Житомирський апеляційний суд
Справа №282/665/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія п.7 ч.2 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №282/665/18 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2023 року, відносно

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.7 ч.2 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

зазначеним вироком ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років.

На підставі ч.1 ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26 квітня 2017, призначено ОСОБА_10 до відбуття остаточне покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_10 обраховано з дня затримання, тобто з 03.02.2018.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. матеріальної шкоди та 500 000 (п`ятсот тисяч) грн. моральної шкоди.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 9666 (дев`ять тисяч шістсот шістдесят шість) грн 02 коп. процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні Державним НДЕКЦ МВС України судової молекулярно-генетичної експертизи.

Арешт, накладений відповідно до ухвал слідчих суддів Корольовського районного суду м. Житомира від 07-08.02.18 на: змив з плями речовини бурого кольору з асфальтованого покриття, що було запаковано до паперового конверту № 1, рослинне покриття (вирвані рослини трави) з нашаруванням речовини бурого кольору, що було запаковано до паперового конверту № 2, фрагмент цеглини сірого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, що було запаковано до паперового конверту № 3, фрагмент гілки з нашаруванням речовини бурого кольору, що було запаковано до паперового конверту № 4, складний металевий ніж з нашаруванням землі та речовини бурого кольору, що було запаковано до паперового конверту № 5, змив речовини бурого кольору з кузова автомобіля Ауді А4, що було запаковано до паперового конверту № 6, серветку білого кольору, просякнуту рідиною бурого кольору, що було запаковано до паперового конверту № 7, що було вилучено під час проведення огляду місця події - відкритої ділянки місцевості прилеглої до приміщення Вигнанської сільської ради, що за адресою: Житомирська область, Любарський район, с. Вигнанка, провулок Медичний, 1 - скасовано.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09.02.2018 на чотири змиви речовини бурого кольору, що в подальшому були запаковані до паперових конвертів № 1-4, які вилучені під час проведення огляду місця події - домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 - скасовано.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.02.2018 на светр кольоровий, штани спортивні чорного кольору, теніску сірого кольору, носки чорного кольору, труси чоловічі кольорові, які упаковані до спецпакету № 4216255, черевики шкіряні коричневого кольору, які упаковані до спецпакету № 3250559, змиви з правої та лівої руки, упаковані у паперові конверти № 1 та № 2, зрізи нігтьових пластин обох рук, які упаковані до паперових конвертів № 3 та № 4, дактилокарту, упаковану до паперового конверту № 5, які вилучені під час проведення огляду трупа ОСОБА_11 від 03.02.2018 в приміщенні патологічного відділення Любарської центральної лікарні, що по вул. Медичній, 3 в селищі Любар Житомирської області - скасовано.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.02.2018 на чоловічий светр з тканини коричневого кольору з плями речовини бурого кольору та пошкодженням у виді розрізу рукава, що було вилучено під час проведення огляду місця події палати № 401 Любарської районної лікарні, що по вул. Медичній в селищі Любар Житомирської області - скасовано.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09.02.2018 на чоловічу куртку чорного та сірого кольорів, джинсові штани синього кольору, чоловічі кросівки чорного кольору, які вилучені у ОСОБА_10 під час особистого обшуку 03.02.2018 - скасовано

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_10 залишено попередній - тримання під вартою, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку.

Відповідно до вироку судом першої інстанції встановлено, що 03 лютого 2018 року близько 00 годин 15 хвилин ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходився в громадському місці на літньому майданчику поблизу сільської ради с.Вигнанка, що по провулку Медичному, 1 в с.Вигнанка Любарського району Житомирської області, де знехтувавши загальнолюдськими правилами поведінки та елементарними нормами моралі, відкрито протиставляючи свою поведінку громадському порядку, громадським інтересам, показуючи свою зневагу до оточуючих, використовуючи малозначний привід, навмисно, з метою вбивства, дістав з зовнішньої кишені куртки ніж розкладного типу, яким наніс один удар в область серця ОСОБА_11 , таким чином заподіявши ОСОБА_11 тілесні ушкодження у виді: 2 саден на передній поверхні лівого плечового суглобу, рани передньої грудної стінки ліворуч, що проникає в ліву плевральну порожнину, наскрізного лінійного пошкодження хрящової частини 6-го ребра ліворуч, крововилив в м`які тканини по краях рани передньої стінки грудної клітки, крововиливу в ліву плевральну порожнину в об`ємі вилитої крові до 1700 см3, крововиливу в стінку серцевої сумки по передній поверхні з переходом на верхівку, пошкодження серцевої сумки, рани по передній поверхні лівого шлуночку, що проникає в порожнину лівого шлуночка і таким чином умисно убив ОСОБА_11 з хуліганських мотивів.

Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки з пошкодженням 6-го ребра ліворуч, серцевої сумки, серця, що супроводжувалось масивною внутрішньою і зовнішньою кровотечею, яка викликала гостру крововтрату.

Дії ОСОБА_10 кваліфіковані за п.7 ч.2 ст.115 КК України, а саме, як умисне вбивство, вчинене з хуліганських мотивів.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок Бердичівського міськрайонного суду від 30.05.2023 року та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_10 за п.7 ч.2 ст.115 КК України з підстав недоведеності його вини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що складений ніж, який є речовим доказом, не може бути знаряддям злочину, зокрема з урахуванням того факту, що довжина раневого каналу складає 8-10 см, а довжина леза становить не більше 5-6 см. Зазначає, що стороною захисту заявлялось клопотання про проведення відповідної експертизи, яка б все ж таки дала змогу дати відповідь на питання, чи міг бути утворений такий раневий канал від удару саме цього ножа, у задоволенні якого судом не обґрунтовано відмовлено. Також вказує на невірну кваліфікацію дій ОСОБА_10 за п.7 ч.2 ст.115 КК України із зазначенням кваліфікуючої ознаки вчинення з хуліганських мотивів. Звертає увагу, що єдиним фактичним джерелом доказування підтвердження можливості кваліфікації дій ОСОБА_10 з хуліганських мотивів є показання свідка ОСОБА_12 , однак показання свідка в цій частині фактичних обставин суперечить іншим дослідженим доказам. Так показання щодо вжиття лише по одній пляшці пива суперечить даним судово-медичної експертизи, у крові ОСОБА_11 виявлено етиловий алкоголь в концентрації 1,33 %. Всі допитані у справі свідки, в тому числі, які не є близькими товаришами або друзями жодного з учасників конфлікту, вказали суду, що між ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_11 відбулася саме бійка. Ні причин, ні ініціатора цієї бійки не встановлено, жодного доказу, який би допоміг встановити суду ці обставини не надано, що унеможливлює приходження до категоричного висновку про те, хто саме розпочав сварку по суті. Крім того, сторона захисту не погоджується з оскаржуваним вироком в частині часткового задоволення цивільного позову, враховуючи той факт, що сукупність зібраних доказів по справі є недостатньою для встановлення факту доведеності вини ОСОБА_10 з приводу пред`явленого обвинувачення та покладення на нього обов`язку з відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому.

Обвинувачений в поданій апеляційній скарзі просить винести справедливе рішення, вказує на відсутність доказової бази його винуватості, численні порушення вимог закону, на відсутність підтверджень повноважень прокурора і слідчого у даному провадженні. Зазначає, що суд зробив висновок про те, що саме клинком цього ножа завдано удару в грудну клітину потерпілого та поранено його руку, однак такий висновок може зробити лише експерт. Звертає увагу, що суд залишив поза увагою розмір ножа, яким нанесли смертельну рану, яким становить 6 см, що є значно меншим, ніж довжина раневого каналу (8 см). Також посилається на суперечність у показаннях свідків, експерта ОСОБА_13 , який не зміг дати конкретної відповіді на поставлені запитання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_9 , які просили задовольнити подані апеляційні скарги, заперечення прокурора, потерпілого та представника потерпілого щодо задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Під час перевірки матеріалів даного кримінального провадження встановлено, що висновок місцевого суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.7 ч.2 ст.115 КК України, а саме в протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене з хуліганських мотивів, зроблено з додержанням вимогст.23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування усіх обставин, що підтверджено доказами, які було оцінено відповідно до закону та в їх сукупності і правильно визнано судом достатніми та взаємозв`язаними для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_10 .

Так, із матеріалів кримінального провадження слідує, що обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому йому злочину не визнав та відмовився надавати показання, вказавши, що судовий розгляд проведений упереджено, без з`ясування всіх обставин справи та без надання стороною обвинувачення належних доказів його вини (а.224 т.9).

Колегія суддів зазначає, що невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 є його правом та способом захисту, при цьому апеляційний суд критично оцінює позицію останнього щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому злочину та вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги таку позицію обвинуваченого, виходячи з того, що вона не узгоджується, суперечить та спростовується сукупністю наявних доказів у даному кримінальному провадженні, які належним чином досліджені та оцінені судом.

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив суду, що він є батьком померлого ОСОБА_11 , працює далекобійником, в той вечір він повернувся з рейсу додому. Син був вдома, оглядав сайти з приколами, сміявся. Десь о 21-21.30 до сина приїхав його знайомий - ОСОБА_12 , деякий час вони були на АДРЕСА_2 йому зателефонував ОСОБА_14 , повідомив, що ОСОБА_15 підрізали. Він зателефонував сусіду, братові і через 3-4 хвилини вже поїхали. Відразу зателефонував на "102", сказав, щоб висилали наряд, викликав швидку, набрав ОСОБА_16 . Приїхавши на місце, побачив молодь, яка стояла з одного та другого боку, син лежав на спині. Він кинувся до сина та його рука вже була холодна. Він зрозумів, що сина втратив. Наполіг на тому, щоб швидка забрала сина до лікарні. Бачив на синові тілесні ушкодження в області серця, він був весь в крові. У ОСОБА_14 була перебинтована ліва рука, в автомобілі швидкої допомоги ОСОБА_14 втратив свідомість. Чув у натовпі хтось сказав, що це зробив ОСОБА_17 . В лікарні лікар повідомив, що смерть його сина наступила дуже швидко. Про самі події він нічого не знає. Хтось розповідав, що ОСОБА_15 під`їхав машиною, вибіг ОСОБА_17 , почав приставати до ОСОБА_18 , між ними виникла суперечка. Син був веселим, нормально вчився, закінчив університет, їздив на заробітки, трудолюбивий, чесний, дуже справедливий, проблем із законом не було, зброї у нього не було (а.п.130 т.6).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що загиблий ОСОБА_19 був його другом. 02.02.2018 він приїхав близько 22 години до місця проживання ОСОБА_18 в с. Гринівці. Вони сиділи у вантажному автомобілі пили пиво, дивилися відеоролики, розмовляли. ОСОБА_18 запропонував проїхатися польовими дорогами. По дорозі вирішили, що заїдуть до села Вигнанка, там ОСОБА_20 знав багато людей. Заїхали ззаду до будинку культури, в їх автомобілі гучно грала музика. Вони зупинилися за метрів 15 від бесідки, відкрили двері автомобіля, привіталися з хлопцями. Він вперше був у тому селі. На місці було чоловік 10, незнайомих йому. Вони стояли біля автомобіля, з бесідки вибіг невідомий йому чоловік, це був ОСОБА_17 , підбіг до ОСОБА_18 і став кричати, висловлювати до ОСОБА_20 претензії щодо світла фар, гучної музики з автомобіля, кричав «чого ви сюди приперлись», погрожував, виражався нецензурною лайкою. Хлопці ОСОБА_18 сказали не чіпати ОСОБА_17 . Обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння, у нього була невнятна мова, буйно себе поводив. Потім ОСОБА_17 десь дівся, а вони далі стояли розмовляли, ОСОБА_20 стояв трохи далі, метрів за 4-5, спілкувався зі знайомими, він також говорив з трьома хлопцями. Люди там казали, що з такою людиною ( ОСОБА_17 ) треба бути обережним. Через короткий проміжок часу з бесідки вибіг ОСОБА_17 і замахнувся правою рукою на ОСОБА_18 в область грудної клітки, ліву частину в області серця, з криком «я вас всіх повбиваю». В руках ОСОБА_17 був темний предмет, загострений, схожий на ніж, була дуже темна ніч та погане освітлення, тому точно сказати не може. ОСОБА_20 почав падати, він кинувся до нього, всі почали кричати. Поклали ОСОБА_20 на землю, він відійшов, щоб викликати швидку і подзвонити батькам ОСОБА_18 . В унісон говорили, що це ОСОБА_17 зробив. Якісь хлопці зняли з ОСОБА_20 футболку і почали затискати рану. Потім перев`язували руку йому, він навіть не відчув, коли отримав травму. Можливо, коли відтягував ОСОБА_18 після удару ножем, той почав падати і йому теж завдали ножового удару. Лікар казав, що у нього на руці різана рана, ножове поранення. Крім ОСОБА_17 ніхто не міг нанести йому удар (а.п.130 т.6).

Свідок ОСОБА_21 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_10 , в суді першої інстанції дала показання, що 03.02.2018 вона перебувала вдома в АДРЕСА_1 . Син пішов з дому о 20 21 год, повернувся опівночі, вона ще не спала. Син сказав, що була бійка, сталася біда і якби його не збили з ніг і не били ногами, цього б не сталося. Сказав, що на нього напали, спочатку ледве не збили машиною, потім була бійка. У нього була розсічена голова збоку, вона побігла взяти чимось обробити рану, прийшла його нема. ОСОБА_22 затримали близько першої години ночі біля дровітні. Син спокійно вийшов до поліції. На другий день сусіди розповідали, що є відео початку бійки, яке знімала ОСОБА_23 , бачили ОСОБА_24 і ОСОБА_25 , є свідки. Спочатку сина збили з ніг ОСОБА_20 і ОСОБА_14 , він навіть втратив свідомість, потім вскочив на ноги і почав відмахуватися ножем. Почався крик, ОСОБА_14 зник, довго не було, а коли повернувся з порізаною рукою, почав просити пробачення у ОСОБА_20 . Вважає, що ОСОБА_20 спричинив ушкодження ОСОБА_14 , це її власна думка. Все дуже швидко трапилося, билися троє, ніхто толком не бачив. Хлопці місцеві потерпілого попереджали, щоб не чіпали ОСОБА_17 . Ножа у сина вона ніколи не бачила. Він чесний, різкий, але добрий. Проживав у неї з вересня 2018. Син приїхав до неї з ОСОБА_26 , бо у нього була серйозна травма правої руки, травма виникла на початку осені, він поранився домашнім ножем, сухожилля не згиналося. Оскільки вона має медичну освіту робила сину перев`язки, обробляла рану, до медичного закладу не зверталися (а.п.3-4 т.7).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 вказала, що очевидцем події вона не була, про трагедію дізналася від працівників поліції, конкретно про бійку нічого не чула. Проживає в АДРЕСА_3 , з ОСОБА_17 має нормальні сусідські стосунки. 03.02.2018 вночі, точний час не пам`ятає, почула шум та гавкіт собак, встала, підійшла до дверей, побачила як повели ОСОБА_17 з її подвір`я. Він йшов з працівниками поліції добровільно, тілесних ушкоджень на ньому не бачила, було темно. Здається було два працівники поліції з ОСОБА_17 , вони виходили з її подвір`я через калітку. Її покликав на вулицю слідчий, ставив питання щодо того чия це територія. Що ОСОБА_17 робив у неї на подвір`ї, їй невідомо. ОСОБА_17 знає більш, ніж 25 років, рідко бачила, він працював у ОСОБА_26 , постійно в селі не проживав, як сусід він нормальний, добрий, людяний, агресії не бачила взагалі. Знає, що він хотів їхати на роботу, але у нього була пошкоджена рука, не згиналися пальці на правій руці. Зі слів матері ОСОБА_17 знає про відео з бійкою, але не бачила його (а.п.4 т.7).

З показань свідка ОСОБА_28 , слідує, що в той вечір близько 20-ї, на початку 21 години він прийшов в магазин в с. Вигнанка. Події вечора добре не пам`ятає, оскільки був п`яний. Пам`ятає, що сиділи в магазині відпочивали, сміялися, розповідали анекдоти, вживали алкоголь. З ким він був у той вечір, не пам`ятає. В магазині бачив ОСОБА_17 , біля нього на столі стояло пиво, він поводив себе нормально, нормально виглядав. Після того, як магазин закрився, він пішов до клубу, який знаходиться метрів 500 від магазину. Зайшов в бесідку, яка розташована 10 м. від клубу, привітався з одним, іншим, ОСОБА_17 в бесідці не було. Почув крик, вийшов з клубу вже все сталося. Біля бесідки він комусь накладав джгут на руку своїм ременем, до нього особа щось говорила, не пам`ятає що саме. Приїхала швидка, бо хтось помер, він не бачив хто. Хто викликав швидку не пам`ятає, можливо і він. Освітлення не було, темно, вечір, в бесідці було темно. Коли його викликали в сільраду для допиту, там повідомили, що було ножове поранення, ніби ОСОБА_22 когось поранив. Зброї в ОСОБА_17 він не бачив. З потерпілим знайомий, раніше пересікалися, візуально бачив (а.п.20-21 т.7).

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_29 , фельдшер невідкладних станів ЦЕМД та ОСОБА_30 , пояснила, що 03.02.2018 вона була на чергуванні. Надійшов виклик на «103» про ножове поранення в с. Вигнанка Любарського району. Вона з водієм виїхали на місце пригоди. Їхали хвилин 15-20 в центр села Вигнанка, до клубу чи альтанки. Приїхавши на місце, побачили багато людей, молодь, освітлення погане, спочатку побачила ОСОБА_14 з раною на руці, але дівчата кричали «сюди», далі побачила, що людина лежить на землі. Перевірила пульс потерпілому, зіниці, подивилася рану і виявила ознаки смерті. Габрук лежав на спині, у лівому підребер`ї була рана приблизно 3 см, яка могла бути нанесена ножем. Пацієнт був не живий, ознак життя не було. Він був весь залитий кров`ю, на руці золотий браслет, в руках нічого не було. Після такої рани людина живе три секунди. Обвинуваченого там не бачила. Хтось казав, що була бійка чи сварка, що ОСОБА_20 вдарили ножем. Освітлення було мало, хтось включав телефон та здається світили фари в автомобіля. Викликали ще одну швидку не для екстреної допомоги, бо ситуація стресова, багато людей. Хоча травма була не сумісна з життям, але за проханням батька, вони забрали потерпілого в карету швидкої і підключили до крапельниці у вену лівої руки, почали вводити фізрозчин з адреналіном. Через погану дорогу, поки їхали до лікарні, катетер випав, пробували підключити ще раз. Потерпілий молода дитина, був весь у крові. В машину швидкої сіли батько потерпілого і ОСОБА_14 , якому накладали джгута, бо у нього була травмована рука. У ОСОБА_14 була рана на лівому передпліччі, він був у крові та рвотних масах. В лікарні залучили кардіолога, головний лікар та анестезіолог оглянули ОСОБА_11 , але зробити нічого не змогли, бо смерть констатована до того, як приїхали до лікарні (а.п.12-14 т.9).

