ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 385/1841/23

1-кп/385/167/23

29.11.2023 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайвороні, Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000159 від 07.08.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Завалля Гайворонського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, працездатного, який не працює та не навчається, не одруженого, на утриманні неповнолітніх осіб та осіб похилого віку не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 21.05.1998 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.46-1 КК України (в редакції 1960 року) вирок відтерміновано на 2 роки;

- 14.05.2004 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з встановленням іспитового строку терміном на 2 роки;

- 01.03.2006 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано 6 місяців позбавлення волі по вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2004 та остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. 25.04.2008 звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 18.04.2008 з невідбутим строком 1 рік 12 днів;

- 14.08.2008 Гайворонським районним судом кіровоградської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років 6 місяців. 10.04.2012 року звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2012 з невідбутим строком 6 місяців 29 днів;

- 03.12.2012 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 cт. 187, ч. 2 cт. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі cт. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14.08.2008 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці з конфіскацією всього належного йому майна. 19.07.2017 звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.07.2017 з невідбутим строком 1 рік 7 місяців 5 днів;

- 13.01.2021 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 cт. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з встановленням іспитового строку терміном 1 рік. Покарання відбуто, судимість не погашено,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин.

07 серпня 2023 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_3 разом із знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпивали алкогольні напої під відкритим навісом дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2 ). У цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникла суперечка на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин, зумовлених особистими образами. В ході зазначеного конфлікту у ОСОБА_3 виник раптовий злочинний умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_6 .

Невідкладно, приступивши до реалізації свого злочинного наміру, 07 серпня 2023 року близько 13 години 02 хвилини ОСОБА_3 , сидячи за столом з лівого боку біля потерпілого ОСОБА_6 взяв зі столу кухонний ніж з пластиковою рукояткою рожевого кольору, з лезом з одного боку, довжиною клинка 12,5 см., шириною клинка 2 см. та шириною обуху ножа 1,5 мм., обравши знаряддям вчинення злочину. Утримуючи ніж лівою рукою за рукоятку клинком від себе лезом донизу, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, сидячи біля потерпілого ОСОБА_6 зліва, який перебував у положенні сидячи, зі значною силою, умисно, завдав клинком ножа одного удару у життєво-важливий орган, а саме в область середньої третини грудної клітки спереду, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення грудної клітини з ураженням серця, заподіявши смерть. Після чого самостійно припинив свої протиправні дії, ніж залишив на столі, встав з-за столу та пішов у невідомому напрямку.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №29 від 07.08.2023 року на тілі ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного проникаючого поранення грудної клітки з пошкодженням серцевого м`язу, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та могли утворитися внаслідок удару гострим предметом (ножем).

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 визнав пред`явлене йому обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України. Вказав, що 07 серпня 2023 року в обідній час разом із знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розпивали алкогольні напої під відкритим навісом на дачній ділянці між с. Березівка та смт. Завалля Голованівського району Кіровоградської області. У цей час між ним та ОСОБА_6 , який сидів поруч з ним за одним столом, виникла сварка, тому він взяв у ліву руку зі столу кухонний ніж та завдав ним одного удару в область грудної клітки. Після чого ніж поклав на стіл, встав з-за столу, вийшов з дачної ділянки та пішов по дорозі. Під час даної події перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Потерпіла ОСОБА_10 надала до суду заяву в якій просила розгляд кримінального провадження проводити без її участі, вид та міру покарання залишає на розсуд суду.

Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як випливає із ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 p., кожна людина, звинувачена в скоєнні кримінального злочину, вважається невинуватою до тих пір, поки його провина не доведена відповідно до закону. Кожна людина при визначенні його громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і неупередженим судом.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбаченні ст. 62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції".

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачає, що "при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права".

У справі "Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії" від 06.12.1988 року Європейський Суд з прав людини встановив, що "принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Тягар доведення факту вчинення обвинуваченим (підсудним) злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист, чітко та недвозначно висловлено у низці рішень Європейського Суду з прав людини, зокрема, у Рішенні по справі "Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії № 10590/83 від 6 грудня 1988 р. та § 39 Рішення Страсбурзького суду "Капо проти Бельгії" (Capeau v. Belgium) № 4291/98 від 13 січня 2005 року.

Згідно з положеннями ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Судовий вирок, який проголошується ім`ям держави, має бути законним, обґрунтованим і справедливим.

У правовій державі при ухваленні судового рішення не допускається звинувачувальний ухил, по суті якого кожен, хто з`явився перед судом, має бути визнаний винуватим.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції при здійснені правосуддя» визнання особи винуватою у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України підтверджується наступними доказами:

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , яка вказала, що подія відбулася вдень у серпні 2023 року на території садового товариства «Графітчик2» - заваллівські дачі. Того дня у ОСОБА_6 було день народження, зранку вона приготувала їжу. Коли вона несла їжу до місця, де відпочивав ОСОБА_6 разом зі своїми знайомими, по дорозі до неї підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_12 та попросив аби вона викликала поліцію, яку вона зустріла біля ГЕС. Прийшовши до місця відпочинку ОСОБА_6 вона побачила тіло останнього за столом на якому була кров в області грудної клітки. Стіл знаходився збоку біля будинку та на ньому стояла пляшка горілки та їжа;

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який вказав, що подія відбулася у серпні 2023 року після обіду на території дачного кооперативу біля смт. Завалля. Дядько Толя попросив дружину свідка приготувати їжу. Дружина ОСОБА_11 приготувала їжу та вони разом понесли її до ОСОБА_6 . По дорозі до них підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_12 та попросив аби дружина викликала поліцію. ОСОБА_11 викликала працівників поліції та чекала їх приїзду біля ГЕС. Прийшовши до місця відпочинку ОСОБА_6 , останній сидів за столом, який знаходився біля будинку, та був не живий, на ньому була кров, з рота вийшла піна;

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , який вказав, що подія була влітку 2023 року в обідню пору доби на дачі, що знаходиться біля с. Березівка за столом біля прибудови до дачного будинку. Він разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 сиділи за столом та вживали алкогольні напої. Удару ножем не бачив, тому що підкурював сигарету, але почув, що на стіл упав ніж. Потім побачив, що обвинувачений обійшов ОСОБА_6 та пішов до річки Південний Буг. На тілі ОСОБА_6 в області грудної клітки виступила кров. Інших осіб при даній події не було.

Вина ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується також дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, долученими до обвинувального акта, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування від 07.08.2023 року, номер кримінального провадження 0000159;

- рапортом від 07.08.2023 року (т. 1, а. с.174, 175);

- протоколом огляду місця події від 07.08.2023 року та фототаблицею до нього разом з адаптером з флеш носієм 32 GB до протоколу огляду місця події від 07.08.2023 року. Відповідно до даного протоколу, проведеним оглядом встановлено: місцем події є територія, що знаходиться в СОТ «Графітчик2» по вул. Садовій, 208 в смт. Завалля, Голованівського району Кіровоградської області, а саме територія дачного будинку. На подвір`ї знаходиться дачний будиночок виготовлений з фанери з боку якого знаходиться навіс відкритого типу. Під вказаним навісом знаходиться дерев`яний стіл та дерев`яний тапчан. На вказаному тапчані в положенні лежачи поперек з рівними ногами, руки паралельно тулубу, шия зігнута, голова з нахилом вперед, виявлено в такому положенні труп ОСОБА_6 ,, ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , одягнутий в футболку сірого кольору, штани спортивного типу синього кольору. На футболці в ділянці грудини виявлено дефект розміром 2,5 х1 см. та слід речовини бурого кольору. Під час огляду тіла в ділянці середньої третини грудини виявлено рану вертикальному напрямку, розміром 2х0,5 см. з рівними прямими, гострими кінцями, на животі сліди речовини бурого кольору. Труп ОСОБА_6 вилучений та направлено до моргу КНП «ЦМЛ» Гайворонської міської ради для подальшого дослідження. В подальшому в ходжі огляду на столі на відстані 2 м. вліво від місця виявлення трупа, виявлено кухонний ніж, який було загорнуто в три аркуші паперу формату А4 та запаковано до спеціального пакету і вилучено до ВП №1 (м. Гайворон). Крім того на столі наявні продукти харчування, пластикові пляшки, дві чашки та дві склянки. На пластиковій пляшці з написом «Кривоозерна», об`ємом 1,5 л., виявлено 3 сліди папілярних візерунків, вказані сліди за допомогою клейкої стрічки поміщено на аркуш паперу формату А4. На пластиковій пляшці з написом «Оболонська», об`ємом 1 л., та на склянці виявлено 2 сліди папілярних візерунків, які вилучено за допомогою клейкої стрічки та поміщено на інший аркуш паперу формату А4, обидва аркуші паперу зі слідами папілярних візерунків запаковано до спеціального пакету та вилучено до ВП №1 (м. Гайворон). Інших слідів придатних для ідентифікації виявлено не було. На ножі описаному вище виявлено сліди РБК.

