Справа № 473/5369/23
Номер провадження 1-в/473/188/2023
УХВАЛА

Іменем України

"24" жовтня 2023 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представник особи, яка подала клопотання про скасування арешту майна - адвокат ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні у справі №1407/1707/2012

В С Т А Н О В И В:

до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні у справі №1407/1707/2012.

В клопотанні зазначено, що відповідно до свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20 липня 2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником майна, що складається з трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 63.3 кв.м житловою площею 38 кв.м.

Відповідно до Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, існують наступні обтяження.

21 вересня 2010 року старшим слідчим Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 винесено постанову про накладення арешту на нерухоме майно, належне на підставі приватної власності ОСОБА_6 , зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 (Обтяжувач: Вознесенська міжрайонна прокуратура, адреса: АДРЕСА_2 ; номер запису про обтяження: 21477609; Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 10297587, 28.09.2010, 15:25:06).

Крім цього, 27 березня 2012 року старшим слідчим Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області винесено постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 (постанова б/н, виданий 27.03.2012, видавник: Вознесенська міжрайонна прокуратура, про накладення арешту на майно; номер запису про обтяження: 21477884; Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 12322721, 27.03.2012, 13:41:55).

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 грудня 2015 року /судова справа №1407/1707/2012/ ОСОБА_6 засуджено за ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі та з конфіскацією майна.

Проте вироком та ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 23 березня 2016 року, якою вирок залишено без зміни, рішення стосовно долі квартири АДРЕСА_1 не було прийнято; дану квартиру залишено під арештом.

В порядку виконання судових рішень зазначена квартира придбана з прилюдних торгів заявником ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20 липня 2017 року.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 05 жовтня 2023 року власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 ; на вказану квартиру 28 вересня 2010 року та 27 березня 2012 року накладено арешти на підставі постанов Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області від 21 вересня 2010 року та 27 березня 2012 року відповідно.

Арешти було накладено слідчими Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області в ході провадження досудового слідства за правилами КПК України 1960 року.

Прокурором надана заява, в якій вона заперечувала проти скасування арешту майна, проте не вказала причин для цього.

В судовому засіданні адвокат подане ним клопотання підтримав та вказав, що ОСОБА_4 тривалий час є власником квартири, яка знищена в результаті ракетного удару та тому не може отримати відповідну компенсацію від держави. Натомість як в арешті майна вже відпала потреба, оскільки як вбачається із матеріалів провадження іпотеку вже припинено, а майно було придбано з прилюдних торгів. Зазначив, що прокурор, заперечуючи проти клопотання не навів жодних перешкод для скасування арешту майна.

Таким чином, враховуючи те, що арешти на зазначене нерухоме майно були накладені з метою відшкодування завданих збитків, що станом на теперішній час було досягнуто, суд приходить до висновку, що потреба в застосуванні арештів вже відпала, а тому, за даних обставин нерухоме майно, придбане ОСОБА_4 з прилюдних торгів, а саме квартиру АДРЕСА_1 , на яку накладено арешти на підставі постанов старших слідчих Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області від 21 вересня 2010 року та 27 березня 2012 року, необхідно звільнити з-під арешту.

Вирішуючи клопотання про скасування арешту майна, суд враховує, що Верховний Суд у справі № 127/21463/19. зазначив, що згідно із частиною першою статті 174 КПК України інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час судового провадження розглядається судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у вигляді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частини третя та четверта статті 174 КПК України).

Зазначені вимоги співпадають з положеннями частини четвертої статті 21 КПК України, згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Тобто, чинним кримінальним процесуальним законом передбачено способи захисту прав власника або володільця майна, який не є учасником кримінального провадження. Разом з тим, чинним цивільно-процесуальним законом не передбачена можливість такого захисту у поряду цивільного судочинства.

ВС відзначив, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її права власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії, та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним. Отже, вказаний спір підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.

В даному провадженні встановлено, що в арешті майна відпала потреба, оскільки саме кримінальне провадження вже завершено, майно придбано добросовісним набувачем, він володіє ним тривалий час. а наявність арешту перешкоджає у реалізації прав власника на відшкодування його вартості у результаті знищення унаслідок ракетного удару.

Керуючись ст.ст.170, 174, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні у справі №1407/1707/2012 задовольнити.

Скасувати арешт на нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 , який було накладено постановами слідчих Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області від 27 березня 2012 року та від 21 вересня 2010 року, яка була придбана заявником ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20 липня 2017 року в порядку виконання вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 грудня 2015 року /справа № 1407/1707/2012/.

Ухвала оскарженню не підлягає з огляду на положення ст.ст.174, 309 КПК України.

Суддя ОСОБА_1