З показів свідка ОСОБА_31 вбачається, що з обвинуваченим ОСОБА_17 він знайомий. В лютому місяці випадково зустрілися з ОСОБА_17 у магазині на вул. Перемоги в с. Вигнанка близько 21.00. ОСОБА_17 був поруч зі своєю компанією, сиділи всі за одним довгим столом, пили пиво. У той день було багато людей, машин. Він вживав багато алкоголю, ОСОБА_17 пив пиво. Потім пішли всі разом до клубу, вони сиділи в бесідці. Почув як дівчата стали кричати, вийшов з бесідки, побачив, що хлопчина лежав на відстані 5 метрів від бесідки. Дівчата викликали швидку, пробували пульс, який не відчувався у потерпілого, надавали медичну допомогу. ОСОБА_17 у той момент не бачив. Куди ранили ОСОБА_20 йому не відомо. Інших осіб з тілесними ушкодженнями він не бачив. Ножа знайшли перед ранком за бесідкою, ніж розкладний, маленький. Хто підрізав потерпілого не бачив і не чув. В бесідці темно було і не видно, хто був, а хто виходив. Через хвилин 15 приїхала швидка. ОСОБА_17 біля їх компанії ні з ким не сварився, конфліктів не було, можливо за територією. На ОСОБА_17 тілесних ушкоджень у той вечір він не бачив. Чи йшла в обвинуваченого кров з носа, не бачив. Знає, що мати ОСОБА_17 була директором школи, особисто з ним ніколи не стикався, разів два на рік можливо бачив. Казали, що він раніше судимий (а.п.211212 т.7).

Із показань свідка ОСОБА_32 вбачається, що він був свідком подій, які сталися близько 4,5 5 років тому. В той вечір було темно, впав сніг. Всі відпочивали неподалік від сільського клубу в с. Вигнанка Любарського району Житомирської області, він багато вживав алкоголю. В клубі була музика, люди відпочивали, він вирішив вийти подихати свіжим повітрям, побачив групу людей біля машини, які перемістилися до бесідки та щось виясняли в грубій інтонації, обстановка була напружена. Здається, стояло 3-4 людини біля «жигуля» зеленого кольору, точно який автомобіль не пам`ятає. Ділянка, де вони стояли, не освітлювалася. Він знаходився в 5-10 м від них. Дві особи сперечалися між собою, а інші захищали тих, хто сперечався. Один сказав «ти не прав, я не хотів нічого цим показати». Метрів 5 від бесідки стояла яблуня, вони підійшли туди і саме там все сталося. Бійки чи штовханини він спочатку не бачив, відійшов ще на метрів 5 і спостерігав здалеку. Далі побачив штовханину, яка тривала хвилин 5, підійшов ближче, хтось упав, дівчина закричала, побачив, що людина лежить, почав закривати рану на грудях потерпілого. Рана була в області серця. Удар не бачив, було темно, він був далеченько. Коли підбіг ближче до місця події, там було ще дві людини: один з розрізаними венами, інший, не знає хто, казав «де він, де він». Потерпілий був одягнений у в`язану кофту, що вдягається через голову, здається зеленого кольору, під кофтою нічого не було. Він приклав руки на відкриту рану, щоб не сочилася кров, потерпілий ще був у свідомості, лежав, казав, що все нормально, говорив хриплим голосом, дихання уповільнювалося і він зрозумів, що ні чим йому вже не допоможе. Раніше цих людей він не бачив, казали що до них у село приїхали відпочивати незнайомі йому люди. Обвинуваченого в той вечір бачив біля клуба, він був теж нетверезий, не сильно п`яний, щось вживав, що саме не знає. По голосу чув, що біля автомобіля був ОСОБА_17 . Вони раніше з обвинуваченим не спілкувалися, але в компаніях пересікалися. Багато версій було про те, що це зробив ОСОБА_17 . Колючо ріжучих предметів не бачив. Під час бійки було чотири людини: потерпілий, ОСОБА_14 , один відійшов, а ще один казав «де він, де він» (а.п.186-187 т.8).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_33 показав, що обвинувачений ОСОБА_17 є його сусідом, мають гарні сусідські стосунки. З потерпілим особисто знайомий не був. Взимку 2018 вони перебували у магазині в с. Вигнанка в різних компаніях. ОСОБА_34 було багато. Він вживав алкоголь, чи ОСОБА_17 вживав, стверджувати не може. Після закриття магазину пішли на дискотеку, дискотеки після 22.00 год. не було, тому всі знаходилися в приміщенні клубу. Обвинуваченого бачив в магазині та по дорозі від магазину до клуба. Як ішли до клубу, люди розповідали, що хлопці їхали машиною «універсал», марки не пам`ятає, темного кольору і стукнули ОСОБА_17 , той на них посварився і пішов далі. Яким чином стукнули ОСОБА_17 не бачив. Потім машина потерпілого стояла біля танцмайданчика. Вже як був в приміщенні клубу, почув крики «убив, убив», вийшов на вулицю та побачив, що хтось лежить на землі. Він не зразу зрозумів, що то лежить ОСОБА_20 , бо з освітлення був тільки один ліхтар при вході на танцмайданчик. Потерпілий лежав на спині, поранення було в районі легень, коли підняли светр, груди були всі в крові, він ще дихав. Хлопець, на ім`я ОСОБА_16 , який був з потерпілим, теж мав поранення, бо йому пережимали рану. Коли підійшов до потерпілого, обвинуваченого там не бачив. Від поліції йому стало відомо, що потерпілого підрізали ножем. Знає, що до події в обвинуваченого була пошкоджена рука, а також, що він відбував покарання (а.п.14-15 т.9).

Крім того, за клопотанням прокурора, представника потерпілого ОСОБА_35 та обвинуваченого ОСОБА_10 досліджено покази свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , надані в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження іншим складом суду, з огляду на відсутність заперечень та неможливість їх явки та допиту під час даного судового розгляду, із врахуванням правової позиції Верховного Суду у справі №750/5745/15 від 19.11.2019 року (а.п.224 т.9).

