Справа № 646/1559/23
№ провадження 1-кп/646/794/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 02.01.2023за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

в скоєнні кримінальних правопорушень - проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Приблизно у червні 2022 року, більш точного часу та дати встановити не надалося можливим, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в місті Харків, маючи прямий умисел, направлений на отримання підробленого посвідчення водія, замовив в мережі «Інтернет», підроблене посвідчення водія на своє ім`я.

Для цього, діючи з прямим умислом, направленим на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення, з метою його подальшого використання в особистих цілях, узгодив виготовлення водійського посвідчення на своє ім`я та надав в електронному вигляді свої анкетні данні та фотознімок, які були використано під час виготовлення водійського посвідчення, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 повинно видаватися та посвідчуватися в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС, тобто установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою його подальшого використання в особистих цілях.

У подальшому невстановлена в ході досудового розслідування особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, невстановленим способом виготовила завідомо підроблене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відправила їх останньому для особистих потреб.

Крім того, ОСОБА_2 , 01.01.2023 приблизно о 09 год. 50 хв. здійснював рух на автомобілі марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 по автошляху просп. Героїв Харкова в м. Харків, Харківської області, де поблизу буд. № 32А, що знаходиться на маршруті вищевказаного автошляху, був зупинений працівниками роти 5 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП, за порушення вимог ст. 121 КУпАП, після чого відповідно до ст. ст. 31, 32 Закону України «Про національну поліцію України», проведено перевірку документів особи.

Так, ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи завідомо неправдивий характер наданих відомостей, та розуміючи, що пред`явлення цього документу дозволить йому керувати транспортним засобом, на законну вимогу поліцейського, надав завідомо підроблене водійське посвідчення серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 8047 від 16.09.2022 року на своє ім`я, яке, згідно висновку експерта, не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - Україна, за наступним критерієм: всі зображення з обох боків бланку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , виданого 16.09.2022 ТСЦ 8047 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надруковані за допомогою кольорового знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом друку, тим самим використав підроблений офіційний документ.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто у співучасті в формі пособництва у виробленні підробленого посвідчення, яке видається установою, яка надає права, з метою використання.

Також суд кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_2 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Матеріали кримінального провадження відповідають вимогам ч. 3 ст. 302 КПК України, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження. За таких обставин, суд ухвалює вирок у спрощеному провадженні.

Суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень - проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, з середньою освітою, не одружений, до лікаря-психіатра до КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР впродовж останніх п`яти років не звертався, на обліку у лікаря-нарколога у КНП «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості даних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, беручи до уваги наявність пом`якшуючої обставини покарання та відсутність обтяжуючих обставин, а також відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який раніше не судимий, враховуючи умови його життя та вік, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкцій ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України стягує на користь держави витрати на залучення експерта за проведення судової технічної експертизи документів №СЕ-19/121-23/379-ДД від 11.01.2023 у розмірі 1510,24 грн.

Відповідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді від 17.01.2023 підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України .

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався, і підстав для його обрання при постановленні вироку в порядку спрощеного провадження судом не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 369, 370, 373, 374, 377, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень - проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання :

-ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста ) гривень;

- ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста ) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не застосовувати.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді від 17.01.2023 скасувати.

Речові докази:

- паперовий конверт білого кольору, в якому знаходиться бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , виданий 16.09.2022 ТСЦ 8047 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни-виробника та переданий до камери зберігання речових доказів ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області згідно з квитанцією №76 від 20.03.2023 після набуття вироком законної сили знищити.

- відповідь на запит з вих. №31/20-23 від 05.01.2023 на 2 аркушах та відповідь на зпит з вих. №31/20-61 від 10.01.2023 на 2 аркушах залишити в матеріалах кримінального провадження №0000001 від 02.01.2023.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід Держави витрати, пов`язані з залученням експерта на проведення судової технічної експертизи документів №СЕ-19/121-23/379-ДД від 11.01.2023 у розмірі 1510,24 грн.

Вирок суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1