- протоколом огляду трупа від 07.08.2023 року та фототаблицею до нього;

- висновком експерта №29 від 25.08.2023 року, проведеного судово-медичним експертом ОСОБА_14 , відповідно до якого: смерть ОСОБА_6 настала від гострої крововтрати внаслідок колото-різаного проникаючого поранення грудної клітки з пошкодженням серця. На тілі трупу ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: Колото-різаного проникаючого поранення грудної клітки з пошкодженням серцевого м`язу. дані тілесні ушкодження відповідають вказаному в постанові часу, утворились від дії предмету, що має колюче-ріжучі властивості і згідно правил судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень пункт 2.1.3. й мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

Тілесні ушкодження на тілі трупу ОСОБА_6 утворились прижиттєво, що підтверджується наявністю крововиливів у м`які тканини навколо пошкоджень. Тілесні ушкодження на тілі трупу ОСОБА_6 у вигляді: Колото-різаного проникаючого поранення грудної клітки з пошкодженням серцевого м`язу знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті. Тілесні ушкодження на тілі трупу ОСОБА_6 могли утворитись внаслідок удару гострим предметом (ножем ). Тілесні ушкодження на тілі трупу ОСОБА_6 не могли утворитись при падінні з положення стоячи або бути спричинені власною рукою. Судячи по характеру та локалізації пошкоджень на тілі трупу ОСОБА_6 можна припустити, що він в момент отримання тілесних ушкоджень вірогідніше всього знаходився в сидячому положенні. В даному конкретному випадку характерних, індивідуальних ознак предмету яким були заподіяні тілесні ушкодження не виявлено. В крові трупа ОСОБА_6 виявлений етиловий алкоголь в кількості 3.46 г/дм3 , що відносно живих осіб відноситься тяжкого ступеню алкогольного сп`яніння.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.08.2023 року, проведений старшим слідчим СВ відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_15 та відеозаписом його проведення, який було оглянуто в судовому засіданні, відповідно до якого такий проведено за участю підозрюваного ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 , статиста ОСОБА_16 , у присутності понятих: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . В ході слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_3 погодився та вільно розповів всі обставини вчинення ним злочину, місце якого мало місце 07.08.2023 на території с. Березівка, Голованівського району, Кіровоградської області (в минулому: COT «Графітчик 2» смт. Завалля Голованівського району Кіровоградської області) та підозрюваний ОСОБА_3 погодився відтворити механізм отримання потерпілим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. В подальшому підозрюваний по черзі відповідав на запитання, слідчого ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_5 та судово-медичного експерта ОСОБА_19 щодо подій, які відбувались 07.08.2023 на території с. Березівка, Голованівського району, Кіровоградської області (в минулому: COT «Графітчик 2» смт. Завалля Голованівського району Кіровоградської області), в ході чого за допомогою статиста відтворив механізм отримання потерпілим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

- додатковим висновком експерта №29-1 від 10.08.2023 року проведеного судово-медичним експертом ОСОБА_14 , відповідно до якого: тілесні ушкодження на тілі трупу ОСОБА_6 могли утворитись при обставинах, на які вказує підозрюваний ОСОБА_3 , під час проведення слідчого експерименту за його участю 09.08.2023 року.

- висновком експерта №СЕ-19/112-23/8173-Д від 28.08.2023 року проведеного судовим експертом ОСОБА_20 , відповідно до якого: здев`яти слідів рук, які були вилучені 07.08.2023 під час огляду місця події дачного будинку за адресою: АДРЕСА_4 , лише слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 12x30 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x57 мм, слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 17x23 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 36x38 мм, придатні для ідентифікації по ним особи (осіб), що їх залишила (залишили). А слід руки найбільшими розмірами по вісях 24x75 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x89 мм, слід руки найбільшими розмірами по вісях 8x12 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x57 мм, слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 15x17 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x47 мм, слід руки найбільшими розмірами по вісях 3x8 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x47 мм, сліди рук найбільшими розмірами по вісях 15x20 мм, 11x10 мм та 9x15 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x58 мм непридатні для ідентифікації по ним особи. Слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 17x23 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 36x38 мм залишений середнім пальцем лівої руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 12x30 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x57 мм залишений не особою дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою. Відповісти на запитання у частині «чи залишені сліди рук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (потерпілим в даному кримінальному провадженні) або іншою особою?» неможливо, оскільки дактилокарти непридатні для проведення порівняльного дослідження;