Свідок ОСОБА_39 , під час розгляду кримінального провадження в попередньому складі суду, повідомив, що в той вечір, дати не пам`ятає, в лютому, близько 20 години він з друзями прийшли в магазин в своєму с.Вигнанка Любарського району. Компанія була велика, сиділи за столиком. За сусіднім столиком сидів ОСОБА_17 зі своєю компанією, з обвинуваченим він та його компанія не спілкувалися. В магазині сиділи години 2, ніяких конфліктів, бійок не було. Далі люди перемістилися до бесідок, а він, ОСОБА_40 і ОСОБА_41 пішли далі до криниці, де спілкувалися. Криків, шуму зі сторони бесідок не чули. Близько 23 години ОСОБА_42 подзвонив ОСОБА_43 і сказав, щоб підійшли до бесідок. Вони втрьох пішли в тому напрямку. За метрів 70 зустріли обвинуваченого ОСОБА_17 . Той мав звичайний вигляд і поведінку, тілесних ушкоджень він на ньому не бачив. ОСОБА_23 підійшла до ОСОБА_17 і стала з тим розмовляти. Він же з ОСОБА_44 пішли далі. Коли підійшли, побачили, що ОСОБА_19 лежить на землі, а хлопці ОСОБА_24 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 намагаються врятувати життя, притискаючи рану. До цього в той вечір ОСОБА_20 він не бачив. Хвилин через 10 наздогнала ОСОБА_23 , про що говорила з ОСОБА_17 не розповідала. За яких обставин ОСОБА_20 отримав тілесні ушкодження не знає, не бачив, люди розповідали, що була бійка між ОСОБА_20 і ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_47 в судовому засіданні попередньому складу суду, повідомила, що в той день взимку 2018 року, число не пам`ятає, було близько півночі, вона була біля бесідок, що неподалік сільської ради їхнього села Вигнанка. В цей час на автомобілі під`їхав раніше знайомий ОСОБА_19 . З автомобіля вийшов ОСОБА_18 і його друг ОСОБА_16 . ОСОБА_18 підійшов до неї, відбулася секундна розмова: ОСОБА_18 вийшов без куртки, вона запитала, чому голий, він відповів, що йому нормально. На ОСОБА_20 тілесних ушкоджень не було. В цей момент її хтось гукнув, вона відвернулася. Коли повернулася, ОСОБА_18 поруч не було, в цей проміжок до них ніхто не підходив. Практично відразу неподалік розпочався конфлікт, вона побачила, як ОСОБА_10 , якого до цього моменту вона не бачила, і ОСОБА_20 махають руками один в напрямку іншого, всі кричать. Через що стався конфлікт та деталі конфлікту розповісти не зможе, так як було темно, освітлення не було, вона злякалася і відійшла до сходів клубу. Коли обернулася, побачила, що ОСОБА_20 лежить на землі, навколо багато людей. ОСОБА_17 вже не було. Люди зажимали рану у ОСОБА_20 , з якої йшла кров, голова ОСОБА_18 лежала на колінах у Повніч Оксани. Вона, як і інші, викликала швидку. Потім приїхали дві карети швидкої допомоги, поліція, батьки потерпілого. В подальшому на слідчому експерименту показувала, що бачила.

Із досліджених показань свідка ОСОБА_38 , надані нею попередньому складу суду через неможливість її допиту слідує, що 02-03 лютого 2018 року вночі, між 23-24 годинами вона з ОСОБА_48 та ОСОБА_49 прогулювалися за метрів 200-300 від бесідок, йшли назад. Зустріли обвинуваченого ОСОБА_17 , той був трохи у крові ніби руки і трохи на жилетці. Вона запитала, що трапилося. Обвинувачений емоційно сказав, що підрізав людину і швидко пішов в напрямку центру села. В руках у обвинуваченого ніяких предметів не бачила, так само як і видимих тілесних ушкоджень на ньому. Далі вони з ОСОБА_50 пішли в напрямку бесідок. На місці події освітлення не має, там було багато людей. Потерпілий лежав за метрів 10 від бесідки, йому надавали першу допомогу, тримали, закривали рану, сама вона близько не підходила. Казали, що ОСОБА_17 підрізав ОСОБА_51 . До подій вона бачила обвинуваченого в магазині близько 22 години. Конфліктів протягом вечора не було. Після магазину всі пішли в бесідку, там ОСОБА_17 не бачила, про конфлікти з його участю не чула.

Як вбачається з вироку суду, до показань свідка ОСОБА_21 , яка є рідною матір`ю обвинуваченого ОСОБА_10 , суд першої інстанції поставився критично, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки твердження свідка про те, що на її переконання ОСОБА_20 спричинив ушкодження ОСОБА_14 , який зі слів її сина, попередньо разом із загиблим збили з ніг та били ногами ОСОБА_10 ґрунтуються виключно на припущеннях, а тому викликають у суду обґрунтовані сумніви. При цьому, колегія суддів також бере до уваги, що свідок ОСОБА_21 очевидцем події не була.

В той же час показання потерпілого та інших свідків, які на думку апеляційного суду є логічними та послідовними, відповідають один одному та узгоджуються з зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які в сукупності підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні умисного вбивства з хуліганських мотивів потерпілого ОСОБА_11 , а саме даними:

- протоколу огляду місця події від 03.02.2018 року з ілюстративною таблицею до нього, при проведенні якого з 04.00 до 06.40 год зафіксовано місце скоєння злочину - оглянуто прилеглу до Вигнанської сільської ради територію за адресою: Житомирська область, Любарський район, с. Вигнанка, пров.Медичний, 1, де виявлено місце з плямами речовини бурого кольору, зафіксовано місце виявлення ножа з речовиною бурого кольору, автомобіля AUDI A4 н.з. НОМЕР_1 . З нашарувань речовини бурого кольору зроблено змиви (а.п.5-28 т.1);

- протоколу огляду місця події від 03.02.2018 року, при проведенні якого за місцем проживання ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 на східцях до гаража виявлено доріжку з бризок речовини бурого кольору, яка веде до входу в гараж. На навісному замку, на дверях гаража виявлено нашарування речовини бурого кольору. В дальній стіні гаража здійснюються вхід до майстерні, на дверях до якої і на металевій ручці дверей нашарування речовини бурого кольору у вигляді потертостей. На доріжці з бетонних плит, яка веде від хвіртки до будинку виявлено доріжку з бризок речовини бурого кольору. Доріжка веде до бетонних плит, складених одна на одну, на поверхні яких також виявлено нашарування речовини бурого кольору у вигляді потертості. З нашарувань речовини бурого кольору зроблено змиви (а.п.39-44 т.1);

- протоколу огляду трупа від 03.02.2018 року, під час якого в патологічному відділенні Любарської ЦРЛ оглянуто труп ОСОБА_11 , 1995 р.н., зовнішнім оглядом зафіксовано пошкодження одягу та передньої ділянки тулуба. Під час огляду зроблено змиви, зрізи нігтьових пластин з обох рук, проведено дактилоскопіювання, вилучено одяг ОСОБА_11 (а.п.51-51 т.1);

- протоколу огляду місця події від 03.02.2018 року, в ході якого в хірургічному відділенні Любарської ЦРЛ у свідка ОСОБА_12 за його добровільної згоди вилучено светр зі слідами речовини бурого кольору, пошкодженням лівого рукава у вигляді прорізу, рукав просякнутий кров`ю (а.п.62-63 т.1);

- протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.02.2018 року з фототаблицею до нього, під час якого у ході обшуку затриманого ОСОБА_10 вилучено чоловічу куртку чорного та сірого кольорів, джинсові штани синього кольору, чоловічі кросівки чорного кольору (а.п.75-79 т.1);

