Справа № 750/4666/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/264/24
Категорія - ч. 3 ст. 190 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря cудового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченої ОСОБА_6

її захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000958 від 07 грудня 2020 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 05 грудня 2023 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ароматне, Білогірського району, АР Крим, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, інваліда 3 групи, зареєстрованої та фактичного проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 200, ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджена:

- за ч. 1 ст. 200 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень;

- за ч. 3 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 1634,50 грн. процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів та документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом ОСОБА_6 визнана винною у тому, що в листопаді 2020 року, точної дати слідством не встановлено, у неї виник злочинний умисел, направлений на підробку електронних платіжних документів та заволодіння грошовими коштами Селянського (фермерського) господарства «Берізка», шляхом здійснення незаконних фінансових операцій з перерахування грошових коштів з банківського рахунку господарства через встановлену на комп`ютері програму для дистанційного банківського обслуговування «іFOBS Win32 Client» версія 2.1.9.5 (система «Клієнт-Банк» AT «Полікомбанк») за підробленими електронними платіжними документами (платіжними дорученнями), під виглядом здійснення платежів по договірних зобов`язаннях товариства.

Так 12.11.2020, близько 15 год. 17 хв., ОСОБА_6 , реалізувала свій єдиний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом здійснення незаконних операцій з використанням електронно- обчислювальної техніки та підробки документів на переказ коштів, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням електронно-обчислювальної техніки - ноутбуку марки «Lenovo» моделі «81D100HPRA», серійний номер PF19S19G, через встановлену програму для дистанційного банківського обслуговування «іFOBS Win32 Client» версія 2.1.9.5 (система «Клієнт-Банк» AT «Полікомбанк»), без відома та дозволу керівника СФГ «Берізка» - ОСОБА_9 , діючи умисно, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи України, як складової частини кредитно-фінансової системи держави, маючи особистий цифровий ключ доступу до системи «Клієнт-Банк» ОСОБА_9 та секретний пароль, створила у вказаній програмі фіктивний електронний розрахунковий документ - платіжне доручення №433 від 12.11.2020 про перерахування з банківського рахунку СФГ «Берізка» НОМЕР_1 , відкритого в AT «Полікомбанк» на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , відкритий в AT «Перший Український міжнародний банк» на ім`я фізичної особи - підприємця ОСОБА_10 , доступ до якого мала ОСОБА_6 , грошових коштів в сумі 34 626 грн. 58 коп., при цьому з метою приховування своєї злочинної діяльності отримувачем платежу вказала ФОП « ОСОБА_11 » та зазначила недостовірні відомості про призначення платежу «за матеріали згідно рахунку № НОМЕР_3 від 12.11.2020», після чого за допомогою особистого цифрового ключа керівника СФГ «Берізка» - ОСОБА_9 , підписала сформований електронний розрахунковий документ та відправила його за допомогою системи «Клієнт-Банк» до AT «Полікомбанк», таким чином на підставі вказаного підробленого електронного платіжного доручення була здійснена незаконна операція з перерахування грошових коштів на вказаний ОСОБА_12 рахунок, в результаті чого остання заволоділа грошовими коштами СФГ «Берізка».

17.11.2020, близько 13 год. 02 хв., ОСОБА_6 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та підробки документів на переказ коштів, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням електронно-обчислювальної техніки - ноутбуку марки «Lenovo» моделі «81D100HPRA», серійний номер PF19S19G, через встановлену програму для дистанційного банківського обслуговування «iFOBS Win32 Client» версія 2.1.9.5 (система «Клієнт-Банк» AT «Полікомбанк»), без відома та дозволу керівника СФГ «Берізка» - ОСОБА_9 , діючи умисно, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи України, як складової частини кредитно-фінансової системи держави, маючи особистий цифровий ключ доступу до системи «Клієнт-Банк» ОСОБА_9 та секретний пароль, створила у вказаній програмі два електронні розрахункові документа - платіжні доручення №439 та 440 від 17.11.2020 про перерахування з банківського рахунку СФГ «Берізка» НОМЕР_1 , відкритого в AT «Полі комбанк» на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , відкритий в AT «Перший Український міжнародний банк» на ім`я фізичної особи - підприємця ОСОБА_10 , доступ до якого мала ОСОБА_6 , грошових коштів в сумі 10 651 грн. 00 коп. та 3 225 грн. 60 коп., при цьому з метою приховування своєї злочинної діяльності отримувачем платежу вказала ФОП « ОСОБА_11 » зазначила недостовірні відомості про призначення платежів «за матеріали згідно рахунку №33984 від 12.11.2020» та «за матеріали згідно рахунку № НОМЕР_4 від 09.11.2020», після чого за допомогою особистого цифрового ключа керівника СФГ «Берізка» - ОСОБА_9 , підписала сформований електронний розрахунковий документ та відправила його за допомогою системи «Клієнт-Банк» до AT «Полікомбанк», таким чином на підставі вказаного підробленого електронного платіжного доручення була здійснена незаконна операція з перерахування грошових коштів на вказаний ОСОБА_6 рахунок, в результаті чого остання заволоділа грошовими коштами СФГ «Берізка».

19.11.2020, близько 09 год. 48 хв., ОСОБА_6 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та підробки документів на переказ коштів, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням електронно-обчислювальної техніки - ноутбуку марки «Lenovo» моделі «81D100HPRA», серійний номер PF19S19G, через встановлену програму для дистанційного банківського обслуговування «іFOBS Win32 Client» версія 2.1.9.5 (система «Клієнт-Банк» AT «Полікомбанк»), без відома та дозволу керівника СФГ «Берізка» - ОСОБА_9 , діючи умисно, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи України, як складової частини кредитно-фінансової системи держави, маючи особистий цифровий ключ доступу до системи «Клієнт-Банк» ОСОБА_9 та секретний пароль, створила у вказаній програмі електронний розрахунковий документ - платіжне доручення №443 від 19.11.2020 про перерахування з банківського рахунку СФГ «Берізка» НОМЕР_1 , відкритого в AT «Полікомбанк» на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , відкритий в AT «Перший Український міжнародний банк» на ім`я фізичної особи - підприємця ОСОБА_10 , доступ до якого мала ОСОБА_6 , грошових коштів в сумі 97 696 грн. 00 коп., при цьому з метою приховування своєї злочинної діяльності отримувачем платежу вказала ФОП « ОСОБА_11 » зазначила недостовірні відомості про призначення платежу «за матеріали згідно рахунку № НОМЕР_5 від 18.11.2020», після чого за допомогою особистого цифрового ключа керівника СФГ «Берізка» - ОСОБА_9 , підписала сформований електронний розрахунковий документ та відправила його за допомогою системи «Клієнт-Банк» до AT «Полікомбанк», таким чином на підставі вказаного підробленого електронного платіжного доручення була здійснена незаконна операція з перерахування грошових коштів на вказаний ОСОБА_13 рахунок, в результаті чого остання заволоділа грошовими коштами СФГ «Берізка».

23.11.2020, близько 09 год. 36 хв., ОСОБА_6 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та підробки документів на переказ коштів, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням електронно-обчислювальної техніки - ноутбуку марки «Lenovo» моделі «81D100HPRA», серійний номер PF19S19G, через встановлену програму для дистанційного банківського обслуговування «iFOBS Win32 Client» версія 2.1.9.5 (система «Клієнт-Банк» AT «Полікомбанк»), без відома та дозволу керівника СФГ «Берізка» - ОСОБА_9 , діючи умисно, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи України, як складової частини кредитно-фінансової системи держави, маючи особистий цифровий ключ доступу до системи «Клієнт-Банк» ОСОБА_9 та секретний пароль, створила у вказаній програмі два електронні розрахункові документи - платіжні доручення №451 та 453 від 23.11.2020 про перерахування з банківського рахунку СФГ «Берізка» НОМЕР_1 , відкритого в AT «Полікомбанк» на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , відкритий в AT «Перший Український міжнародний банк» на ім`я фізичної особи - підприємця ОСОБА_10 , доступ до якого мала ОСОБА_6 , грошових коштів в сумі 111 258 грн. 36 коп. та 107 079 грн. 68 коп., при цьому з метою приховування своєї злочинної діяльності отримувачем платежу вказала ФОП « ОСОБА_11 » та зазначила недостовірні відомості про призначення платежів «за матеріали згідно рахунку №35425 від 20.11.2020» та «за матеріали згідно рахунку № НОМЕР_6 від 20.11.2020», після чого за допомогою особистого цифрового ключа керівника СФГ «Берізка» - ОСОБА_9 , підписала сформований електронний розрахунковий документ та відправила його за допомогою системи «Клієнт-Банк» до AT «Полікомбанк», таким чином на підставі вказаного підробленого електронного платіжного доручення була здійснена незаконна операція з перерахування грошових коштів на вказаний ОСОБА_6 рахунок, в результаті чого остання заволоділа грошовими коштами СФГ «Берізка».

23.11.2020, близько 09 год. 49 хв., ОСОБА_6 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та підробки документів на переказ коштів, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням електронно-обчислювальної техніки - ноутбуку марки «Lenovo» моделі «81D100HPRA», серійний номер PF19S19G, через встановлену програму для дистанційного банківського обслуговування «iFOBS Win32 Client» версія 2.1.9.5 (система «Клієнт-Банк» AT «Полікомбанк»), без відома та дозволу керівника СФГ «Берізка» - ОСОБА_9 , діючи умисно, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи України, як складової частини кредитно-фінансової системи держави, маючи особистий цифровий ключ доступу до системи «Клієнт-Банк» ОСОБА_9 та секретний пароль, створила у вказаній програмі електронний розрахунковий документ - платіжне доручення №542 від 23.11.2020 про перерахування з банківського рахунку СФГ «Берізка» НОМЕР_1 , відкритого в AT «Полікомбанк» на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , відкритий в AT «Перший Український міжнародний банк» на ім`я фізичної особи - підприємця ОСОБА_10 , доступ до якого мала ОСОБА_6 , грошових коштів в сумі 9 271 грн. 53 коп., при цьому з метою приховування своєї злочинної діяльності отримувачем платежу вказала ФОП « ОСОБА_11 » та зазначила недостовірні відомості про призначення платежу «за матеріали згідно рахунку № НОМЕР_7 від 20.11.2020», після чого за допомогою особистого цифрового ключа керівника СФГ «Берізка» - ОСОБА_9 , підписала сформований електронний розрахунковий документ та відправила його за допомогою системи «Клієнт-Банк» до AT «Полікомбанк», таким чином на підставі вказаного підробленого електронного платіжного доручення була здійснена незаконна операція з перерахування грошових коштів на вказаний ОСОБА_6 рахунок, в результаті чого остання заволоділа грошовими коштами СФГ «Берізка».

01.12.2020, в період часу з 08 год. 55 хв. по 15 год. 08 хв., ОСОБА_6 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та підробки документів на переказ коштів, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням електронно- обчислювальної техніки - ноутбуку марки «Lenovo» моделі «81D100НPRA», серійний номер PF19S39G, через встановлену програму для дистанційного банківського обслуговування «iFOBS Win32 Client» версія 2.1.9.5 (система «Клієнт-Банк» AT «Полікомбанк»), без відома та дозволу керівника СФГ Берізка» - ОСОБА_9 , діючи умисно, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи України, як складової частини кредитно-фінансової системи держави, маючи особистий цифровий ключ доступу до системи «Клієнт-Банк» ОСОБА_9 та секретний пароль, створила у вказаній програмі електронний розрахунковий документ - платіжне доручення №475 від 01.12.2020 про перерахування з банківського рахунку СФГ «Берізка» НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Полікомбанк» на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальність "БУХГАЛТЕРІЯ ЮА» НОМЕР_8 , відкритий в АТ -Укрсиббанк», доступ до якого мала ОСОБА_14 , грошових коштів в сумі 231 030 грн. 00 коп., при цьому з метою приховування злочинної діяльності отримувачем платежу вказала ТОВ «Церій» та зазначила недостовірні відомості про призначення платежу «за матеріали згідно рахунку-фактури №62 від 27.11.2020», після чого за допомогою особистого цифрового ключа керівника СФГ «Берізка» - ОСОБА_9 , підписала сформований електронний розрахунковий документ та відправила його за допомогою системи «Клієнт-Банк» до АТ «Полікомбанк», таким чином на підставі вказаного підробленого електронного платіжного доручення була здійснена незаконна операція з перерахування грошових коштів на вказаний ОСОБА_6 рахунок, в результаті чого остання заволоділа грошовими коштами СФГ «Берізка».

Своїми злочинними діями, ОСОБА_6 , діючи умисно, шляхом використання електронно-обчислювальної техніки та підробки електронних платіжних документів, заволоділа грошовими коштами СФГ «Берізка» на загальну суму 604 838 грн. 75 коп., чим спричинила суб`єкту господарювання матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційні скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , просить вирок суду змінити та призначити обвинуваченій за ч. 3 ст. 190 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі та за сукупністю кримінальних правопорушень звільнити від покарання з іспитовим строком на 1 рік. Мотивує тим, що вирок суду є занадто суворим і не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої, звертає увагу суду апеляційної інстанції, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнала та щиро розкаялась, шкоду завдану потерпілому відшкодувала у повному обсязі. Обтяжуючих покарання обставин у справі не встановлено, а пом`якшуючими обставинами визнано щире каяття та повне відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. При цьому зауважує, що каяття обвинуваченої є щирим, на майбутнє вона зобов`язується не вчиняти жодних правопорушень, стати зразковим членом суспільства.

Крім цього, зазначає, що ОСОБА_6 вперше притягнуто до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності вона не притягувалась, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, є особою з 3-ю групою інвалідності, внаслідок поранення, отриманого в період активних бойових дій, як і її чоловік. Також адвокат зазначає про надання ОСОБА_6 допомоги престарілій матері, яка є інвалідом 2 групи та мешкає разом з нею.

Потерпілий не мав жодних претензій до обвинуваченої. Вважає, що у даному випадку виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових злочинів, буде досягнуте при призначенні більш м`якого покарання.

Заслухавши доповідача, обвинувачену та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили врахувати дані про особу винної, щирість її каяття, відсутність претензій у потерпілого та призначити покарання більш м`яке ніж призначене судом, прокурора, який заперечив проти доводів апеляційної скарги, вирок суду вважав законним та обґрунтованим, а призначену міру покарання такою, що відповідає особі винної та характеру вчинених нею кримінальних правопорушень, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у підробці документів на переказ та заволодіння чужим майном шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки (шахрайство), вчинене у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 200 КК України, ч.3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону України № 2617- УІІІ від 22.11. 2018 року), відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зібраним доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому в цій частині вирок суду не перевіряється.

Розгляд справи в суді першої інстанції відбувався без дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювались, за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 50,65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Визначаючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити з їх класифікації, що передбачена норами ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо кримінальне правопорушення вчинене групою осіб характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру.

Отже, справедливість розглядається як рівновага між вчиненим кримінальним правопорушенням і наслідками для особи, яка його вчинила, тобто між вчинком і покаранням.

На несправедливість призначеного вироком суду першої інстанції покарання має вказувати істотна (очевидна диспропорція) порушення рівноваги між визначеним судом видом та розміром покарання, і видом та розміром покарання, яке б мало бути призначено, з урахуванням усіх обставин, що повинні враховуватись при призначенні покарання.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд правильно врахував категорію злочинів (нетяжкий злочин та тяжкий злочин), дані про особу винної, яка раніше не судима; за медичною допомогою в психіатричне диспансерне відділення та наркологічне диспансерне відділення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» не зверталася; раніше не притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності, має вищу освіту, одружена, неповнолітніх дітей на утриманні не має, також судом враховано досудову доповідь надану органом пробації, відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність пом`якшуючих - щирого каяття та повного відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням. При цьому, мотивуючи можливість застосування положень ст. 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченій, суд врахував щире розкаяння ОСОБА_6 у вчиненні злочинів та відшкодування у повному обсязі завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Вказуючи на суворість та несправедливість призначеного судом покарання, захисник в апеляційній скарзі, зокрема посилається на наявність пом`якшуючих покарання обставин, але апеляційний суд підкреслює, що саме ці обставини і були встановлені судом та враховані при призначенні покарання не пов`язаного з позбавленням волі. В той же час, обставини, на які звертає увагу адвокат, а саме щодо наявності інвалідності у самої ОСОБА_6 , її чоловіка та матері обвинуваченої, не самі по собі, ні разом з пом`якшуючими покарання обставинами не дають підстави стверджувати, що більш м`яка міра покарання, а саме 1 рік іспитового строку, буде достатньою для виправлення ОСОБА_6 .

Так, ч.2 ст. 50 КК України встановлює, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Незважаючи на формально позитивну характеристику за місцем проживання, а також встановлення обвинуваченій та її чоловіку третьої групи інвалідності, внаслідок поранення одержаного від вибухонебезпечних предметів, колегія суддів звертає увагу на те, що злочини вчинені обвинуваченою направлені на заволодіння чужим майном шляхом здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, що фактично відносяться до середнього рівня латентності, а їх виявляння можливе лише шляхом роботи правоохоронних органів, відтак, хоча особа і щиро покаялась у вчиненому, що наразі не викликає сумнівів у суду апеляційної інстанції, проте виявлення цього злочину не було опосередковане активними діями обвинуваченої.

При цьому, протиправні дії ОСОБА_6 хоча і мали місце протягом не тривалого часового проміжку, проте носили систематичний (з огляду на кількість епізодів) та умисний характер, а також корисливий мотив, внаслідок чого суб`єкту господарювання завдано матеріальну шкоду. Враховуючи, що суду не відомі причини, які сприяли вчиненню ОСОБА_6 цих злочинів, вказані обставини є обґрунтованим ризиком можливої неналежної поведінки обвинуваченої, а іспитовий строк, про який вказує адвокат, недостатнім для здійснення контролю за поведінкою обвинуваченої, що також не зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 05 грудня 2023 року, щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17