Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/98/24

Номер провадження: 1-кп/511/131/24

12.01.2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 (дистанційно), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 (дистанційно), ОСОБА_8 (дистанційно), ОСОБА_9 (дистанційно)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000059 від 05.06.2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Купіно, Новосибірської області, РФ, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 313, ч.2 ст. 311, ч.1 ст. 304, ч.2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

10.01.2024 року на адресу суду від прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 надійшло клопотання про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 . Вказане клопотання мотивоване тим, що 17.11.2023 Малиновським районним судом м. Одеси застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.01.2024. ОСОБА_6 , не вперше притягується до кримінальної відповідальності, тому усвідомлюючи міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винним, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує. (ч.1 п.1 ст.177 КПК України). Обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у вказаному провадженні, тобто перешкоджати їх з`явленню до суду, примушування їх до відмови від давання показань, а також давання завідомо неправдивих показань шляхом погрози насильством, знищенням їх майна, а також погрожувати вчинити зазначені дії з помсти за раніше дані показання (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Також, ОСОБА_6 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, що вказує на його схильність до скоєння злочинів, ідентичних за своїми кваліфікуючими ознаками. (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту обвинуваченого та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала надане суду клопотання та просила суд його задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти задоволенні клопотання прокурора, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 не має на меті переховуватись від суду, бажає лише об`єктивного розгляду справи та сам зацікавлений у цьому. На утриманні у обвинуваченого перебуває матір похилого віку, обвинувачений позитивно характеризується за місцем мешкання, однак на даний час відповідні докази не встигли отримати. На підставі викладеного, просив суд обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримав думку захисника, просив суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Частиною 3 ст. 315 КПК України, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, наявність судимостей, постійного місця роботи.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Обставини , що свідчать про наявність (відсутність) ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, давши оцінку обґрунтованості заявленого клопотання прокурора, прийшов до висновку про необхідність обрання (продовження) обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності обрання обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, суд має встановити в першу чергу існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, санкція деяких зі статей, за якими обвинувачується ОСОБА_6 передбачає позбавлення волі на строк до 12 років (ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 313 КК України), раніше судимий, а тому суд має право на підставі п.5 ч.2 ст.183 КПК України обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім цього, оскільки ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує в разі визнання його винним, у зв`язку з чим може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує, а отже наявний ризики, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 також може незаконно впливати на свідків у вказаному провадженні, тобто перешкоджати їх з`явленню до суду, примушування їх до відмови від давання показань, а також давання завідомо неправдивих показань шляхом погрози насильством, знищенням їх майна, а також погрожувати вчинити зазначені дії з помсти за раніше дані показання, оскільки деяких зі свідків проживають в одному населеному пункті з обвинуваченим, інші в межах Одеської області, що підтверджує наявність ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, суд зазначає, що оскільки обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працює, раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, своє відношення до образу життя не змінив, що вказує на його схильність до скоєння злочинів, а отже наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що дії, що ставлять ОСОБА_6 у провину носять суспільно-небезпечний характер, вчиненні ним під час запровадження в Україні воєнного стану в зв"язку військовою агресією, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, який незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Також, суд враховує, що доказів перебування на утримання ОСОБА_10 у нього матері, суд не надано.

Відповідних доказів того, яким чином ОСОБА_6 характеризується за місцем мешкання, а також доказів незадовільного стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , що унеможливлює його перебування під вартою, суду не надано.

Відтак, аналізуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що на даній стадії процесу, саме запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, і зокрема під час слухання справи у суді не надасть можливості перешкоджати обвинуваченому інтересам правосуддя шляхом ухилення від явки до суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та здійснення впливу на свідків.

Ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться також і з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

По справі проводиться підготовче судове засідання, не досліджено матеріали справи, не допитані свідки.

Крім цього, суд вважає, що у зв`язку з військовою агресією збройних сил РФ та впровадження на території України воєнного стану, відповідно до рішення Верховного головнокомандувача №62/2022 вказані ризики лише збільшились, так як повсякденний уклад цивільного способу життя порушено.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту неможливо, так як необхідних умов для обрання такого виду запобіжного заходу на даній стадії процесу не встановлено.

Вирішення питання можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Ухвалою слідчого судді на досудовому розслідуванні обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави, який обвинуваченим не внесено по теперішній час, відтак реалізовано право на альтернативний запобіжний захід.

Суд вважає, за можливе і наданій стадії процесу визначити обвинуваченому заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподаткованих мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240,00 грн.

На момент розгляду даної справи термін тримання обвинуваченого під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання. Оскільки питання щодо подовження строків тримання обвинуваченого під вартою вирішується в судовому засіданні за участю всього складу суду, вважаємо за необхідне вирішити це питання в даному підготовчому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 315 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів до 10 березня 2024 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Одночасно визначити розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2024 року) в сумі 242240,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; заборонити спілкуватися зі свідками по кримінальному провадженню.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1