- висновку судово-медичної експертизи №27 від 14.03.2018 року, відповідно до якого при судово-медичній експертизі у ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження: тілесні ушкодження у вигляді 2-х саден передньої поверхні лівого плечового суглобу відносяться до ЛЕГКОГО ступеню тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться. Дані тілесні ушкодження могли утворитися як від удару тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, так і від падіння на такий. Враховуючи характер тілесних ушкоджень (садна покриті бурою кіркою, розташованою нижче рівня неушкодженої шкіри, поверхня їх волога) експерт вважає, що термін їх утворення не більше 3-4-х годин. Тілесні ушкодження у вигляді рани передньої стінки лівої половини грудної клітки, що проникає в ліву плевральну порожнину з пошкодженням 6-го ребра ліворуч, реберної плеври, крововиливу в серцеву сумку, рани серцевої сумки, рани лівого шлуночку, що проникає в його порожнину, крововиливу в ліву плевральну порожнину в об`ємі вилитої крові біля 1700 см3, відносяться до СМЕРТЕЛЬНИХ. Причиною смерті ОСОБА_11 являється проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки з пошкодженням 6-го ребра ліворуч, серцевої сумки, серця, що супроводжувалось масивною внутрішньою і зовнішньою кровотечею, яка визвала гостру крововтрату. Враховуючи рівні краї рани, щілиноподібну форму її, наявність одного гострокутного кінця і другого П-подібної форми, переважання глибини рани над її довжиною, а також характер ушкоджень на одязі, можна зробити висновок, що тілесні ушкодження в ділянці грудної клітки утворилися від дії одностороннє гострого колюче-ріжучого предмету типу ножа.Враховуючи довжину раневого каналу (8 см), наявність кільцеподібного крововиливу по краях рани експерт вважає, що довжина клинка колюче-ріжучого предмету біля 8 см.Довжина раневого каналу 8-10 см. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, експерт вважає, що смерть настала через декілька хвилин після їх нанесення.При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_11 виявлено етиловий алкоголь в концентрації 1,33‰, що відноситься до ЛЕГКОГО ступеню алкогольного сп`яніння (а.п.196-203 т.1, том 2 (перші сторінки без нумерації));

- виписки з акту медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій № 104 від 03.02.2018, згідно якого ОСОБА_10 проведено огляд о 03.05 год. 03.02.2018 та встановлено діагноз «Алкогольне сп`яніння», результат 1,43 % (а.п.1 т.2);

- висновку судово-медичної експертизи №36 від 16.02.2018 року, відповідно до якого згідно даних медичної документації у ОСОБА_12 є рана лівого передпліччя, що відноситься до ЛЕГКОГО ступеню тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії ріжучого предмету, можливо від удару ножем чи іншим предметом. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень експерт вважає, що було нанесено не менше одного удару. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися в термін, вказаний у постанові (тобто 03.02.2018 близько 00 год. 10 хв.) (а.п.2-3 т.2);

- висновку судово-медичної експертизи №37 від 05.02.2018 року, згідно якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у виді різаної рани долонної поверхні правої кисті (в ділянці підвищення 1-го пальця правої кисті, розміром 4,5х2,5 см, краї рани рівні, кінці гострі, дном рани є м`язи), що відноситься до ЛЕГКОГО ступеню тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я. Враховуючи характер рани (краї рівні, кінці гострі) експерт вважає, що дане тілесне ушкодження утворилося від дії ріжучого предмету. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися в термін, вказаний у постанові (тобто 03.02.18 близько 00 год. 10 хв.) (а.п21 т.2);

- висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №19/10-1/89-СЕ/18 від 26.04.2018 року, згідно з яким встановлено генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 1), зразків букального епітелію ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт № 2) та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт № 3). На наданому на дослідження клинку ножа виявлено кров людини та встановлено її генетичні ознаки. Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на клинку ножа (об`єкт № 4) є змішаними і містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_11 (об`єкт № 1) та зразка букального епітелію ОСОБА_10 (об`єкт № 2) і не містять генетичних ознак зразка букального епітелію ОСОБА_12 (об`єкт №3). Походження слідів крові в об`єкті № 4 від ОСОБА_12 , виключається. На наданому на дослідження руків`ї ножа (об`єкт № 5) виявлено кров людини і клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки. Генетичні ознаки слідів крові і клітин, виявлених на руків`ї ножа (об`єкт №5) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_10 (об`єкт №2) і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 (об`єкт №1) та зразка букального епітелію ОСОБА_12 (об`єкт №3). Походження слідів крові і клітин в об`єкті №5 від ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , виключається (а.п.27-45 т.2);

- висновку судово - психіатричного експерта №95-2018 від 13.03.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_10 на даний час психічними захворюваннями не страждає. ОСОБА_10 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, будь-якими психічними захворюваннями не страждав та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не перебував. Вчинки, які йому інкримінують, були послідовними, цілеспрямованими, ситуаційно обумовленими, пролонгованими у часі, з чіткою орієнтацією в просторі та ситуації, при цьому зв`язок з оточенням не втрачав, цілеспрямовано рухався та розподіляв власну увагу, добре їх пам`ятає, відтворює згідно своєї версії. Знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння. ОСОБА_10 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру (а.п.47-48 т.2);

- акту спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів для направлення на примусове лікування №Д-86 від 20.03.18 року, згідно з яким ОСОБА_10 діагностовано епізодичне вживання алкоголю зі шкідливими наслідками. Примусового лікування не потребує (а.50 т.2);

- висновку судово-цитологічної експертизи (судово-медичної експертизи зрізів нігтьових пластин з рук підозрюваного ОСОБА_10 ) № 50/ц від 21.02.2018, відповідно до якого кров підозрюваного ОСОБА_10 належать до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук підозрюваного ОСОБА_10 (об. 1, 2) знайдені епітеліальні клітини особи чоловічої генетичної статі (об. 1), статеву належність клітин в об. 2 встановити не вдалося через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку. При серологічному дослідженні клітинних елементів виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО. Таким чином, враховуючи результати серологічного дослідження та групову належність крові осіб, що проходять по справі, можна прийти висновку, що антиген А міг походити за рахунок клітин самого підозрюваного ОСОБА_10 . Домішки клітин в об. 1 потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 також не виключається, так як їм обом властивий антиген А ізосерологічної системи АВО. Кров в піднігтьовому вмісті рук підозрюваного ОСОБА_10 не знайдена (а.п.54-56 т.2);

- висновку судово-цитологічної експертизи (судово-медичної експертизи зрізів нігтьових пластин з рук потерпілого ОСОБА_11 ) № 51/ц від 21.02.2018 року, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту правої руки потерпілого ОСОБА_11 (об. 1) знайдені мікросліди крові людини та поодинокі епітеліальні клітини, статеву належність яких встановити не вдалося через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку. При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту лівої руки потерпілого ОСОБА_11 (об. 2) знайдена кров людини та поодинокі епітеліальні клітини, статеву належність яких встановити не вдалося через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку. При серологічному дослідженні клітинних елементів виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО. Отже, враховуючи результати серологічного дослідження та групову належність крові осіб, що проходять по справі, можна прийти висновку, що антиген А міг походити за рахунок клітин самого потерпілого ОСОБА_11 . Домішки клітин в піднігтьовому вмісті лівої руки потерпілого ОСОБА_11 від підозрюваного ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_12 також не виключається, так як їм обом властивий антиген А ізосерологічної системи АВО і якщо на момент скоєння злочину у них були тілесні ушкодження (а.п.60-61 т.2);

- висновків судово-імунологічних експертиз: (судово-медичної експертизи марлевого тампону) № 197 від 23.02.2018, (судово-медичної експертизи марлевого тампону) № 195 від 23.02.2018, (судово-медичної експертизи марлевого тампону) № 196 від 23.02.2018, (судово-медичної експертизи фрагменту цеглини) № 194 від 23.02.2018, (судово-медичної експертизи светра) № 193 від 23.02.2018, (судово-медичної експертизи светра) № 192 від 23.02.2018, (судово-медичної експертизи куртки) № 190 від 28.02.2018, (судово-медичної експертизи джинсових штанів) № 189 від 28.02.2018, (судово-медичної експертизи кросівок) № 191 від 28.02.2018, (судово-медичної експертизи фрагменту гілки) № 205 від 23.02.2018, (судово-медичної експертизи пучка трави) № 203 від 23.02.2018, (судово-медичної експертизи серветки) № 200 від 23.02.2018, відповідно до яких кров ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У вирізці з марлевого тампону-змиву з бетонної поверхні плит, марлевого тампону-змиву з навісного замка, марлевого тампону-змиву з дерев`яних дверей, у змиві з фрагменту цеглини, у вирізках зі светрів, куртки, джинсових штанів, змивах з кросівок, з фрагменту гілки, із пучка трави, вирізці із серветки знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А та Н. Оскільки для дослідження не доставлено контроль предмета-носія, зробити категоричний висновок про групову належність крові на підставі серологічного дослідження тільки тампонів-змивів з кров`ю не є можливим. Однак, якщо вважати виявлені властивості достовірними, то кров може походити від будь-якої особи, організму якої властиві антигени А і Н в межах системи АВО. Оскільки антигени А і Н властиві ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , походження крові в досліджених об`єктах від вищевказаних осіб не виключається (а.п.66-67, 72-73, 78-79, 84-85, 91-92, 96-97, 102-104, 108-109, 14-115, 132-133, 144-145, 159-160 т.2 );

- висновку судово-імунологічної експертизи (судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_10 ) № 260 від 20.02.2018, відповідно до якого кров ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО (а.п. 164 т. 2);

- висновку судово-імунологічної експертизи (судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_12 ) № 207 від 12.02.2018, відповідно до якого кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. (а.п.166 т.2)

На переконання апеляційного суду, у вироку в повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Відтак, колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи обвинуваченого про те, що районним судом в ході судового розгляду справи не було здобуто достатніх доказів вини ОСОБА_10 у вчиненні умисного вбивства з хуліганських мотивів.

Колегія суддів не може погодитись зі стороною захисту з приводу того, що ніж розкладного типу, який є речовим доказом у справі, не може бути знаряддям вчинення злочину, зокрема з урахуванням того факту, що довжина раневого каналу складає 8-10 см, а довжина леза становить не більше 5-6 см.

Зазначені доводи були предметом перевірки в суді першої інстанції, однак свого підтвердження не знайшли.

Як вірно встановив суд першої інстанції, вказані твердження сторони захисту повністю спростовуються поясненнями, допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_13 , який підтримав складений ним висновок судово-медичної експертизи №27 від 14.03.2018 та пояснив, що на скільки сталося проникнення у порожнину серця, цього ніхто сказати не може, оскільки це порожнина. Тому у висновку написано «довжина раневого каналу 8 см 10 см». Глибина занурення клинка 8 см, при цьому клинок може бути довжиною 15 см 20 см, але глибина занурення клинка у грудну клітину - 8 см. Також пояснив, що клинок не може бути меншим глибини занурення раневого каналу. Глибина занурення клинка і сам раневий канал повинні приблизно відповідати один одному. Разом з тим, зауважив, що потерпілий ОСОБА_11 1995 року народження - молода людина, в такому віці грудна клітка під дією сили може згинатися. В п.5 висновку вказано: «враховуючи довжину раневого канала (8см), наявність кільцеподібного крововиливу по краях рани експерт вважає, що довжина клинка колюче ріжучого предмету біля 8 см». Це все говорить про те, що ніж міг проникнути на глибину клинка і далі пішла деформація ребра, а це хрящ. У молодої людини ребра могли прогнутися. Вважає, що раневий канал в такому випадку міг бути на 1 см-2 см більший від довжини клинка (а.п.163 т.9).

Судом першої інстанції в цій частині правильно враховано висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № 19/10-1/89-СЕ/18 від 26.04.18 року, згідно з яким на наданому на дослідження клинку ножа виявлено кров людини та встановлено її генетичні ознаки, які є змішаними і містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_11 та зразка букального епітелію ОСОБА_10 . Генетичні ознаки слідів крові і клітин, виявлених на руків`ї ножа збігаються з генетичними ознаками зразка буквального епітелію ОСОБА_10 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 та зразка букального епітелію ОСОБА_12 .

Отже, отримання потерпілим ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, під час подій, які є предметом розгляду в рамках цієї справи, саме ножем розкладного типу, який був вилучений поблизу місці події через короткий проміжок часу після вчинення злочину та який визнаний речовим доказом, підтверджено в сукупності як даними висновку судово-медичної експертизи №27 від 14.03.2018 року та показаннями експерта ОСОБА_13 , так і даними висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 19/10-1/89-СЕ/18 від 26.04.18 року, та будь-яких сумнівів у суду апеляційної інстанції не викликають.

Тим самим апеляційний суд переконаний у повноті проведених експертиз та відсутності потреби в проведення нових досліджень.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на положення ст. 94 КПК України, відповідно до яких суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані доводи обвинуваченого, що виключно експерт може дати відповідь на питання, яким саме ножем заподіяно тілесні ушкодження потерпілому.

Необґрунтованими колегія суддів вважає й доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 , про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого.

