіційно не працює, її стан здоров`я, врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, добровідбне відшкодування завданої майнової шкоди, відсутність обставин, що його обтяжують, та обґрунтовано дійшов висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій.

Апеляційний суд відмічає, що в даному випадку з мотивами апеляційної скарги захисника не можна погодитись з огляду на таке.

У апеляційній скарзі захисник зазначає, що суд призначив покарання фактично без жодних пом`якшень, не взяв до уваги пом`якшуючу обставину, а саме те, що ОСОБА_8 вчиняла кримінальні правопорушення внаслідок її скрутного майнового становища, проте такі доводи не є слушними, адже ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, та відповідно до примітки ст. 45 КК України - до корупційних злочинів, спрямованих на привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Враховуючи викладене, виходячи з кількості та тяжкості скоєних обвинуваченою кримінальних правопорушень, апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги сторони захисту про призначення явно несправедливого покарання через суворість, адже з урахуванням всіх обставин суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання в межах закону відповідно до вчиненого, і обґрунтованих підстав для подальшого пом`якшення покарання колегія суддів не вбачає.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, належним чином дослідити та оцінити всі обставини, які мають значення для справи й застосовувати вказаний кримінальний закон лише в тому разі, коли для цього є умови та підстави, про що в судовому рішенні мають бути викладені докладні мотиви.

Перевіривши вирок, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність покарання тяжкості та обставинам вчиненого правопорушення, є необґрунтованими. Доводи скарги вищевказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання, а тому запропоновані стороною захисту зміни до вироку можуть призвести фактично до безкарності за вчинений злочин, не сприятимуть укріпленню законності і правопорядку в державі і тому колегією суддів апеляційного суду відхиляються.

Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Будь-яких обставин, що не були враховані місцевим судом в апеляційній скарзі не вказано, а тому безпідставно вважати призначене покарання суворим та таким, що не відповідає особі обвинуваченої.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду у вироку та були підставою для його скасування або зміни при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 травня 2023 року стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4