Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 375/2089/23
номер провадження 1-кп/368/116/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2024 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000192 від 06.11.2023 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Привітів Любарського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення - прокурора Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4

- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Так, у квітні місяці 2018 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_3 , дізнався від наглядно знайомого на ім`я ОСОБА_5 (точних даних не встановлено) про можливість отримати посвідчення тракториста-машиніста, без проходження навчання.

Маючи за мету отримати посвідчення тракториста машиніста з правом керування транспортними засобами категорії «А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, D2, Е1, Е2, F1, F2, G1, G2, Н» для використання у власних потребах ОСОБА_3 , прибув до АЗС «КЛО» в смт Рокитне Білоцерківського району Київської області, де за попередньою домовленістю зустрівся із наглядно знайомим на ім`я ОСОБА_5 .

При цьому, ОСОБА_3 , достовірно знав, що для отримання посвідчення тракториста-машиніста необхідно пройти відповідне навчання, а бланк посвідчення виготовляється та видається уповноваженими державними органами, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 1994 р. N 217.

Попри це, ОСОБА_3 під час зустрічі домовився із своїм знайомим на ім`я ОСОБА_5 , який за грошову винагороду обіцяв йому виготовити завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста.

З метою реалізації домовленості ОСОБА_3 , у квітні місяці 2018 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи на АЗС «КЛО» що розташована по вулиці Незалежності, 122 в смт Рокитне Білоцерківського району Київської області, надав своєму знайомому на ім`я ОСОБА_5 свої фотознімки та свої анкетні дані, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , та таким чином вчинив пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права.

В подальшому знайомий ОСОБА_3 , на ім`я ОСОБА_5 , передав ОСОБА_3 підроблений офіційний документ, який не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а саме, посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 10.04.2014 на ім`я ОСОБА_3 , з наданням права керування транспортними засобами категорії: «А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, D2, Е1, Е2, F1, F2, G1, G2, Н», з метою його використання іншою особою, за що ОСОБА_3 сплатив грошові кошти в сумі 6 000 гривень.

Крім цього, 06 листопада 2023 року приблизно о 15 год. 40 хв., працівниками СРПП відділення поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по вул. Лісова, 28 в с. Синява Білоцерківського району Київської області зупинено транспортний засіб, а саме трактор марки Т-25, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Під час вимоги працівників поліції надати посвідчення тракториста - машиніста та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 є підробленим, маючи злочинний умисел, спрямований на використання підробленого документу з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності в нього права на керування транспортним засобом, надав для перевірки підроблений документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста на власне ім`я, серії НОМЕР_1 від 10.04.2014, бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, яке придбав у квітні місяці 2018 році у невстановленої досудовим розслідуванням особи, таким чином вчинив використання завідомо підробленого документа.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю та пояснив, що у 2018 році він із розмов двох людей, одного з яких він знав, дізнався, що можливо зробити права тракториста. Сергія знає лише за ім`ям і з ним він домовився про виготовлення посвідчення. За вказану роботу він заплатив 6000 грн. Так, 06.11.2023 він їхав на тракторі та коли його зупинили працівники поліції він пред`явив права тракториста. Те що він зробив, то сильно шкодує. Розкаюється і більше такого робити не буде. Не заперечує проти того, щоб застосували строки позовної давності до одного із епізодів, про які зазначив прокурор в дебатах.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюється, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме:

?у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою;

?у використанні завідомо підробленого документа.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що мали місця діяння, у вчиненні яких обвинувачується, обвинувачений винний та підлягає покаранню.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорта НОМЕР_3 , виданого 11 травня 2001 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Привітів Любарського району Житомирської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно вимоги про судимість від 12.12.2023 р. станом на 12.12.2023 року ОСОБА_8 є особою раніше не судимою.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Рокитнянська багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Рокитнянська багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно характеристики, виданої Рокитнянською селищною радою Старостинським округом № 6 с. Синява Білоцерківського району Київської області на гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . В порушенні громадського порядку на території с. Синява не помічався. Скарг та заяв від жителів села на вище вказаного громадянина до Старостинського округу № 6 с. Синява не надходило. Компрометуючими даними на вищевказаного громадянина не володіють.

Згідно посвідчення № НОМЕР_4 від 16.11.2022 виданого на ОСОБА_9 та ОСОБА_3 як багатодітна сім`я та які мають 8 дітей, а саме: ОСОБА_10 , 2009 року народження, ОСОБА_11 , 2011 року народження, ОСОБА_12 , 2012 року народження, ОСОБА_13 , 2014 року народження, ОСОБА_14 , 2017 року народження, ОСОБА_15 , 2018 року народження, ОСОБА_16 , 2020 року народження та ОСОБА_17 , 2022 року народження.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.

Так, санкція ч. 1 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років, а ч. 4 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України - кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , є кримінальними проступками.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками; дані про особу обвинуваченого, а саме: вперше притягується до кримінальної відповідальності, має місце постійного проживання, має на утриманні вісім дітей щодо яких не позбавлений батьківського піклування, щиро покаявся та думку прокурора щодо міри покарання обвинуваченому, а саме: призначення покарання у виді штрафу по ч. 4 ст. 358 КК України, а по ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України звільнити від кримінальної відповідальності по ст. 49 КК України, а тому суд вважає, що належним та достатнім є призначення обвинуваченому покарання буде у виді штрафу в межах санкцій статей КК України.

Відповідно до положень статті 49 КК України, в редакції яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_3 у квітні 2018 року вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто з моменту вчинення вказаного кримінального проступку минуло більше п`яти років.

Таким чином, суд вважає, що у відповідності до положень статті 49 КК України спливли строки притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

З наведених підстав ОСОБА_3 необхідно звільнити від покарання, призначеного йому по ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України,у зв`язку із закінченням строків давності.

Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Арешт, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2023 р., слід скасувати

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України та ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

?за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.,

?за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.. 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , процесуальні витрати на користь держави вартість проведеної судової експертизи № СЕ-19/111-23/59922-ДД від 10.11.2023 р. в сумі 1434 (одну тисячу чотириста тридцять чотири) грн. 00 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 10.04.2014 року на ім`я ОСОБА_3 , яке зберігається в кімнаті речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, після набрання вироком законної сили - знищити.

Арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2023 р., на тимчасово вилучене 06.11.2023 у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_1 від 10.04.2014 виданого ІДТН в Одеській області на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з правом керування транспортними засобами категорії А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, D2, Е1, Е2, F1, F2, G1, G2, Н, із забороною розпорядження та користування вищевказаним майном, - скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1