За нормативним визначенням умисне вбивство (ст.115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді протиправного посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямий або непрямий умисел), коли особа усвідомлює, що у результаті її дій потерпілий помре, і бажає настання смерті або свідомо припускає настання таких наслідків.

Згідно усталеної судової практики як умисне вбивство з хуліганських мотивів за п.7 ч.2 ст. 115 КК України дії винного кваліфікуються, коли він позбавляє іншу особу життя внаслідок явної неповаги до суспільства, нехтування загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, а так само без будь-якої причини чи з використанням малозначного приводу, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 07 липня 2021 року в справі №161/17022/17.

Аналогічні положення містяться в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи». Не можна кваліфікувати як вчинене з хуліганських мотивів умисне вбивство під час сварки чи бійки, яку розпочав сам потерпілий, а так само з ревнощів, помсти чи з інших мотивів, що виникли на ґрунті особистих стосунків, навіть якщо при цьому було порушено громадський порядок.

Згідно з п.20 зазначеної Постанови умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч.2 ст.115 КК, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч.1 ст.115 КК.

У даному кримінальному провадженні розвиток подій, характер дій обвинуваченого, обстановка та всі інші обставини вчинення злочину, свідчать про те, що обвинувачений діяв на досягнення єдиної мети, а саме протиправного позбавлення життя раніше незнайомого йому ОСОБА_11 , фактично безпричинно, з використанням малозначного приводу, відкрито протиставляючи свою поведінку громадському порядку, громадським інтересам, показуючи свою зневагу до оточуючих, із застосуванням ножа розкладного типу наніс потерпілому один удар в область серця, тобто у життєво-важливий орган, спричинивши тим самим останньому тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_11 помер на місці. Після вчинення зазначених дій обвинувачений з місця вчинення злочину втік, без наміру викликати швидку медичну допомогу або іншим чином надати допомогу потерпілому.

Вчинення обвинуваченим вбивства з хуліганських мотивів, на переконання апеляційного суду, підтверджено характером його цілеспрямованих дій, нічним часом та місцем вчинення злочину (громадське місце-літній майданчик поблизу сільської ради с.Вигнанка), нехтуванням загальнолюдськими правилами поведінки, елементарними нормами моралі, та порушенням спокою та прав значного кола інших громадян, що знаходились поруч. При цьому, сам обвинувачений в суді не повідомив про те, що саме спонукало його до вбивства, не навів ніяких доводів на наявність у нього інших мотивів.

Колегія суддів враховує, що більшість свідків були очевидцями обставин, які мали місце до або після нанесення смертельного поранення ОСОБА_11 , за виключенням свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що ОСОБА_10 , висловивши претензії до потерпілого щодо гучної музики та світла фар, погрози, десь дівся, а через короткий проміжок часу обвинувачений, вибігши з бесідки замахнувся правою рукою на потерпілого в область грудної клітки, ліву частину в області серця, з криком «я вас всіх повбиваю». Свідок ОСОБА_32 , пояснив, що бачив як дві особи сперечалися між собою, далі побачив штовханину, яка тривала хвилин 5, підійшов ближче, побачив, що людина лежить. Свідок ОСОБА_47 повідомила, що вона побачила, як ОСОБА_10 , якого до цього моменту вона не бачила, і ОСОБА_20 махають руками один в напрямку іншого, при цьому через що стався конфлікт та деталі конфлікту розповісти не змогла. Навіть, якщо між потерпілим та обвинуваченим відбулась незначна штовханина, як про це стверджують свідки ОСОБА_32 , ОСОБА_47 , в даному випадку, обвинувачений ОСОБА_10 , сам, без суттєвої причини розпочав конфлікт, використовуючи малозначний привід, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, спричинив потерпілому смертельне тілесне ушкодження ножем.

Апеляційний суд також надає особливого значення тому факту, що між обвинуваченим ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_11 будь-якого особистого конфлікту не було. Як встановлено в суді першої інстанції обвинувачений та потерпілий раніше не знайомі, а тому очевидно, що будь-яких підстав вчиняти вбивство потерпілого у ОСОБА_10 не було, він керувався надуманим, незначним мотивом, що в свою чергу свідчить про безпричинне вбивство вчинене прилюдно у громадському місці, що є кваліфікуючою ознакою вбивство вчинене з хуліганських мотивів (п.7 ч.2 ст. 115 КК України).

В п.16 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року (справа №288/1158/16-к), зазначається, що зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Отже, за таких обставин, дії ОСОБА_10 за п.7 ч.2 ст.115 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з хуліганських мотивів.

Всі досліджені у цьому провадженні докази, як кожен окремо, так і у їх сукупність, підтверджують обставини, що регламентовані ст.91 КПК України щодо події кримінального правопорушення (його часу, місця, способу, обставин його вчинення, у тому числі й перебігу події), причетності обвинуваченого до учинення інкримінованого йому діяння, його винуватості, форми вини, мотивів і мети та водночас дають повне уявлення щодо усіх елементів і ознак інкримінованого ОСОБА_10 у даному провадженні кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу, що обвинувачений в поданій апеляційній скарзі без відповідної конкретики, вказував на відсутність документів, які б підтверджували повноваження слідчих та прокурорів, однак в подальшому, в ході апеляційного розгляду з приводу процесуальних повноважень сторони обвинувачення, сторона захисту будь-яких фактів про здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те посадовими особами не зазначала, фактично відмовившись від вказаних апеляційних доводів.

Крім того, враховуючи, що апеляційний суд прийшов до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 доведена в повному обсязі, підтверджена сукупністю досліджених доказів, які є належними та допустимими, доводи про не згоду захисника із оскаржуваним вироком в частині часткового задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 колегія суддів визнає безпідставними.

В апеляційній скарзі захисника не зазначені конкретні обставини або докази, які б свідчили про неправомірність в частині часткового задоволення цивільного позову про стягнення на користь потерпілого ОСОБА_8 120 000 грн. матеріальної шкоди та 500 000 грн. моральної шкоди.

Частина 2 ст. 17 КПК України передбачає, що винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом. На переконання колегії суддів, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 цей стандарт доведення винуватості цілком дотримано. Адже за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що були дослідженні в суді, можливо дійти висновку про те, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого йому пред`явлено обвинувачення.

Таким чином, порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення ОСОБА_10 злочину, передбаченого п.7 ч.2 ст.115 КК України як на досудовому розслідуванні, так і судовому розгляді при збиранні, дослідженні та оцінці доказів, які б могли істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого, та перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо ОСОБА_10 , під час апеляційного розгляду не виявлено.

З огляду на вказане, подані апеляційні скарги захисника та обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_10 - без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2023 року відносно ОСОБА_10 без змін.

На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :