Справа № 127/2605/24
Провадження № 1-кп/127/52/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0001032 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка, Іллінецького району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з загальною середньою освітою, неодруженого, працевлаштованого на посаді вантажника в ЖЕО «Бокуд», раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи обізнаним у тому, що на всій території України з 24.02.2022 діє правовий режим воєнного стану, вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 23.11.2023 приблизно о 14 год 13 хв, перебуваючи біля приміщення магазину «Родинний», що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Олега Антонова, буд. 60А, помітив біля сходів, які ведуть до приміщення магазину, рюкзак чорного кольору в якому знаходились інструменти, які належали ОСОБА_5 . Рюкзак ОСОБА_5 залишив біля сходів в магазин, оскільки здійснював там ремонтні роботи. Після цього у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення зазначеного чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливими мотивом та метою, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, 23.11.2023 о 14 год 14 хв, перебуваючи за вищевказаною адресою, будучи упевненим в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно заволодів належним ОСОБА_5 чорним рюкзаком, який для потерпілого матеріальної цінності не становить. В рюкзаку знаходились: лобзик електричний ТМ «BLACKDTCKER» моделі «CD301» в корпусі зеленого кольору, вартість якого згідно з висновком експерта № 7842/23-21 від 07.12.2023, за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи становить 780,00 грн; шуруповерт ТМ «PROCRAFT» моделі «COROLLESS DRILL PAI8C» в кейсі з двома акумуляторами та зарядними пристроєм в корпусі зеленого кольору, вартість якої згідно з вищезазначеним висновком експерта становить 1166,60 грн; мережевий подовжувач довжиною 14,5 м; протиударна двостороння колодка на 2+2 гнізда; одна вилка, кабель ПВС2х4,0, вартість якого згідно з вищезазначеним висновком експерта становить 539,28 грн; набір свердл ТМ «Werk» в кількості 10 штук, артикул 2039901, діаметр 1-10 мм, в пластиковій коробці, вартість яких згідно з вищезазначеним висновком експерта становить 84,02 грн; тріскачка ТМ «Intertool», виготовлена з хром-ванадієвої сталі з гумовою ручкою, загальною довжиною 15 см, вартість якої згідно з вищезазначеним висновком експерта становить 106,70 грн та два олівці, два свердла, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, всього на загальну суму 2676,60 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 вказаний рюкзак з інструментами помістив на раму належного йому велосипеда, після чого попрямував у невідомому напрямку та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2676,60 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим йому злочином, свою вину визнав у повному обсязі, підтвердив обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті та погодився з кваліфікацією його дій. Зокрема, повідомив, що дійсно 23.11.2023 в післяобідню пору, перебуваючи біля приміщення магазину «Родинний», що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Олега Антонова, буд. 60А, помітив біля сходів магазину рюкзак чорного кольору, в якому знаходились інструменти. Вказаний рюкзак вирішив забрати собі з ціллю наживи. В подальшому забрав собі інструменти, які знаходились у рюкзаку, а рюкзак викинув. Пояснити свій вчинок не може, про вчинене щиро шкодує. Просив суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак попередньо подав до суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Також у заяві зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Вислухавши позицію прокурора, думку обвинуваченого, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, перевіривши добровільність його позиції, роз`яснивши наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його права оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини вчинення кримінального правопорушення, що викладені у обвинувальному акті, беручи до уваги визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину у повному обсязі, зважаючи на те, що жодним учасником судового провадження не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та визначені обвинуваченням обставини його вчинення, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежується дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18.01.1978, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21.07.2011, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволять ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі вимог статті 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».

Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне: позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання (прокурор просила застосувати до обвинуваченого положення ст. 75, 76 КК України; обвинувачений просив його суворо не карати); відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття); ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином); особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення (злочин вчинений в умовах воєнного стану); особу обвинуваченого (в силу ст. 89 КК України раніше несудимий, на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг щодо його неналежної поведінки не надходило, працевлаштований).

При призначенні ОСОБА_4 покарання, згідно зі статтею 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Щире каяття проявилося у визнанні обвинуваченим факту вчинення кримінального протиправного діяння, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Активне сприяння розкриттю злочину полягає в тому, що ОСОБА_4 відразу зізнавався у вчиненому та повідомив про всі обставини вчинення злочину.

Водночас, суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, який виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.

За вищевикладених обставин, проаналізувавши поведінку обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття, враховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставин, з метою захисту прав і законних інтересів особи, суспільства і держави, зважаючи на вимоги справедливості і мету правосуддя, враховуючи позицію прокурора, суд дійшов переконання, що виправлення обвинуваченого та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_4 необхідно і доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції статті, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. При цьому, визначене покарання не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Початок іспитового строку обвинуваченому необхідно обчислювати з моменту проголошення вироку.

В межах даного кримінального провадження обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Згідно з ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи № 7842/23-21 від 07.12.2023 в сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн 84 коп., оскільки її проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним злочину.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65-67, 185 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи № 7842/23-21 від 07.12.2023 в сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн 84 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2023 по справі № 127/36795/23 на майно, яке вилучено під час огляду 24.11.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: коробку чорного кольору на якій наявний напис «oriflamme», поміщену до полімерного пакету; електролобзик темно-зеленого кольору ТМ «BLACKDECKER CD301»; набір свердл по металу у пластиковій коробці; ключ вороток; 2 свердла; пластикову коробку з-під шуруповерта чорного кольору в якій міститься шуруповерт ТМ «PROCRAFT COROLLESS DRILL PAI8C зеленого кольору із акумулятором; два олівці; мережевий подовжувач завдовжки 14,5 м.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0001032, які відповідно до квитанцій № 2401 та № 2402 зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Довженка, 73), а саме:

-електролобзик темно-зеленого кольору марки «BLACKDECKER CD301»; набір свердл по металу у пластиковій коробці; ключ вороток; 2 свердла; пластикову коробку з-під шуруповерта чорного кольору в якій міститься шуруповерт марки «PROCRAFT COROLLESS DRILL PAI8C зеленого кольору із акумулятором; два олівці; мережевий подовжувач завдовжки 14,5 м, які належать ОСОБА_5 повернути власнику;

-коробку чорного кольору на якій наявний напис «oriflamme», яку було вилучено під час огляду 24.11.2023 за адресою: АДРЕСА_1 повернути власнику;

-DVD-R диск з відеозаписами за період часу з 14 год 00 хв по 14 год 20 хв 23.11.2023 з камер відеоспостереження, які розташовані у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та прилеглій до магазину території за адресою: АДРЕСА_2 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: