У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/13938/23

№ 1-кс/183/26/24

11 січня 2024 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000041 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розсипне Троїцького р-ну Луганської обл., громадянина України, маючого загальну середню освіту, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника кінологічної групи (інструктора) кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , у військовому званні «головний сержант», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

встановив :

головного сержанта ОСОБА_4 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27 липня 2021 року № 543-ОС призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника кінологічної групи (інструктора) кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, головний сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, головний сержант ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби.

11 березня 2022 року головний сержант ОСОБА_4 , усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та взагалі ухилитися від військової служби.

З цією метою, 11 березня 2022 року, близько 21 години 00 хвилин,головний сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, порушив вимоги зазначеного вище законодавства та самовільно залишив місце служби, а саме район виконання завдання відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , що знаходився в

АДРЕСА_2 , з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану.

Таким чином, головний сержант ОСОБА_4 , за викладених вище обставин обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

27.10.2023 головному сержанту ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

27.10.2023 у відповідності до ст.ст. 276 - 278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, вручити яке не виявилося можливим у зв`язку з неможливістю встановити її місцезнаходження.

Оскільки ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування, це позбавило слідчого та прокурора можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 27.10.2023 у день його складання, у зв`язку з чим, зазначене повідомлення та повістки про виклики (на 01.11.2023, 02.11.2023, 03.11.2023) відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опубліковано 28.10.2023 на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 та офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети « ІНФОРМАЦІЯ_7 » № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_8 , за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_9

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, допитами свідків,а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , актом службового розслідування, витягами з наказів військової частини та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_4 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Стороною обвинувачення, з дотриманням вимог ст. ст. 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України.

Таким чином 27.10.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами, зокрема повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, допитами свідків, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , актом службового розслідування, витягами з наказів військової частини та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, у зв`язку з чим, до нього відповідно до ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Статтею 183 ч. 1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 оголошену розшук за вчинення дезертирства та добровільно до правоохоронних органів не з`явився, останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення понесення покарання. Зазначений ризик, окрім іншого підтверджується тим, що ОСОБА_4 самовільно залишив місце служби з метою ухилитися від військової служби, та з метою переховуватися від органів досудового розслідування направився у невідомому напрямку, таким чином є підстави вважати, що підозрюваний зможе та має намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зазначений ризик, окрім іншого підтверджується тим, що ОСОБА_4 не має постійних джерел доходу, не має міцних соціальних зв`язків, що у свою чергу свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків у ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 не має постійного місця проживання на території Донецької, Дніпропетровської області, та зареєстрована у Луганській області, яка майже вся тимчасово окупована, ці фактори можуть створити складності явки підозрюваного до органу досудового розсліду та суду, з огляду на вказане, з метою швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, це може створити передумови уникненню підозрюваним кримінальної відповідальності та правосуддя.

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем прикордонної служби, може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одному прикордонному загоні, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

Враховуючи той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 та свідки проходять службу в одному загоні, то ризик впливу на них є очевидним та є неминучим.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що ОСОБА_4 ,розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для неї, може здійснити вплив на свідків, як шляхом благання або умовляння їх, так і може погрожувати свідкам, щоб вони не приймали участь у слідчих діях, відмовились від своїх показань, які вони, ще не надали в суді першої інстанції. Крім цього, ОСОБА_4 ,перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому, підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування, і як військовослужбовець, вказані дії, слід кваліфікувати за ст. 409 КК України.

Неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважаю за доцільне звернути увагу суду на наступні обставини, які в силу ст. 178 КПК України, мають враховуватись судом при обранні запобіжного заходу:

1.Вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України з огляду на наявні докази, що перелічені вище у мотивувальній частині вказаного клопотання.

2. Тяжкість покарання. Санкція злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років, тобто є умисним особливо тяжким злочином.

3. Ризик продовження чи повторення протиправної поведінки. Вказаний ризик доводиться з огляду на встановлений факт вчинення підозрюваним злочину проти встановленого порядку несення військової служби, та можливість вчинення вказаною особою іншого злочину, зокрема, пов`язаного із ухиленням від військової служби (дезертирство, самовільне залишення військової частини тощо).

4. Вчинення злочину в умовах воєнного стану. У разі обрання судом альтернативного виду запобіжного заходу підозрюваному у виді застави, з урахуванням майнового становища підозрюваного, зокрема рівня матеріального забезпечення військовослужбовців, тяжкості кримінального правопорушення в якому він підозрюється, необхідно визначити заставу у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням відповідних обов`язків, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено вищевказаними матеріалами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та/або суду, може здійснити вплив на свідків, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, її посаду, репутацію, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_4 , для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу - тримання під вартою як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.

Отже, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом взяття під вартою ОСОБА_4 .

Сторона обвинувачення акцентує увагу суду, що під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_4 ,під вартою, немає, відсутні докази і наявності в останнього міцних соціальних зв`язків, інших даних, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, переховується від органу досудового розслідування та суду, може впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор вказала, що клопотання розглядати не можливо, так як не з`явився ОСОБА_4 ,

Захисник ОСОБА_6 зазначив, що не можливо розглядати клопотання без підозрюваного.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, думку захисника, у відповідності до вимог ст. 189 КПК України вважає його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Слідчий суддя встановив відсутність будь яких підстав для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як згідно ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю підозрюваного. Законом не передбачено розгляд клопотання про застосування запобіжного у даному кримінальному провадження без підозрюваного.

Слідчий суддею відповідно до ст. 187 КПК України здійснено судовий виклик підозрюваного, але він не з`явився і слідчий суддя позбавлений можливості провести судовий розгляд без підозрюваного, також слідчий суддя позбавлений права винести ухвалу про привід підозрюваного, оскільки прокурор вказав, що місце знаходження підозрюваного не відомо. При таких обставинах у слідчого та прокурора залишається право приймати інші процесуальні рішення щодо затримання підозрюваного та обрання інших заходів впливу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-

постановив :

в задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1