Справа № 309/5205/23
Провадження № 1-кс/309/580/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 власника вилученого майна ОСОБА_3 розглянувши клопотання дізнавача СД Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000291 від 24.10.2023 р. щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000291 від 24.10.2023 р. щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна .

Клопотання вмотивовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 23.10.2023 року до Хустського РУП звернулась громадянка ОСОБА_6 з приводу того, що в АДРЕСА_1 її сусід громадянин ОСОБА_3 погрожує їй пневматичною рушницею калібру 4.5 мм а саме вистрілив три рази в її сторону.

Згідно ст. 170 КПК України накладається арешт на майно в разі, якщо особу необхідно обмежити у користуванні та розпорядженні майном з метою забезпечення дієвості кримінального провадження.

З огляду на те, що речі які були вилучені протоколом огляду місця події а саме пневматична рушниця чорного кольору калібру 4,5 мм з маркуванням у вигляді «PATENT PENDING», та маркуванням у вигляді серійного номеру № НОМЕР_1 , яку поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору який було опечатано, має відношення до даного провадження, та відноситься до тимчасово вилученого майна, з метою позбавлення можливості розпоряджатися, використовувати та відчужувати дане майно, є підстави для накладення арешту на дане тимчасово вилучене майно.

Незастосування заборони розпоряджання та використання пневматичною рушницею може призвести до зникнення, втрати відповідного майна, та може перешкодити всебічному, швидкому та об`єктивному розслідуванню даного кримінального провадження.

На підставі наведеного, з метою здійснення слідчих дій для встановлення всіх обставин кримінального провадження, дізнавач просить застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

В судове засідання автор клопотання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

В судовому засіданні власник вилученого майна ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись ст. ст. 171, 172 КПК України, суддя слідчий

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача СД Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000291 від 24.10.2023 р. щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задоволити .

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у даному кримінальному провадженні, а саме на пневматичну рушницю чорного кольору калібру 4.5 мм. з маркуванням «PATENT PENDING» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканцю АДРЕСА_2 , яка опечатана в поліетиленовий пакет чорного кольору .

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на дізнавача СД Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали виготовлено 1 листопада 2023 р.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1