ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/325/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/270/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.286 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 р.

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу цивільного відповідача ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" на вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2023 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000462 від 06 грудня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калагарівка, Гусятинського району, Тернопільської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, студента ВСП «Заліщицький фаховий коледж імені Є.Храпливого НУБіП України»,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 місяців.

В силу п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» задоволено частково.

Стягнуто із ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (адреса: 04080, м.Київ, вулиця Кирилівська, 40, ) на користь ОСОБА_8 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на відшкодування моральної шкоди 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень 00 коп. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_8 - відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_10 задоволено частково.

Стягнуто із ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (адреса: 04080, м. Київ, вулиця Кирилівська, 40, ) на користь ОСОБА_9 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень 00 копійок страхового відшкодування. В задоволенні решти позову ОСОБА_9 - відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат, речових доказів та скасування арешту майна.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 , 06 грудня 2021 року, біля 07 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1987 року випуску, бежевого кольору, (належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 виданого 16.03.2018 ТСЦ 6141, гр. ОСОБА_10 , жителю с.Калагарівка, Чортківського району, Тернопільської області, а водій ОСОБА_7 керував ним на підставі наявного в нього свідоцтва про його реєстрацію), з одним пасажиром ( ОСОБА_11 ), рухався автомобільною дорогою Т-20-17 сполученням «Гримайлів-Яблунів», у напрямку від м. Хоростків до с. Сухостав, Чортківського району, Тернопільської області, із швидкістю біля 80 км/год.

Наближаючись до с. Сухостав, Чортківського району, Тернопільської області, а також до ділянки автодороги із значним заокругленням праворуч по напрямку свого руху, водій ОСОБА_7 , не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, не обрав безпечної на даній ділянці автодороги швидкості руху, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч.1.,1.10 (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (надалі ПДР), а також вимоги, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями (надалі ЗУ «Про дорожній рух»), які зобов`язували його рухатися із безпечною швидкістю руху, і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Під час руху ділянкою автодороги із значним заокругленням праворуч, тобто на крутому повороті та на ділянці автодороги із обмеженою оглядовістю, з мокрим асфальтобетонним покриттям, неподалік прилягання другорядної дороги (перехрестя), водій ОСОБА_7 змінив напрямок свого руху ліворуч та перетнувши горизонтальну дорожню розмітку 1.1 (вузьку суцільну лінію) ПДР, виїхав керованим автомобілем «ВАЗ-2108» р.н. НОМЕР_3 на зустрічну смугу руху, з метою виконання маневру обгону попутного автомобіля «ТOYOTA-COROLLA» реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2007 року випуску, чорного кольору, під керуванням водія ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Увисла, Чортківського району, Тернопільської області, який рухався попереду в напрямку с. Сухостав. При цьому водій ОСОБА_7 не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також те, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, чим грубо порушив вимоги пунктів: 10.1, 14.2 (в), 14.6 (а, г) та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 розділу 34. Дорожня розмітка ПДР, яку перетинати забороняється, крім цього на даній ділянці автодороги виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги та обгін категорично заборонені.

Продовжуючи рух по зустрічній смузі руху, в порушення вимог п. 11.3 ПДР водій ОСОБА_7 , вчасно не повернувся на свою смугу руху тим самим не надав перевагу в русі автопоїзду у складі технічно справного спеціалізованого вантажного сідлового тягача «VOLVO FH 12-42Т» реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2000 року випуску, червоного кольору, (належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 виданого 22.11.2016 р. ТСЦ 6141, громадянину ОСОБА_13 , жителю АДРЕСА_5 , а водій ОСОБА_9 керував ним на підставі наявного в нього свідоцтва про його реєстрацію та технічно справного спеціалізованого напівпричепа (самоскида-Е) «FRUEHAUF TF 34С1ТЗ» реєстраційний номер НОМЕР_8 , 1999 року випуску, чорного кольору, (належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , виданого 12.08.2016 року ТСЦ 6141, гр. ОСОБА_9 ), який під керуванням водія ОСОБА_9 , без пасажирів, із вантажем (цукровим буряком) загальною вагою 23 500 кг., рухався в межах своєї смуги руху до м. Хоростків, Чортківського району Тернопільської області.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху водій ОСОБА_7 , не забезпечив безпеку дорожнього руху та, рухаючись по зустрічній смузі руху, допустив зіткнення передньої частини керованого автомобіля «ВАЗ-2108» р.н. НОМЕР_3 із передньою частиною сідлового тягача автопоїзда «VOLVO FH 12-42Т» р.н. НОМЕР_6 , яке відбулося в межах правого узбіччя автодороги по напрямку руху до м. Хоростків, куди виїхав автомобіль «ВАЗ-2108» та передня частина сідлового тягача автопоїзда «VOLVO FH 12-42Т», перед зіткненням транспортних засобів. При цьому водій автопоїзда ОСОБА_9 не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути зустрічного зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2108», з моменту виникнення небезпеки для свого руху; окрім цього під час руху зустрічного автомобіля «ВАЗ-2108» в незагальмованому стані, зіткнення даних транспортних засобів не виключалось і при своєчасному гальмуванні водієм автопоїзда, так як ні зниження швидкості, ні зупинка останнього не виключала можливості зіткнення, тому у діях водія автопоїзда ОСОБА_9 , відсутні порушення вимог ПДР, які б перебували у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок зіткнення транспортних засобів передній пасажир автомобіля «ВАЗ-2108» р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: масивної травми тіла з численними переломами кісток скелета та ушкодженнями внутрішніх органів, від яких настала його смерть о 23 год. 30 хв. 06 грудня 2021 року під час проходження стаціонарного лікування в відділенні анестезіології та інтенсивної терапії Комунального некомерційного підприємства «Чортківська центральна міська лікарня» Чортківської міської ради.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів: 1.5 ч.1, 1.10. (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка» і належне виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 10.1, 11 3, 12.1, 14.2 (в), 14.6 (а, г), вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), розділу 34. Дорожня розмітка, Правил дорожньою руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі цивільного відповідача Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" вважає вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2023 року в частині стягнення з ПрАТ "УПСК" на користь ОСОБА_9 130 000 грн. страхового відшкодування незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права і неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції ухвалив вирок з порушенням норм матеріального права, що проявились у формі незастосування до спірних правовідносин ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якою передбачено порядок розрахунку суми страхового відшкодування у випадку визнання пошкодженого транспортного засобу фізично знищеним.

Апелянт не погоджується із висновками місцевого суду щодо розрахунку страхового відшкодування, який повинен бути застосований до виплати страхового відшкодування при визначенні пошкодженого транспортного засобу фізично знищеним, оскільки місцевим судом не взято до уваги, що при визнанні транспортного засобу фізично знищеним обсяг відповідальності страховика обмежений різницею між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Вказує, що відповідно до висновку експерта №СЕ-19/120-22/461-АВ від 24.01.2022 ринкова вартість транспортного засобу "Volvo FH 12-42T", д.н.з. НОМЕР_6 до ДТП складає 193 984,12 грн.; відповідно до звіту №265_SOS,-02 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу "Volvo FH 12-42T", д.н.з. НОМЕР_6 від 06.12.2021 ринкова вартість транспортного засобу після ДТП складає 105 000 грн.

На переконання апелянта, розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з фізичним знищенням транспортного засобу складає наступна сума: 193 984,12 грн. (віртість т/з до ДТП) - 105 000 грн. (вартість т/з після ДТП) = 88 984,12 грн.

Звертає увагу суду, що в оскаржуваному рішенні відсутні будь-які доводи та обґрунтування чому при розрахунку та стягненні страхового відшкодування суд не застосував положення ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яким встановлено порядок виплати страхового відшкодування при визнанні застрахованого автомобіля конструктивно загиблим. При цьому, при обґрунтуванні розміру страхового відшкодування, суд приймав до уваги висновок експерта №СЕ-19/120-22/461-АВ від 24.01.2022, проте не зауважив, що цим висновком встановлена конструктивна загибель автомобіля після ДТП.

Також апелянт посилається на правові висновки за аналогічними судовими спорами, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема у справах №211/3277/20 від 11.01.2023 та у справі №753/11069/16-ц від 17.02.2021.

Просить вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2023 року, в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким стягнути із Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на користь ОСОБА_9 88 984,12 грн., а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

В запереченнях на апеляційну скаргу представника цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", цивільний позивач ОСОБА_9 вважає вимоги апеляційної скарги цивільного відповідача не вмотивованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Просить апеляційну скаргу цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" відхилити, а вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27.06.2023 в частині цивільного позову щодо відшкодування матеріальної шкоди залишити без змін.

Апелянт Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак його представник в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причину неявки.

Відповідно до ч.4 ст.405 УПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційний скарги, вирок суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим і просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за вказаних у вироку обставин, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які належно оцінені судом і в апеляційній скарзі не оскаржується.

Відповідно до ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За змістом ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК, потерпілий ОСОБА_9 , звернувся з цивільним позовом у кримінальному провадженні до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" та обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Вирішуючи цивільний позов у цій частині, суд першої інстанції встановив, що на момент вчинення кримінального правопорушення цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу обвинуваченого ОСОБА_10 була застрахована у ПрАТ "УПСК" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/9121405, укладеним на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-IV (надалі - Закон № 1961-IV)

Згідно із вказаним полісом у разі настання страхового випадку страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування, зокрема, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілого та його майну в таких сумах: 260 000 грн. - за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю; 130 000 грн. - за шкоду, заподіяну майну.

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої (тобто не більше) страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (п. 1 ст. 9 Закону № 1961-ІV).

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування (п. 4 ст. 9 зазначеного Закону). Порядок та розмір страхової виплати визначається відповідно до статей 23 - 25 Закону № 1961-ІV.

Задовольняючи цивільний позов ОСОБА_9 , в частині позовних вимог до ПрАТ "УПСК" про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 130 000 гривень, суд першої інстанції виходив з того, що висновком судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/120-22/461-АВ від 24.01.2022, визначено, що ринкова вартість автомобіля «VOLVO FH 12-42-Т» реєстраційний номер НОМЕР_6 , станом на 06.12.2021 року та сума матеріального збитку, нанесена власнику автомобіля в результаті пошкодження КТЗ внаслідок ДТП станом на 06.12.2021 р. становить 193 984,12 грн. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням експлуатаційного зносу його деталей, що підлягають заміні, станом на 06.12.2021 року ймовірно складає 154 239, 71 грн. (а.с.110-138 т.2).

З огляду на визначену експертом суму матеріальних збитків, заподіяну власнику транспортного засобу внаслідок ДТП та з урахуванням страхової суми, встановленої у полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був предметом дослідження місцевого суду, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, дійшов правильного висновку про суму страхового відшкодування, яку ПрАТ "УПСК" (страховик) зобов`язаний виплатити відповідно до умов договору страхування.

Доводи апелянта щодо неправильного вирішення судом цивільного позову базуються фактично на звіті № 265_SOS,-02 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «VOLVO FH 12-42-Т», виконаного оцінювачем ОСОБА_14 , згідно з яким ринкова вартість аварійно пошкодженого вказаного транспортного засобу після ДТП складає 105 000 грн. (т.1 а. п.189-191)

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що висновок, викладений у вказаному звіті носить форму припущення, про що безпосередньо зазначено у його резолютивній частині, і зроблений за результатами інтернет-аукціона.

Окрім того, такий звіт виконано не в межах даного кримінального провадження, а в межах процедури страхового відшкодування і оцінювач ОСОБА_14 не попереджалася про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, а тому така методика оцінки не може бути прийнята до уваги для визначення суми страхового відшкодування.

Посилання представника цивільного відповідача в апеляційній скарзі на правові висновки, викладені у постанові КЦС ВС від 11 січня 2023 року у справі №211/3277/20 та у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 753/11069/16-ц, колегія суддів вважає некоректними, оскільки обставини вказаних справ розглянутих Верховним Судом, не відповідають обставинам даного кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є обґрунтованим і законним.

Будь-яких передбачених ст.408, 409 КПК України підстав до його зміни чи скасування не виявлено при перевірці справи в апеляційному порядку, а тому в задоволенні апеляційної скарги цивільного відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу цивільного відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» залишити без задоволення, а вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді