Справа № 592/6103/18
Провадження № 1-в/592/293/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

у с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Заступник начальника Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області звернувся з поданням про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.10.2018. Подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 перебуває на обліку з 20.11.2018, призначений вироком суду від 11.10.2018 штраф не сплатив. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.02.2019 розстрочено виплату штрафу у розмірі 17000 грн. на один рік зі сплатою до 05.02.2020. 31.03.2023 направлено подання до Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК України. 04.08.2023 отримали повідомлення про те, що за результати перевірки у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення, відповідно до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості не вносилася. ОСОБА_5 є військовослужбовцем. Відомості щодо вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення відсутні.

Позиції учасників судового провадження.

Представник органу пробації ОСОБА_3 подання підтримала.

Засуджений у судове засідання не прибув, будучи викликаним у встановленому законом порядку.

Прокурор ОСОБА_4 у задоволенні подання просила відмовити, оскільки у самого ОСОБА_6 органом пробації не з`ясовано причини несплати штрафу.

Встановлені судом обставини.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.10.2018 ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Ухвалою Ковпаківького районного суду м. Суми від 05.02.2019 розстрочено засудженому ОСОБА_5 виплату штрафу на користь держави на рік зі сплатою до 05.02.2020.

За повідомленням Сумського РУП ГУНП в Сумській області за результатами перевірки звернення органу пробації, у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилися. При цьому у довідці зазначено, що місцезнаходження ОСОБА_5 не було встановлено, за вказаною адресою він не проживає.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

За вимогами пункту 14 частини 1 статті 537, пункту 4 частини 2 статті 539 КПК України під час виконання вироків суд, який ухвалив вирок має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Статтею 80 КК передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано зокрема у строк 2 роки в разі засудження до покарання, менш суворого, ніж обмеження волі. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Указана стаття кримінального закону передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Частиною 3 ст. 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

У частині ч. 4 ст. 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Указані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише в тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Однак ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання щодо вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід установлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч. 3 ст. 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання під час застосування ч. 3 ст.80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 21.11.2022 у справі № 754/17643/21 (провадження № 51-2206км22) лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк самі по собі не свідчать про ухилення його від відбування таких покарань.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 11.10.2018 ОСОБА_5 отримав копію вироку, а 05.02.2019 - реквізити для сплати штрафу, про що власноручно склав розписку суду (а.с. 148).

Також з матеріалів кримінального провадження встановлено виконання 11.01.2019 ОСОБА_5 вироку суду в частині відшкодування цивільного позову.

Органом пробації суду не надано будь-яких пояснень про причини несплати вказаного штрафу ОСОБА_5 , а також чи притягувався він до відповідальності після ухвалення вироку суду. Лише довідка інспектора поліції, складена за наслідками розгляду матеріалів ЄО від 01.05.2023, у якій вказано про неможливість встановити місце перебування ОСОБА_5 не є доказом відсутності ухилення від відбування покарання.

Зазначені обставини позбавляють суд можливості перевірити судом зупинення перебігу строку давності, а тому подання задоволенню не підлягає у зв`язку з передчасністю.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Подання заступника начальника Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 днів з дня оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1