Номер провадження: 11-сс/813/2020/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції уточнену апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2023 року про відмову в задоволенні його скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, в якій просив зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві, внести за його заявою за №15999-23 мк від 01.08.2023 року відомості про вчинення працівником Національної Гвардії України майором ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України, розпочати досудове розслідування та надати йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2023 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого було відмовлено.

Прийняте рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що положення КПК України не покладають на слідчого обов`язок вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка була вказана саме у заяві (повідомленні) про вчинене кримінальне правопорушення, а лише зобов`язують коротко викласти обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення і надати їм належну правову оцінку і попередню кваліфікацію, що в цій частині відноситься до самостійної процесуальної діяльності слідчого.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та направити його скаргу на новий розгляд іншим слідчим суддею.

Вважає, що слідчий суддя ухвали незаконне та необґрунтоване рішення.

При цьому у вступній частині апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначив, що оскаржує ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2023 року.

Разом з тим, в прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_6 просив скасувати вже зовсім іншу ухвалу від 08 серпня 2023 року про повернення його скарги.

14 грудня 2023 року судове засідання з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 не відбулось, в зв`язку з тим, що з суду першої інстанції до апеляційного суду не надійшли матеріали провадження та ОСОБА_6 був наданий строк до наступного судового засідання привести його скаргу у відповідність до вимог КПК України.

В уточненій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу від 04 грудня 2023 року та постановити нову, якою зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві, внести до ЄРДР відомості за його заявою за фактом вчиненого відносно нього кримінального правопорушення, а саме незаконного його позбавлення волі майором Національної Гвардії України ОСОБА_7 та розпочати досудове розслідування.

Доводи уточненої апеляційної скарги обґрунтував тим, що майором Національної Гвардії України ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 було вчинено два кримінальних правопорушення, передбачених статтями 146 та 365 КК України.

Проте відомості до ЄРДР були внесені слідчим лише за ст.365 КК України.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_6 , в яких просив відмовити в її задоволенні та залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Судове засідання просив проводити без його участі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч.3 ст.306 та ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 без участі прокурора.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав доводи своєї уточненої апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 ст.214 КПК України передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до п.п.2 п.1 розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298 (далі Положення), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, згідно п.п.7 п.2 розділу II вказаного Положення до Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону України, а також Положення дає підстави для висновку про те, що чинні процесуальні норми законодавства не передбачають для слідчого чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згаданий обов`язок слідчого, дізнавача або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене підтверджується імперативними положеннями ч.4 ст.214 КПК України, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги зазначив, що 29 липня 2023 року він звернувся до Ренійського ВП Ізмаїльського ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень, передбачених статтями 146, 365 КК України військовослужбовцем Національної Гвардії України.

01 серпня 2023 року співробітниками Ренійського ВП йому було повідомлено про те, що його заява про вчинення кримінальних правопорушень була направлена за підслідністю до ТУ ДБР, яка була отримана працівниками ДБР другого відділу ТУ, розташованому в м. Миколаєві, яке дислокується в м. Одесі, у той же день, тобто 01 серпня 2023 року.

07 серпня 2023 року в режимі телефонної розмови зі спеціалістом відділу документального забезпечення ТУ ДБР в м. Миколаєві, йому було повідомлено, що його заява про вчинення кримінального правопорушення в супереч імперативної норми права закріпленою ст.214 КПК України не була зареєстровано в ЄРДР протягом доби.

Вказана бездіяльність слідчого, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР була оскаржена ОСОБА_9 до слідчого судді, в порядку ст.303 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 21 вересня 2023 року скарга ОСОБА_6 була задоволена та зобов`язано уповноваженого (чергового) слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві, внести по заяві ОСОБА_6 (вх. №15999-23 мк від 01.08.2023) про вчинення кримінального правопорушення, відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим вказана ухвала слідчого судді не була виконана в повному обсязі.

Так, 30 вересня 2023 року слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві ОСОБА_10 внесла до ЄРДР відомості за №0000701 лише за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України.

Відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України до ЄРДР внесені не були.

Вказана бездіяльність слідчого була повторно оскаржена ОСОБА_6 до слідчого судді.

04 грудня 2023 року той же слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 постановив ухвалу, якою відмовив в задоволенні скарги ОСОБА_11 не бездіяльність слідчого, яка полягала у несенні до ЄРДР відомостей за ст.146 КК України.

Таким чином слідчий суддя ОСОБА_1 за скаргою ОСОБА_6 прийняв два протилежні за суттю та змістом судових рішення, а саме спочатку ухвалою від 21 вересня 2023 року зобов`язав слідчого внести до ЄРДР відомості за статтями 146; 365 КК України, а потім ухвалою від 04 грудня 2023 року відмовив в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, яка полягала у невнесенні до ЄРДР відомостей за ст.146 КК України.

Апеляційний суд наголошує, що положення статті 214 КПК України не надають слідчому, дізнавачу прокурору жодної альтернативи на вчинення будь-яких інших дій, а ніж внести відомості про злочин до ЄРДР протягом 24 годин після надходження відповідного повідомлення та розпочати досудове розслідування.

На думку апеляційного суду фактичні обставини викладені в повідомленні ОСОБА_6 дають підстави вважати, що в діях майора Національної Гвардії України ОСОБА_7 дійсно можуть міститись ознаки кримінальних правопорушень, передбачених статтями 146; 365 КК України.

Таким чином апеляційний суд вважає, що слідчий суддя оскарженою ухвалою від 04 грудня 2023 року безпідставно відмовив в задоволенні скарги ОСОБА_6 , чим допустив неповноту судового розгляду, яка перешкодила йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до положень п.1) ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції.

Пунктом 2) ч.3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 необхідно задовольнити та зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості за його заявою за фактом вчиненого відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України.

Керуючись статтями 214, 303, 304, 306, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду Одеської області від 04 грудня 2023 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_6 за фактом вчиненого відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України, а саме незаконного його позбавлення волі майором Національної Гвардії України ОСОБА_7 та розпочати досудове розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4