Справа №295/1291/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_5 від 16 січня 2024 р. про закриття кримінального провадження № 0000180 від 06.09.2022 р., -

У С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_5 від 16 січня 2024 р. про закриття кримінального провадження № 0000180 від 06.09.2022 р. В обгрунтування скарги вказав, що 16 січня 2024 р. була винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим що слідчий вважає що за даним фактом відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України. Впродовж досудового розслідування було встановлено що він ОСОБА_3 25.04.2022 р. вирішив купити для себе на вигідних умовах на території Польщі автомобіль «Volkswagen Passat» 2004 р. в. 2.0 TDI (номерний знак НОМЕР_1 ), (vin НОМЕР_2 ), для чого знайшов даний автомобіль на польському сайті «Ото-мото» вартістю 6 700 ZL та особисто домовився з поляком- продавцем що купляю в нього даний автомобіль, за 6 200 ZL що дорівнює (1 125 € або 1 225 $), та додатково домовився що він прижене автомобіль до ОСОБА_6 який на той час знаходився у Польщі неподалік, по тій причині що самостійно поїхати за ним та ввезти в Україну він, ОСОБА_3 не зміг у зв`язку з тим що під час війни його, ОСОБА_3 не випустили за кордон, тому довірив дану справу ОСОБА_6 який погодився це зробити за винагороду.

Для цього він, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_6 . Довіреністю від 22.04.2022 р., та 25.04.2022 р.за його проханням перерахував на картку його дружині ОСОБА_7 1 700 $ (по курсу у гривнях) на купівлю автомобіля та на інші витрати пов`язані з пригоном авто.Отримавши його, ОСОБА_3 кошти та Довіреність, ОСОБА_6 купив даний автомобіль і після того повідомив його, ОСОБА_3 (дословно): «Довіреність не перекладена на польську мову і тому вона не дійсна…» тим самим ввів його, ОСОБА_3 в оману. Про те в змісті Довіреності чітко вказано що вона набирає чинності не в Польщі, а при в`їзді в Україну. З тексту довіреності свідчить: «…Для чого надаю йому право представляти мої інтереси в відповідних органах, прикордонної служби, митниці і т. д.» На думку скаржника не перекладена Довіреність не означає що вона не дійсна і її не можна було пред`явити на прикордонній службі, митниці і т. д. і перекладати її на Польську мову немає сенсу. ОСОБА_3 звертає увагу, що ОСОБА_6 повинен був пред`явити Довіреність не на території Польщі як він йому, ОСОБА_3 пояснював та обманув, а в Україні на митниці щоб вписати його, ОСОБА_3 прізвище та ім`я в митне посвідчення як власника, але обманом приховав, та не пред`явив довіреність, та вписав власником себе. В ході проведення досудового розслідування на автомобіль «Volkswagen Passat» 2004 р. в. 2.0 TDI (номерний знак НОМЕР_1 ) було накладено арешт.

Під час досудового слідства ОСОБА_3 клопотав перед слідчим допитати митного брокера ОСОБА_8 , який саме здійснював митне оформлення, та визначити чи пред`являв ОСОБА_6 довіреність на митниці, чи навмисно приховав, для того щоб не вписувати його, ОСОБА_3 як власника. Клопотав про одночасний допит осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Просить скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_5 від 16.01.2024 р. про закриття кримінального провадження № 0000180 від 06.09.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні скаржник наполягав на задоволені свої скарги обгрунтовуючи свою позицію наведеними в скарзі доводами.

Прокурор, дізнавач заперечували проти задоволення скарги, наполягали на обгрунтованості постанови від 16.01.2024 р. про закриття кримінального провадження № 0000180 від 06.09.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000180 від 06.09.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України встановив.

Кримінальне провадження розпочато на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду від 30.08.2022 р. щодо внесення відомостей в ЄРДР відповідно до скарги ОСОБА_3 про те, що в травні 2022 р. ОСОБА_6 зловживаючи довірою, під приводом купівлі транспортного засобу, заволодів грошовими коштами у сумі 50 000 грн., належними ОСОБА_3 , спричинивши останньому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Згідно заяви ОСОБА_3 від 22.06.2022 р. на адресу начальника відділу поліції № 1 Житомирського районного управління ГУНП в Житомирській області свідчить, що 20.04.2022 р. він запропонував своєму знайомому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , та який з початку повномасштабного вторгнення виїхав до Республіки Польща зі своєю дружиною ОСОБА_7 , придбати автомобіль на території Польщі на що ОСОБА_6 погодився та в подальшому 23.04.2022 р. ОСОБА_3 відправив довіреність від свого імені на придбання та пригін автомобіля та грошові кошти в сумі 1700 доларів США дружині ОСОБА_12 на картку в гривнях, що станом на 25.04.2022 р. було еквівалентно 50 000 грн. Після вказаного ОСОБА_3 на польському Інтернет ресурсі знайшов оголошення про продаж автомобіля «Фольксваген Пассат» та попросив ОСОБА_6 придбати його для себе. ОСОБА_6 придбав його, але зареєстрував автомобіль на своє ім`я оскільки довіреність була українською мовою. Крім цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 придбали автомобіль «Опель Зафіра» для власного користування. Після приїзду на територію України ОСОБА_6 пообіцяв переоформити автомобіль «Фольксваген Пассат» на ОСОБА_3 . Як вказав ОСОБА_3 - зі слів ОСОБА_6 по дорозі на територію України автомобіль «Опель Зафіра» поламався та вони його буксирували автомобілем ОСОБА_3 . Приїхавши в Україну автомобіль «Фольксваген Пассат» зареєстрували на ОСОБА_6 , а «Опель Зафіра» зареєстрували на ОСОБА_14 . На прохання ОСОБА_3 оформити «Фольксваген Пассат» на його ім`я - ОСОБА_6 відмовився та повідомив, що йому немає на чому пересуватись і «Фольксваген Пассат» буде перебувати у нього в користуванні до того моменту коли не відремонтують їхній автомобіль. При цьому ОСОБА_3 не заперечував про дане повідомлення ОСОБА_6 стосовно користування автомобілем. Після того, як пройшов місяць, ОСОБА_6 автомобіль «Фольксваген Пассат» так і не повертав та на повідомлення відповідав через проміжок часу. Користуючись тим, що автомобіль офіційно оформлений на ОСОБА_6 та він не виконує своїх обіцянок ігнорує прохання про повернення автомобіля, тому ОСОБА_3 запропонував повернути йому грошові кошти в сумі 1700 доларів США, однак відповіді ОСОБА_3 так і не отримав і в заяві просить стягнути з ОСОБА_6 суму 1 700 доларів США або придбаний за його кошти автомобіль.

Допитаний 12.10.2022 р. в якості потерпілогоОСОБА_3 пояснив, що 24.04.2022 р. дійсно, вирішив скористатися «Законом про безкоштовне розмитнення авто», який діяв з 01.04.2022 р. по 21.06.2022 р., та купити для себе авто у Польщі. З цією метою на польському сайт «Ото-мото», він знайшов оголошення про продаж автомобіля «Фольксваген Пассат» 2004 р. в. 2.0 TDI (номерний знак НОМЕР_1 ), (vin НОМЕР_2 ) пробіг 280 000 км. білого кольору, вартість 6 700 злотих, домовився з поляком - продавцем, що купляє в нього це авто, але самостійно купити та пригнати авто в Україну не може, бо його в зв`язку з війною не випустили за кордон. Того ж самого дня ОСОБА_3 домовився з поляком-продавцем, що він прижене авто до його знайомого - ОСОБА_6 , який на той час разом з дружиною мешкав у польському місті Пшина. В свою чергу ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_3 перевести на банківську картку його дружини ОСОБА_15 кошти у сумі 1 700$ для оформлення та перегону автомобіля на територію України. ОСОБА_3 також дав ОСОБА_6 номер телефону поляка-продавця «Фольксваген Пассат», та відправив довіреність на право пригнати авто. Для перерахунку грошових коштів за автомобіль, ОСОБА_6 надіслав ОСОБА_3 номер банківської картки на ім`я своєї дружини ОСОБА_15 НОМЕР_3 . Після цього ОСОБА_3 відразу 25.04.2022 р. з відділення «Приватбанку», що за адресою: м. Житомир, вул. Домбровського, 38 переказав грошові кошти в сумі 50 000 грн. на вищевказану банківську картку. Продавець-поляк пригнав « Фольксваген Пассат » до місця проживання ОСОБА_6 і останній придбав цей «Фольксваген Пассат» за 6 300 злотих. На наступний день, коли ОСОБА_6 повинен був перереєструвати авто на ім`я ОСОБА_3 і взяти транзитні номери, а саме 28.04.22 р. в 10.33 год., ОСОБА_3 зателефонувала дружина ОСОБА_6 . ОСОБА_15 і сказала що довіреність не перекладена на польську мову і ОСОБА_17 не може оформити авто на потерпілого, і що треба оформити на ОСОБА_17 , а коли прижене в Україну тоді переоформить на нього, і ОСОБА_3 нічого не залишилось зробити як погодитись, бо на той момент автомобіль вже був куплений за його, ОСОБА_3 кошти. Після того як подружжя ОСОБА_18 купили для ОСОБА_3 « Фольксваген Пассат », вони також за свої кошти, для себе купили авто «Опель Зафіра». Тобто переганяли на територію України два автомобіля. Після того як обидві автівки були поставлені на облік в Україні, ОСОБА_6 повинен був переоформити «Фольксваген Пассат» на ОСОБА_3 , та передати його останьому так як з ним про це і домовлялися, але ОСОБА_6 машину не віддав.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 , повідомив, що відколи розпочалось повномасштабне вторгнення росії в Україну, він разом із своєю дружиною ОСОБА_7 виїхали до Республіки Польща. Перебуваючи за кордоном йому на телефон зателефонував добре знайомий ОСОБА_3 який повідомив що на даний час на територію України на вигідних умовах можна привезти автомобіль з-за кордону та попросив в подальшому допомогти пригнати автомобіль. Через деякий час ОСОБА_3 в Польщі знайшов автомобіль «Фольксваген Пассат», білого кольору на польській реєстрації та скинув йому, ОСОБА_6 контактні дані продавця-поляка. Зізвонившись з поляком, ОСОБА_6 , оглянувши автомобіль зрозумів, що його потрібно буде ще ремонтувати і про це вказав ОСОБА_3 , на що останній на банківську картку дружини - ОСОБА_7 перерахував кошти в сумі 50 000 грн. В подальшому ОСОБА_6 вказаний транспортний засіб придбав та пригнав на територію України. Вже перебуваючи в м. Житомир, він, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_3 та повідомив про затрати які в нього пішли на ремонт авто, його доставку до пункту домовленості і за умов виплати цих коштів він поверне його автомобіль, однак ОСОБА_3 вказав що у нього грошей немає. У зв`язку з тим, що у ОСОБА_3 не було вказаних коштів, він, ОСОБА_6 запропонував продати «Фольксваген Пассат» та повернути ОСОБА_19 50 000 грн., які останній відправляв для купівлі транспортного засобу. ОСОБА_6 звернув увагу, що загальна сума витрат становила близько 2 000 доларів США. З приводу коштів які ОСОБА_6 повинен повернути ОСОБА_3 він готовий повернути їх у найкоротший термін.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що є рідною сестрою ОСОБА_3 . Їй відомо що в кінці 2022 р. її брат виявив бажання придбати автомобіль в Польщі про що домовився із своїми знайомим ОСОБА_6 , а саме що грошові кошти перерахує на рахунок останнього в сумі 50 000 грн. Того ж місяця до неї прийшов брат ОСОБА_3 та попросив надати в борг грошові кошти в сумі 500 доларів США для того щоб перевести кошти знайомому на що той доставить автомобіль на територію України а саме до м. Житомир та його віддасть ОСОБА_3 . Так в кінці травня 2022 р. зі слів брата вона дізналась, що громадянин ОСОБА_6 доставив автомобіль в Україну але повертати його ОСОБА_3 не мав наміру. Крім цього ОСОБА_6 вказав що відремонтує своє авто а тоді тільки поверне транспортний засіб брату - ОСОБА_3 . Оскільки гр. ОСОБА_6 не мав наміру повертати автомобіль брату та зареєстрував його на своє ім`я то брат звернувся до правоохоронних органів з письмовою заявою. Вказаний автомобіль ОСОБА_9 бачила під керуванням іншої особи в ході спілкування з якою повідомлено, що ОСОБА_6 надав в користування транспортний засіб.

