У Х В А Л А Справа № 932/8255/23

Іменем України Провадження № 1-кс/932/788/23

02 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання дізнавача СД ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000777, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2023 року до суду надійшло клопотання дізнавача СД ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , що погоджене із прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , у якому дізнавач прохає накласти арешт на банківський рахунок НОМЕР_1 за договором SAMDN8943 від 11.01.2011 року, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 , шляхом зупинення видаткових операцій, а також усіх платежів, що надходять на вказаний рахунок.

Клопотання обґрунтовує тим, що СД ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000777 від 13.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 13.09.2021 року до ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_5 , про те, що 07.09.2021 року невстановлена особа викрала майно, яке належить заявнику, а саме: гаманець, якому знаходились грошові кошти, пластикову картку для виплат АТ КБ «ПриватБанк», кредитну картку АТ КБ «ПриватБанк», та в подальшому з викрадених карток було знято грошові кошти.

У зв`язку із тим, що з банківського рахунку НОМЕР_1 за договором SAMDN8943 від 11.01.2011 року, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 було викрадено грошові кошти, з метою забезпечення можливого цивільного позову та виконання вироку в частині конфіскації майна або грошового стягнення, дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Розглянувши клопотання, дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про залишення його без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що дізнавачем здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000777 від 13.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до клопотання, дізнавач прохає накласти арешт на банківський рахунок НОМЕР_1 за договором SAMDN8943 від 11.01.2011 року, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 , шляхом зупинення видаткових операцій, а також усіх платежів, що надходять на вказаний рахунок.

У своєму клопотанні дізнавач зазначає, що накладення арешту на банківський рахунок є необхідним у зв`язку із подальшим забезпеченням цивільного позову та виконанням вироку в частині конфіскації майна або грошового стягнення.

Як зазначає своєму клопотанні, банківський рахунок, на який він прохає накласти арешт належить ОСОБА_5 , якого було визнано потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000777.

З огляду на те, що дізнавач прохає накласти арешт на майно потерпілого, до якого не можуть бути застосовані вказані дізнавачем заходи забезпечення кримінального провадження, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання дізнавача.

Керуючись ст.ст. 98, 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання дізнавача СД ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000777 відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1