ВИРОК

Іменем України

02.11.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі :

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,-

в с т а н о в и в :

19.04.2020 о 00 год. 35 хв. поліцейські УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи в складі екіпажу №553 по охороні громадського порядку на території Франківського району м. Львова по вул. Кульпарківській, 95 у м. Львові зупинили транспортний засіб марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .

У момент, коли працівники поліції здійснювали перевірку наданих ОСОБА_4 відомостей про особу та транспортний засіб, ОСОБА_4 зачинивши двері, привів у дію двигун та розпочав рух автомобіля з метою покинути місце зупинки. При цьому ОСОБА_4 не реагував на вимоги поліцейського УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_5 , що стояв поруч із водійськими дверми, а також поліцейського УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_6 , що стояв перед автомобілем, про зупинку та вхід із транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_4 не відреагував на законну вимогу працівників поліції зупинити рух та покинути салон транспортного засобу та почав вчиняти активну фізичну протидію, яка виразилася в спробах покинути місце зупинки та унеможливлення оформлення процесуальних документів щодо порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та погодився з правовою кваліфікацією висунутого йому обвинувачення. У скоєному щиро кається, вказав, що зробив для себе належні висновки.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 погодились з позицією прокурора щодо призначеного обвинуваченому покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 342 КК України як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом встановлено щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує характер і ступінь вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставини, які пом`якшують його покарання та обставини, які обтяжують, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, згідно характеристики ТзОВ «Управляюча компанія «Зразковий Парус» скарг на ОСОБА_4 за місцем проживання не надходило, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 342 КК України у виді штрафу.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Цивільний позов відсутній.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадження обвинуваченому не обирався.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченню за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України і призначити йому покарання за цим законом у вигляді штрафу розміром однієї тисячі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 17000 грн у дохід держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1