- висновком експерта №583 та додатком №1 до даного висновку, експертиза почата 28.09.2023 року, експертиза закінчена 12.10.2023 року, проведеного лікарем судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_21 , відповідно до якого: кров потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи Ав за ізосерологічною системою АВ0. Кров підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить до групи Вб за ізосерологічною системою АВ0. На сірій футболці, вилученій при огляді трупа ОСОБА_6 знайдено кров людини (об`єкт 1). При визначенні групової належності в цьому об`єкті встановлено групу Ав, тобто кров може походити від потерпілого ОСОБА_6 ;

- висновком експерта №170, експертиза почата 04.09.2023 року, експертиза закінчена 22.09.2023 року, проведеного лікарем судово-медичним експертом-цитологом ОСОБА_22 , відповідно до якого: група крові трупа ОСОБА_23 , згідно «Висновку експерта» №171 від 22.09.2023 року, проведеному у відділенні судово-медичної цитології Кіровоградського облбюро СМЕ - виявлено антиген А, що передбачає групу крові Ав ізосерологічної системи АВ0. Група крові підозрюваного ОСОБА_3 , згідно «Висновку експерта» № 582 від 23.08.2023року, проведеному у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського облбюро СМЕ - Вб ізосерологічної системи АВ0. При судово-медичній експертизі змиву з лівої (об.№2) руки підозрюваного ОСОБА_3 знайдено кров, видову належність якої встановити не вдалося через недостатню кількість або глибокий ступінь деструкції білків в цих слідах. При судово-медичній експертизі змиву з правої (об`єкт № 1) руки підозрюваного ОСОБА_3 крові не знайдено;

- висновком експерта №139 та додатком до даного висновку, експертиза почата 15.09.2023 року, експертиза закінчена 18.09.2023 року, проведеного лікарем судово-медичним експертом-криміналістом ОСОБА_24 , відповідно до якого: на наданому для дослідження клапті шкіри трупа ОСОБА_6 наявне ушкодження у вигляді рани, яка є колото-різаною і виникла від одноразової дії плоского, одногострого, колюче-ріжучого предмета клинкового типу, що має обух помірної товщини. Робоча частина предмета занурювалась дещо під кутом до поверхні шкіри зі сторони лівої щоки клинка. Рана на ділянці шкіри придатна для ідентифікації предмета за груповими ознаками. Ушкодження на наданому клапті шкіри трупа ОСОБА_6 могло бути спричинене клинком кухонного ножа наданого для проведення експертизи або іншого предмета з подібними конструктивними особливостями клинка;

- висновком експерта №581, експертиза почата 23.08.2023 року, експертиза закінчена 28.08.2023 року, проведеного лікарем судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_25 ;

- висновком експерта №582 від 28.08.2023 року, проведеного лікарем судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_25 ;

- висновком експерта №169, експертиза почата 04.09.2023 року, експертиза закінчена 22.09.2023 року, проведеного лікарем судово-медичним експертом-цитологом ОСОБА_22 , відповідно до якого: група крові трупа ОСОБА_6 , згідно «Висновку експерта» №171 від 22.09.2023року, проведеному у відділенні судово-медичної цитології Кіровоградського облбюро СМЕ - виявлено антиген А, що передбачає групу крові Ав ізосерологічної системи АВ0. Група крові підозрюваного ОСОБА_3 , згідно «Висновку експерта» № 582 від 23.08.2023 року, проведеному у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського облбюро СМЕ - Вб ізосерологічної системи АВ0. При судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту з правої (об.№1) руки підозрюваного ОСОБА_3 знайдено кров, видову належність якої встановити не вдалося через недостатню кількість або глибокий ступінь деструкції білків в цих слідах. Епітеліальних клітин не знайдено. При судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту з лівої (об`єкт № 2) руки підозрюваного ОСОБА_3 крові та епітеліальних клітин не знайдено;

- висновком експерта №171, експертиза почата 04.09.2023 року, експертиза закінчена 22.09.2023 року, проведеного лікарем судово-медичним експертом-цитологом ОСОБА_22 , відповідно до якого: група крові трупа ОСОБА_6 виявлено антиген А, що передбачає групу крові Ав ізосерологічної системи АВ0. Група крові підозрюваного ОСОБА_3 , згідно «Висновку експерта» № 582 від 23.08.2023 року, проведеному у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського облбюро СМЕ - Вб ізосерологічної системи АВ0. При судово-медичній експертизі змивів: руків`я (об`єкт № 1) та з клинка (об`єкт № 2) ножа кухонного знайдено кров людини, яка належить особі чоловічої генетичної статі. При серологічному дослідженні знайдено антиген А ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати та антигенну характеристику особи (осіб), які проходить по справі, можливо зробити висновок про належність виявленої крові особі (особам), в крові якої (яких) міститься антиген А ізосерологічної системи АВ0, від трупа ОСОБА_6 з властивим йому антигеном А ізосерологічної системи АВ0. Та повністю виключається від підозрюваного ОСОБА_3 з властивим йому антигеном В ізосерологічної системи АВ0;

- висновком судово-психіатричного експерта № 461від 10.10.2023 року проведеного в Кропивницькій філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». Відповідно до якого - під час дослідження у досліджуваного ОСОБА_3 виявлено середній рівень інтелекту, середній рівень пам`яті, уваги та достатній рівень психічних процесів, логічний тип мислення. Досліджуваний враховуючи розвиток особистості може аналізувати ситуацію, має можливість сприймати обставини, що має можливість контролювати вибір власних дій, передбачати наслідки та давати по ним відповідні свідчення органам слідства та суду. Під час дослідження не виявлено у досліджуваного ОСОБА_3 у момент вчинення інкримінованого правопорушення емоційного стану (стерс, фрустрація, фізіологічний афект).

Згідно ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумнім сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК). Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК). Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК).

На підставі ч. 1, 2 ст. 91 КПК, крім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) і винуватість обвинуваченого у вчиненні правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ч. 1, 2 ст. 92 КПК обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 винен у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за що підлягає покаранню.

Судом дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним злочину, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, останній раніше неодноразово судимий, отже на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, не одружений, не працевлаштований, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе обрати йому покарання у виді позбавлення волі.

Таке покарання стосовно ОСОБА_3 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.11.2023 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.12.2023 року.

Оскільки судом призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, суд вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи.

Цивільний позов по справі відсутній.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 07 серпня 2023 року, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 , згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.08.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) грн. 00 коп. витрат на проведення судової дактилоскопічної експертизи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 09.08.2023 року, справа №385/1358/23, на об`єкти, а саме: ніж зі слідами речовини бурого кольору; сіру футболку, на поверхні якої темно-бурі накладення схожі на кров; фрагмент шкіри передньої поверхні грудної клітки з раною, який поміщено до пластикової колби; чоловічі джинси, блакитного кольору, та чоловічу футболку, чорного кольору, зі слідами речовини бурого кольору; зрізи нігтів з піднігтьовим вмістом правої руки; зрізи нігтів з піднігтьовим вмістом лівої руки; зразок рідкої крові; змиви з долонь правої та лівої рук.

Після вступу вироку в законну силу речові докази:

- ніж зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено до спеціального пакету №PSP2144771; сіру футболку, на поверхні якої темно-бурі накладення схожі на кров; фрагмент шкіри передньої поверхні грудної клітки з раною, який поміщено до пластикової колби; чоловічі джинси, блакитного кольору, та чоловічу футболку, чорного кольору, зі слідами речовини бурого кольору; зрізи нігтів з піднігтьовим вмістом правої руки; зрізи нігтів з піднігтьовим вмістом лівої руки; зразок рідкої крові; змиви з долонь правої та лівої рук; два аркуші паперу з слідами рук та первинна упаковка, які запаковано до спеціального пакету № 5604744; три дактилокарти та дві первинні упаковки, які запаковано до спеціального пакету №5604745 які передано на зберігання до камери збереження речових доказів відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 діб після проголошення.

Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам справи.

Суддя: ОСОБА_1

29.11.2023