Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_5 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою володільця майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 жовтня 2023 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000059 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.362, ч.3 ст.190 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09 серпня 2023 року задоволено клопотання слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 02.08.2023 за адресою: вул. Йосипа Драганчука, 25, м.Рівне, а саме:

ключ від автомобіля «LEXUS LX 570» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з номером шасі НОМЕР_2 ;

ключ від автомобіля «HONDA VE-1» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , з номером шасі НОМЕР_4 ;

свідоцтво про реєстрацію ТЗ « НОМЕР_5 » на автомобіль «LEXUS LX 570» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з номером шасі НОМЕР_2 ;

свідоцтво про реєстрацію ТЗ « НОМЕР_6 » на автомобіль «HONDA VE-1» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , з номером шасі НОМЕР_4 ;

мобільний телефон «IPHONE»;

автомобіль «LEXUS LX 570» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з номером шасі НОМЕР_2 ;

автомобіль «HONDA VE-1» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , з номером шасі НОМЕР_4 ,

та встановлено заборону розпорядження та користування зазначеним майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні №0000059.

В апеляційній скарзі володілець майна ОСОБА_8 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що були відсутні підстави для накладення арешту на вказане майно, оскільки воно не є доказом кримінального правопорушення, не підлягає конфіскації та спеціальній конфіскації, не може бути забезпеченням відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, адже такий розмір не встановлений, а також дане майно не є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Апелянт вказав, що ухвалою слідчого судді не було надано дозвіл на вилучення зазначених автомобілів, ключів від них та свідоцтв про їх реєстрацію, а при обшуку вказаних транспортних засобів жодного із зазначених в ухвалі слідчого судді об`єкта майна не виявлено. Також вказав, що відсутня й обґрунтована підозра.

Заслухавши суддю-доповідача, представника володільця майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_4 щодо законності оскаржуваного рішення, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Рівненським районним управління поліції ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000059 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.362, ч.3 ст.190 КК України.

Зокрема, згідно з матеріалами клопотання, у межах цього кримінального провадження розслідується факт можливих неправомірних дій державного реєстратора ОСОБА_10 під час здійснення реєстраційних дій 08.09.2022 за заявою ОСОБА_11 про державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна.

Крім того, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, всупереч встановленому законодавством порядку, виготовив технічні паспорти на групу тимчасових споруд з присвоєнням поштових адрес. Після цього, державним реєстратором на підставі заяви ОСОБА_11 та відповідних технічних паспортів, за відсутності правових підстав, здійснено державну реєстрацію групи тимчасових споруд як об`єктів нерухомого майна, у зв`язку з чим, ОСОБА_11 шляхом обману набув право на майно, що розташоване за адресою: вул. Київська (біля супермаркету «Сільпо»).

Так, частина 1 ст.170 КПК встановлює, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому, частина 1 ст.98 КПК визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 майно, вилучене 02.08.2023 під час проведення санкціонованих обшуків за адресою: АДРЕСА_1 , було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Водночас, вказана постанова не містить жодного обґрунтування, яким критеріям, передбаченим ст.98 КПК, відповідають вказані транспортні засоби. Не містить таких відомостей і клопотання слідчого про арешт майна.

Також у клопотанні слідчого не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК, стосовно вилучений автомобілів, що є однією з обов`язкових умов накладення арешту на майно. Зі змісту оскаржуваної ухвали також не вбачається, що слідчим суддею було встановлено дану обставини при розгляді клопотання.

Окрім того, як було встановлено в ході апеляційного розгляду, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області було скасовано арешт, накладений на автомобіль «HONDA VE-1» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , та він повернутий володільцю.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» зазначав, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Проте, з матеріалів клопотання не вбачається беззаперечних доказів, які б підтвердили необхідність накласти арешт на зазначені транспортні засоби.

Так, ч.1 ст.173 КПК встановлює, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При цьому, п.5 ч.2 ст.173 КПК визначає, що слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна, серед іншого, повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим, зважаючи на те, що відповідно до ухвал слідчого судді дозвіл на проведення обшуку автомобілів марки «HONDA VE-1» та «LEXUS LX 570» надавався саме з метою вилучення документів, мобільних терміналів, флеш-носіїв, ПК, записників, тому є підстави для накладення арешту на вилучений мобільний телефон, оскільки він відповідає критеріям, визначеним для речового доказу, а інформація, яка міститься у ньому, може бути використана для встановлення обставин даного кримінального провадження.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що клопотання слідчого слід задовольнити частково, наклавши арешт на вилучений мобільний телефон «IPHONE», а у решті клопотання відмовити.

Отже апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а тому, відповідно до приписів п.2 ч.3 ст.307 КПК, цю ухвалу слідчого судді слід скасувати та постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 жовтня 2023 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000059, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 02.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон «IPHONE», який поміщено до сейф-пакету НПУ WAR №1140419, із забороною користуватись та розпоряджатись цим майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні №0000059.

В решті клопотання про накладення арешту на майно відмовити.

Ця ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3