ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

12 грудня 2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000182 від 10.06.2023, звернувся старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженим прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в якому порушувалося питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, та залишенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року клопотання слідчого було задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 січня 2024 року включно, із залишенням визначеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2023 року розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720,00 грн та покладених відповідних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про зміну ухвали слідчого судді в частині визначення розміру застави у зв`язку із незаконністю та необґрунтованістю.

В обґрунтування зазначає, що слідчим у клопотанні лише перераховано ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України і ніяких доказів, які засвідчували б факти їх вчинення не наведено. Крім того, органом досудового розслідування не доведено і можливість підозрюваного ОСОБА_8 впливати на інших підозрюваних по справі, оскільки в матеріалах, доданих до клопотання, відсутні докази, які б підтверджували будь-які спроби впливу на них.

Водночас вказує, що при визначенні розміру застави слідчий суддя не в повній мірі врахував дані про особу ОСОБА_8 , зокрема, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, а також того, що спільникам підозрюваного ОСОБА_10 та ОСОБА_11 саме у яких, крім наркотичних засобів, були вилучені вогнепальна зброя та бойові припаси, у якості альтернативного запобіжного заходу була визначена застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що є значно нижчою від тієї, яка призначена підозрюваному і вони вже перебувають на свободі, у зв`язку з чим, на переконання сторони захисту, визначений підозрюваному розмір застави є надмірним, непропорційним його доходам та має каральний характер.

На підставі викладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити частково, продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 січня 2024 року та встановити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680,00 грн, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити частково, продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 січня 2024 року та встановити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 53 680,00 грн, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом ч.3 ст.197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини третьої, четвертої та п`ятої статті 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

ЄСПЛ стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про продовження строку дії до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень ЄСПЛ.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Мотивуючи своє рішення про задоволення клопотання слідчого та необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя в ухвалі зазначив про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 злочинів за ч.2 ст.307, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК , а також, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, про наявність яких свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях та дані про особу підозрюваного, який не працевлаштований, не одружений, раніше хоча не судимий, однак на даний час підозрюється у скоєнні тяжких злочинів проти громадської безпеки та у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, вчинених за попередньою змовою групою осіб, і ці обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку його протиправних дій.

З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції.

19.07.2023 ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК та в той-же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК.

21.07.2023 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 вересня 2023 року, та альтернативою внесення застави у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 402 600,00 грн.

15.09.2023 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.11.2023 року.

15.09.2023 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000182 від 10.06.2023 продовжено до п`яти місяців, тобто до 19.12.2023 року.

08.11.2023 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.12.2023 року, та альтернативою внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720,00 грн.

14.12.2023 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000182 від 10.06.2023 продовжено до шести місяців, тобто до 19.01.2024 року.

З огляду на зміст клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доданих до нього матеріалів (а.с.1-10), колегія суддів також враховує, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 закінчувався 18.12.2023 року, однак, для завершення проведення досудового розслідування необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки 9 судових біологічних експертиз; долучити до матеріалів кримінального провадження висновки 3 судових експертиз відео-, звукозапису; долучити до матеріалів кримінального провадження висновок 1 судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; долучити до матеріалів кримінального провадження результати розсекречених Дніпровським апеляційним судом матеріалів, а саме: ухвал про надання дозволу на проведення відносно підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 негласних слідчих (розшукових) дій; оголосити підозрюваним ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 про зміну раніше повідомленої підозри, про нову підозру, з урахуванням виявлених органами досудового розслідування обставин: виконати вимоги ст.ст.283,290 КПК.

Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає правильними висновки слідчого судді, який, з дотриманням вимог ст.ст.197,199 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 січня 2024 року, та альтернативою внесення застави.

На переконання апеляційного суду вищенаведені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою та відсутність підстав для застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому подальше продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 не порушує його права на свободу та особисту недоторканість, справедливий суд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 5,6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Також, колегія суддів вважає, що аргументи захисника та його посилання на наявність у підозрюваного ОСОБА_8 постійного місця проживання та відсутності судимостей, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки це не спростовує висновку слідчого судді про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У той же час, всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту, слідчий суддя, вирішуючи питання про визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК, в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені ст.ст.177,178 та ч.5 ст.182 КПК, згідно яких суд вправі визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Зокрема, приписами п.2 ч.5 ст.182 КПК передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вищенаведене колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність визначення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає - 214 720,00 грн., оскільки вважає такий розмір застави пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи відомості, які містяться в матеріалах клопотання, обставини вчинення злочинів, в яких вона підозрюється, її майновий стан, а також вважає такий розмір застави достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, та який буде належним запобіжником для встановлених ризиків, що належним чином забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

У свою чергу стороною захисту суду не надано переконливих доказів необхідності зменшення визначеного слідчим суддею розміру застави для підозрюваного ОСОБА_8 .

Отже, підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року є законною, обґрунтованою, вмотивованою і відповідає вимогам ст.370 КПК, та відсутні підстави для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 січня 2024 року включно та альтернативою внесення застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4