Справа № 761/2451/24
Провадження № 1-кс/761/2271/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

представника власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001384 від 23.08.2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

18 січня 2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001384 від 23.08.2023 року, яке було вилучено під час обшуку 12.01.2024 за місцем розташування офісу «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова №463/37/24, провадження №1-кс/463/217/24) від 03.01.2024, а саме долари США в загальній сумі 28540 (283 банкноти номіналом 100, 4 банкноти номіналом 50 та 4 банкноти номіналом 10 доларів США).

Як на підставу звернення до суду зі скаргою адвокат ОСОБА_4 вказує, що Головним слідчим управлінням здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001384 від 23.08.2023 року.

Як вказує представник власника майна, 12.01.2024 року слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань було проведено обшук за місцем розташування офісу «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено долари США в загальній сумі 28540 (283 банкноти номіналом 100, 4 банкноти номіналом 50 та 4 банкноти номіналом 10 доларів США). Однак, представник власника майна вважає, що ухвалою слідчого судді не надавався дозвіл на вилучення вищевказаного майна, а тому воно підлягає поверненню оскільки воно не є речовим доказом у кримінальному провадженні, арешт на вищевказане майно накладено не було. Разом з тим, зі змісту скарги вбачається, що вилучені грогові кошти є його особистими коштами і вони не можуть відноситись до грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, як це вказано в вищевказаній ухвалі слідчого судді.

Представник власника майна ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Крім того, вказав, що ОСОБА_5 є ФОПом та надано походження коштів. Разом з тим, зазначив, що органом досудового розслідування не доведено причетність цих коштів до кримінальних правопорушень.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 . Між тим, вказав, що під час проведення обшуку не було пред`явлено доказів законності походження коштів. Разом з тим, вказав, що на вилучення грошових коштів прямо було надано дозвіл ухвалою слідчого судді, а також в подальшому їх було визнано речовими доказами, а тому підстав для повернення вказаного майна нема.

Заслухавши думку представника власника майна, слідчого, вивчивши скаргу, додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні володільцем тимчасово вилученого майна може бути оскаржено бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні вказаного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Так, у судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001384 від 23.08.2023 року.

12.01.2024 року слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань було проведено обшук за місцем розташування офісу «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено долари США в загальній сумі 28540 (283 банкноти номіналом 100, 4 банкноти номіналом 50 та 4 банкноти номіналом 10 доларів США).

Враховуючи те, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 03.01.2024 року було прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення за місцем розташування офісу «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою: АДРЕСА_1 майна, у тому числі грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, слідчий суддя критично сприймає доводи представника власника майна, та приходить до висновку, що згадане у скарзі майно не є тимчасово вилученим майном в розумінні положення ст. 167 КПК України, а тому у слідчого відсутній обов`язок щодо його повернення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001384 від 23.08.2023 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167-169, 171, 236, 303, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001384 від 23.08.2023 року - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, разом з тим на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_6