Допитана в якості свідка адміністратор РСЦ ГСЦ МВС в Житомирській області ОСОБА_20 повідомила, що дійсно 25.05.2022 р. вона перебувала на своєму робочому місці в територіальному сервісному центрі по вул. Богунська, 1А, с. Довжик, Житомирського району, Житомирської області де проводила реєстрацію та перереєстрацію транспортних засобів. З приводу автомобіля марки «Volkswagen Passat» пояснила, що з відповідною заявою № 573375256 від 25.05.2022 р. про реєстрацію транспортного засобу звернувся ОСОБА_6 , а саме реєстрація б/в ТЗ привезеного з-за кордону по ВМД. Відповідно було подано документи на вказаний транспортний засіб, а саме «Volkswagen» модель «Passat», номер кузова НОМЕР_2 , який був оформлений на митниці на ОСОБА_6 тому відповідно автомобіль було зареєстровано на вказану особу та відповідно видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та д. н. з НОМЕР_4 . З приводу надання довіреності від ОСОБА_3 на ОСОБА_6 то свідок вказав, що він можливо і надавав її під час оформлення документів, однак реєстрація автомобіля проводиться на ту особу на кого оформлені документи на митниці.

08.12.2022 р. здійснено тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до рахунку ОСОБА_13 АТ КБ «ПриватБанк» на підставі постанови прокурора Житомирської окружної прокуратури та відповідно до інформації з банку, дійсно 25.04.2022 р. на її рахунок було здійснено грошовий переказ від ОСОБА_3 в сумі 50 000 грн.

20.03.2023 р. витребувано інформацію з територіального сервісного центру № 1841 відповідно до якої 25.05.2022 р. проведено реєстрацію б/в транспортного засобу привезеного з-за кордону по ВМД марки «Volkswagen Passat» з VIN № НОМЕР_2 та був зареєстрований на громадянина ОСОБА_6 на підставі наданих ним документів митного оформлення та відповідно зареєстровано за вказаним автомобілем д. н. з. НОМЕР_4 .

На підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.06.2023 р. на автомобіль марки «Volkswagen Passat» з VIN № НОМЕР_2 з д. н. з. НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_6 накладено арешт.

В ході досудового розслідування було встановлено, що між потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_6 здійснювалось листування в соціальній мережі «Вайбер» де обговорювались між ними умови їхньої домовленості з приводу придбання та транспортування транспортного засобу марки «Volkswagen Passat».

З об`єктивної сторони шахрайство, відповідальність за яке передбачена ст. 190 КК України, полягає в протиправному заволодінні чужим майном, в набутті права на нього шляхом обману потерпілого чи зловживання його довірою.

Зі змісту зазначеної норми кримінального закону та правозастосовної практики, отримання майна за умови виконання якого-небудь зобов`язання належить кваліфікувати як шахрайство в тому разі, коли винна особа в момент заволодіння цим майном мала на меті його присвоїти, а зобов`язання не виконувати. Як шахрайство, вчинене шляхом зловживання довірою, слід розглядати укладення договорів кредиту, позики, попередньої оплати за виконання певної роботи тощо без наміру повернути отримані кошти чи інші матеріальні цінності, виконати належно обумовлену роботу чи повернути борг. Із суб`єктивної сторони шахрайство характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

Відсутність хоча б одного зі складових елементів шахрайства, у тому числі об`єктивної чи суб`єктивної сторони, означає, що дії осіб, поведінка яких оцінюється, можуть бути в іншій юридичній площині, ніж кримінальна, а саме свідчити про наявність цивільного або господарського спору.

Способами вчинення шахрайства є: 1) обман; 2) зловживання довірою.

Обман як спосіб шахрайського заволодіння чужим майном чи придбання права на таке майно полягає у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних відомостей, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого, з метою введення в оману потерпілого.

При цьому слід звернути увагу на те, що обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість про вигідність або обов`язковість передачі йому майна чи права на нього (постанова ВС у справі № 658/1658/16-к від 05 квітня 2018 р.).

Тобто якщо особа взяла на себе певні зобов`язання та почала їх виконувати, вказане виключає кваліфікацію її дій як шахрайства.

З урахуванням встановленого суд вважає, що підстав для скасуванняпостанови старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_5 від 16 січня 2024 р. про закриття кримінального провадження № 0000180 від 06.09.2022 р., не вбачається у зв`язку з чим в задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_5 від 16 січня 2024 р. про закриття кримінального провадження № 0000180 від 06.09.2022 р. слід відмовити.

Керуючись ч. 1, 2 ст. 98, 303 ч.1 п.3, 306, 307, 309 ч.2, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_5 від 16 січня 2024 р. про закриття кримінального провадження № 0000180 від 06.09.2022 р., відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 02.02.2024.

Суддя Богунського районного

суду міста Житомира ОСОБА_22