Справа № 127/2509/24
Провадження №11-сс/801/102/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

та захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Вінницького РУП Головного управління поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 200, ч.1 ст. 209, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.5 ст. 361 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування з можливістю внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя задовольнив його.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав на ухвалу слідчого судді апеляційну скаргу в якій просить скасувати її та обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме, цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що сторона обвинувачення під час розгляду клопотання не довела, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того, численні факти злочинних епізодів, у яких підозрюється ОСОБА_7 , не містять ознак складу окремих кримінальних правопорушень, та є штучними, також звертає увагу на те, що його підзахисний має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який, не наполягаючи на виклику свого підзахисного, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти її задоволення, наполягаючи на залишенні судового рішення без зміни, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід - тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Задовольняючи погоджене з прокурором клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти даним ризикам.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 200, ч.1 ст. 209, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.5 ст. 361 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів прокурором доведена, виходячи з комплексу зібраних у клопотанні доказів, а саме витягу з ЄРДР, протоколів огляду предметів, протоколів оглядів, протоколів допитів свідків, протоколів проведення слідчого експерименту, протоколів допитів потерпілих, тощо.

Колегія суддів вважає що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри.

Слідчий суддя вірно зазначив про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий суддя у відповідності до ст. 178 КПК України врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні ряду злочинів, у тому числі, особливо тяжкого, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, те, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, неодружений, не працює, підозрюється у скоєнні злочину під час дії іспитового строку, оголошувався у розшук .

Отже, слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність застосування до підозрюваного лише найсуворішого запобіжного заходу, так як більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки, з чим погоджується колегія суддів.

Висновок слідчого судді не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, у рішеннях якого, зокрема, у справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, наголошено, що тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Вінницького РУП Головного управління поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4