УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ямпіль Могилів- Подільського району, українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої, якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ямпіль Могилів- Подільського району, українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої, якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000327, відомості про яке 01.09.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні забезпечується прокурорами відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу виконувача обов`язків начальника Вінницької митниці Державної митної служби України № 316-0 від 03.07.2023 ОСОБА_4 переведено на посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Дністер».

Відповідно до посадової інструкції державного службовця затвердженої 03.07.2023 виконувачем обов`язків начальника Вінницької митниці, основними посадовими обов`язками державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Дністер» Вінницької митниці поміж іншого є здійснення державної митної справи, контроль за додержанням усіма юридичними й фізичними особами законодавства України з питань державної митної справи; здійснення заходів щодо запобігання контрабанді та порушенням митних правил, виявлення способів незаконного переміщення вантажів, транспортних засобів, товарів та інших предметів через митний кордон України, заведення справ про порушення митних правил.

Однак, в порушення вказаних вимог державний інспектор відділу митного оформлення № 2 митного поста «Дністер» Вінницької митниці ОСОБА_4 налагодила систематичний механізм отримання неправомірної вигоди від громадян України, які перетинають кордон України через пункт пропуску Могилів-Подільський Отач.

Так, ОСОБА_4 під час несення служби, виявляла у громадян великі суми грошових коштів, які перевищують ліміт дозволеного розміру до ввезення без письмового декларування, та всупереч посадовій інструкції і чинному законодавству України, вимагала та отримувала неправомірну вигоду з кожної особи, що перевозила через митний пост грошові кошти готівкою в сумі еквівалентної понад 10000 доларів США 100 доларів США, з кожних десяти тисяч суми готівкових коштів перевищення дозволеного ліміту.

Зокрема, 25.09.2023 ОСОБА_4 перебуваючи на своєму робочому місці вимагала та отримала від ОСОБА_6 , неправомірну вигоду в розмірі 200 доларів США за не здійснення письмового декларування суми грошових коштів у сумі 20000 доларів США, що перевищує ліміт дозволеного розміру до вивезення на територію іншої країни.

Також, 29.09.2023 ОСОБА_4 перебуваючи на своєму робочому місці близько 14 години 45 хвилин, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, маючи на меті одержати неправомірну вигодувисунула вимогу ОСОБА_6 про необхідність надання їй 400 доларів США (в якості неправомірної вигоди) за не здійснення письмового декларування суми грошових коштів у сумі 40000 доларів США, що перевищує ліміт дозволеного розміру до вивезення на територію іншої країни.

Після отримання неправомірної вигоди в сумі 400 (чотириста) доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 29.09.2023 становить 14 624 гривні, ОСОБА_4 була затримана працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди, для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання.

Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється а тому необхідно застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання

Захисник підозрюваної в судовому засіданні заперечував проти клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З оглянутих матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 є особою раніше не судимою, підозрюється у вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що дає підстави для вирішення питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 саме у вигляді взяття під варту.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, на час розгляду клопотання обгрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням Управління служби безпеки України у Вінницькій області про виявлення кримінального правопорушення № 53/5/1/373-235ві від 01.09.2023 щодо ОСОБА_4 ; протоколом прийняття заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 від 01.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 25.09.2023; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 29.09.2023; протоколом обшуку від 29.09.2023 проведеного на робочому місці ОСОБА_4 ; іншими доказами у кримінальному провадженні у їх сукупності.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 раніше не судима, не одружена; а також слідчий суддя враховує матеріальний стан, стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

В судовому засіданні прокурором було доведено ризиків, передбачених п.п.. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: Так, існує реальний ризик переховування підозрюваної ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Вік підозрюваної ОСОБА_4 , її соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я, дозволяють останній переховуватись від органів досудового розслідування.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Враховуючи викладене, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявні підстави вважати, що будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаного ризику та належному виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

У разі обрання щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, остання, в міру своєї неправомірної діяльності, займаючи посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Дністер» Вінницької митниці, достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та в повному обсязі не виявлені і не вилучені за вказаним фактом.

Крім цього, у разі застосування до підозрюваної ОСОБА_4 іншого, більш м`якішого запобіжного заходу, остання матиме змогу знищити, сховати, підробити службову документацію, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей, спонуканні інших службових осіб та знайомих, з якими ОСОБА_4 має стійкі зв`язки у правоохоронній сфері та сфері правосуддя, до вчинення вказаних неправомірних дій.

Крім того, відповідно до матеріалів, доданих до клопотання, наявні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні.

На цей час у кримінальному провадженні не допитано всіх свідків, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування

Таким чином, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за №12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч.3 ст.5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується».

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, керуючись абзацом 2 п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто з 14-48 год. 29.09.2023 р. до 14-40 год. 24.11.2023 р.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області (Одержувач коштів - ТУ ДСАУ в Вінницькій області, Рахунок UA 0000401, , Банк ДКСУ, м. Київ, ГУДКСУ у Вінницкій області , МФО 820 172).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні

здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, і до останнього буде застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя