В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/143/24

05 лютого 2024 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 за участю : прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченої: ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Богородчанського районного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 05 січня 2024 року, яке надійшло до суду з Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості від 25 січня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей, одруженої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ,

в с т а н о в и в :

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, указом президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на час притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

Встановлено, що 04 січня 2024 року об 11 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні залу очікування на території автостанції в АДРЕСА_2 , почула, як ОСОБА_7 , надала для зберігання касиру ОСОБА_8 сумку, яку на лавці поблизу приміщення автостанції забула ОСОБА_6 . Почувши вказане, в ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку вказаної жіночої сумки із коштами та майном, яке в ній знаходилося.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, та достовірно знаючи те, що сумка належить ОСОБА_9 , розуміючи, що остання може повернутись за цією річчю, щоб поновити контроль над своїм майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшла до каси, та повідомивши неправдиву інформацію касиру ОСОБА_10 про те, що власниця сумки ОСОБА_9 являється її сусідкою і що вона попросила забрати сумку, таким чином ввела в оману касира ОСОБА_10 , яка надала їй вказану сумку для повернення власниці.

Таким способом ОСОБА_4 отримала доступ до чужого майна та таємно викрала жіночу сумку із шкірозамінника чорного кольору вартістю 344 грн., в якій знаходився матерчатий гаманець коричнево-чорного кольору вартістю 183 грн. та грошові кошти в сумі 3500 грн., які належали ОСОБА_9 .

З викраденою сумкою, грошовими коштами та гаманцем ОСОБА_4 залишила місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилася ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 4027 гривень.

В судовому засіданні сторони повідомили про, те що 25 січня 2024 року між прокурором Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468-470, 472-473 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Згідно якої обвинувачена ОСОБА_4 , повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, що ставиться їй у вину, зобов`язалась беззастережно визнати обвинувачення в суді. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Беручи до уваги фактичні обставини справи, особу винної, сторони дійшли згоди про можливість виправлення обвинуваченої без відбування основного покарання та звільнення судом її на підставі ст. 75 КК України від відбування такого покарання з випробуванням та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , беззастережно визнала свою вину у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до неї в разі укладення угоди та виключні підстави оскарження вироку розуміє.

Захисник адвокат ОСОБА_5 зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону, є добровільною, при укладенні даної угоди було дотримано положення КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченою.

Потерпіла ОСОБА_6 не мала заперечень проти затвердження угоди, пояснила, що шкода обвинуваченою їй повністю відшкодована будь-яких претензій не має.

Прокурор ОСОБА_11 вважає угоду про визнання винуватості такою, яка відповідає вимогам закону, зазначила, що при укладенні даної угоди дотримані положення КПК України та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши думку учасників підготовчого провадження, розглянувши питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України класифікується, як тяжкий злочин.

В даному кримінальному провадженні можливе укладення угоди про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 , цілком розуміє права, визначені абз. 1, 3, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам держави та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України щодо змісту угоди про визнання винуватості. Обставин, які би перешкоджали затвердженню угоди не встановлено.

Судом встановлено, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 , правильно кваліфіковано згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачена вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Узгоджене сторонами угоди покарання за видом та розміром відповідає вимогам ст. 65 КК України і не виходить за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

З врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також обставин, що пом`якшують його покарання, таких як щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обтяжуючих обставин, тому обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років з подальшим її звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України терміном на 1 рік та покладенням на неї обов`язків, передбачених п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде достатнім для досягнення мети кримінального покарання - виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором в кримінальному провадженні та обвинуваченою та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались.

Судові витрати на залучення експерта, по проведенню судових товарознавчих експертиз, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_4 .

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 314, 373, 374,468-470,472- 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 січня 2024 року по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 05 січня 2024 року, укладену між прокурором Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи, навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 користь держави витрати на залучення експерта по проведенню судової товарознавчої експертизи (висновок №СЕ-19/109-24/273-ВТ від 10 січня 2024 року) у кримінальному провадженні у розмірі 1325, 24 грн. (одна тисяча триста двадцять п`ять) грн. 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 користь держави витрати на залучення експерта по проведенню судової товарознавчої експертизи (висновок №СЕ-19/109-24/274-ВТ від 11 січня 2024 року) у кримінальному провадженні у розмірі 1325, 24 грн. (одна тисяча триста двадцять п`ять) грн. 24 коп.

Речові докази по справі:

1). Оптичний носій інформації DVD-R диск на якому наявний відеозапис із камер відеоспостереження, яка розміщена у приміщенні каси автостанції селища Богородчани (постанова від 08 січня 2024 року) зберігати у матеріалах кримінального провадження.

2) Жіноча сумка із шкірозамінника чорного кольору, матерчатий гаманець коричнево-чорного кольору, грошові кошти в сумі 3500 грн., (постанова від 05 січня 2024 року), які зберігаються у потерпілої ОСОБА_6 , повернути(залишити) останній , як власнику.

3) Оптичний носій інформації DVD-R диск на якому наявний відеозапис із камер відеоспостереження, яка розміщена із зовнішньої сторони магазину «Гаврилівські солодощі» у селищі Богородчани (постанова від 08 січня 2024 року) зберігати у матеріалах кримінального провадження.

4) Оптичний носій інформації DVD-R диск на якому наявний відеозапис, який зняла на свій мобільний телефон ОСОБА_12 під час огляду нею сумки чорного кольору (постанова від 08 січня 2024 року) зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчаснький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: