Справа № 296/958/24
Вирок

Іменем України

16 лютого 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000504 від 26 вересня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в с. Новоселка, Кіцманського району, Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , лікаря- пульмонолога Комунального некомерційного підприємства Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Законом України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 №2961-IV зі змінами та доповненнями (далі - Закон №2961) визначено основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності.

Відповідно до ст. 1 Закону №2961 особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність; інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Згідно ст. 7 цього Закону медико-соціальна експертиза осіб з обмеженнями повсякденного функціонування та осіб з інвалідністю проводиться медико-соціальними експертними. Особа з обмеженнями повсякденного функціонування направляється для проходження медико-соціальної експертизи з метою підтвердження стійкого обмеження життєдіяльності та встановлення статусу "особа з інвалідністю" або "дитина з інвалідністю" у разі виявлення мультидисциплінарною реабілітаційною командою ознак стійкого обмеження життєдіяльності, що зазначається в індивідуальному реабілітаційному плані.

Постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 зі змінами та доповненнями затверджено Положення про медико-соціальну експертизу (далі - Положення №1317).

У відповідності до п. 3 Положення медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України №189 від 09.04.2008 за змінами та доповненнями затверджено Порядок організації експертизи тимчасової втрати працездатності (далі - Порядок №189).

Цей Порядок визначає повноваження та роботу лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я (далі - ЛКК) за результатом здійснення експертизи тимчасової непрацездатності лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності та фізичної особи - підприємця, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.

Відповідно до п. 2 розділу І Порядку №189 експертиза тимчасової непрацездатності - це комплексна оцінка порушень функціонального стану організму та інших причин, якими вона обумовлена, що визначають факт тимчасової втрати працездатності, установлення строку непрацездатності, визначення клінічного та трудового прогнозу відповідно до встановленого діагнозу.

Пунктами 1, 2 розділу ІІ Порядку №189 передбачено, що під час здійснення експертизи тимчасової непрацездатності лікуючий лікар суб`єкта господарювання на підставі даних всебічного медичного обстеження пацієнта, ураховуючи ступінь функціональних порушень органів та систем, характер та перебіг патологічного процесу, умови праці:

1) приймає рішення про формування (видачу) документів про тимчасову непрацездатність;

2) здійснює комплексну оцінку порушень функціонального стану організму та інших причин, якими вона обумовлена, що визначають факт тимчасової втрати працездатності, установлення строку непрацездатності, визначення клінічного та трудового прогнозу відповідно до встановленого діагнозу;

3) представляє пацієнта ЛКК у складних випадках, якщо непрацездатність пацієнта триває 30 і більше днів, для вирішення питання про направлення такого пацієнта на медико-соціальну експертну комісію (далі - МСЕК) на огляд або консультацію, а у випадку наявності ознак стійкої втрати працездатності - незалежно від тривалості хвороби, відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317.

У разі наявності в пацієнта стійкого чи необоротного характеру захворювання, а також у разі безперервної тимчасової непрацездатності, що засвідчена медичними висновками, не пізніше ніж через 120 днів (а у випадках, коли випадок тимчасової непрацездатності переривався, то не пізніше, ніж через 156 днів) із дня її настання чи у зв`язку з одним і тим самим захворюванням, а у разі захворювання на туберкульоз - протягом 10 місяців з дня настання непрацездатності, лікуючий лікар суб`єкта господарювання ініціює питання перед ЛКК щодо направлення хворого на МСЕК шляхом заповнення форми первинної облікової документації № 088/0 «Направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК)» відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 088/о «Направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК)», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року № 110, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 695/21008.

Пунктами 1, 3 розділу ІІІ Порядку №189 визначено, що при лікувально-профілактичних закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, утворюються ЛКК.

До основних завдань ЛКК належить:

1) видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність особи, відповідно до вимог пункту 4 розділу IV цього Порядку;

2) здійснення направлення хворих на огляд та обстеження до МСЕК для встановлення інвалідності;

3) надання до МСЕК документів хворого, направленого на огляд та обстеження;

6) участь у встановленому порядку у засіданнях МСЕК.

Таким чином, встановлення інвалідності, як процес медичного констатування та юридичного закріплення наявності втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист, передбачає проходження пацієнтом низки процедурних етапів:

- консультація, медичні огляди та обстеження у лікуючого лікаря;

- медичні огляди та обстеження профільних медичних спеціалістів за направленням лікаря;

- ініціювання лікуючим лікарем перед ЛКК лікувального закладу проведення засідання з розгляду медичних документів пацієнта та огляді самого пацієнта (за необхідності);

- медичний огляд, вивчення документів ЛКК лікувального закладу;

- направлення ЛКК лікувального закладу на МСЕК;

- медичний огляд, вивчення документів МСЕК;

- прийняття МСЕК рішення про встановлення конкретної групи інвалідності.

Названі етапи є логічно послідовними та взаємодоповнюючими, а кожен із суб`єктів, який має безпосередній стосунок до їх реалізації, виконує та здійснює контроль (керує) за певною ділянкою роботи, наслідком якої є створення конкретного медичного документа (групи документів), який має юридичне значення та створює передумови для проходження наступного етапу.

Отже, у випадку проходження пацієнтом процедури визначення інвалідності МСЕК як колектив лікарів (колегіальний орган), є особами, уповноваженими на виконання функцій держави в розумінні примітки до ст. 369-2 КК України.

Встановлено, що згідно з наказом №141-ос від 28.08.2009 р. ОСОБА_4 призначено на посаду лікаря-пульмонолога поліклінічного відділення Обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського. Відповідно до посадової інструкції посада лікаря-пульмонолога відноситься до категорії «Професіонали». Призначається на посаду та звільняється з посади генеральним директором Лікарні. Згідно завдань та обов`язків ОСОБА_4 визначає програму реабілітаційних заходів; вирішує питання щодо працездатності хворого; керує роботою середнього і молодшого персоналу; веде лікарську документацію. Несе відповідальність за невиконання або неякісне та несвоєчасне виконання функціональних обов`язків, покладених на нього нормативними документами; за достовірність, якість та своєчасність виконання завдань; за порушення вимог чинного законодавства, правил внутрішнього трудового розпорядку, наказів та інструкцій. Лікар-пульмонолог безпосередньо підпорядковується медичному директору з поліклінічної роботи.

Так 22 вересня 2023 року ОСОБА_6 , з метою підтвердження діагнозу, за направленням з Коростенської міської поліклініки, з`явився на прийом в каб. №514 Обласної консультативно-діагностичної поліклініки за адресою: м. Житомир, вул. Червоного Хреста, 3, до лікаря - пульмонолога Комунального некомерційного підприємства Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради ОСОБА_4 .

Під час прийому ОСОБА_4 оглянув медичні документи ОСОБА_6 та повідомив останньому, що їй недостатньо для отримання групи інвалідності, однак у процесі додаткових обстежень можливо зібрати необхідні медичні документи та направити їх через ЛКК лікувального закладу до МСЕК. При цьому ОСОБА_4 повідомив, що зможе здійснити вплив на членів МСЕК для прийняття ними рішення про встановлення ОСОБА_6 групи інвалідності, зазначивши про необхідність надання за це неправомірної вигоди в загальній сумі 13000 гривень.

Характер, зміст та місце проведення розмови, займана ОСОБА_4 посада лікаря-пульмонолога, створило в ОСОБА_6 уявлення про те, що отримати рішення МСЕК про встановлення групи інвалідності останній зможе у випадку погодження з протиправною пропозицією ОСОБА_4 .

Не бажаючи настання для себе негативних наслідків, ОСОБА_6 змушений був погодитися на протиправну пропозицію ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, діючи умисно, зкорисливих мотивів, 23.10.2023, близько о 13 год. 00 хв., перебуваючи у власному службовому кабінеті №514 Обласної консультативно-діагностичної поліклініки за адресою: м. Житомир, вул. Червоного Хреста, 3, отримав від ОСОБА_6 першу частину неправомірної вигоди в сумі 8000 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 надав ОСОБА_6 направлення на додаткове стаціонарне лікування та перелік документів, які останньому необхідно зібрати та передати йому разом з грошовими коштами в сумі 2000 гривень.

Діючи за вказівками ОСОБА_4 17.11.2023 близько 09 год. 10 хв. ОСОБА_6 прибув до службового кабінету №514 Обласної консультативно-діагностичної поліклініки за адресою: м. Житомир, вул. Червоного Хреста, 3 де передав ОСОБА_4 другу частину неправомірної вигоди в сумі 2000 гривень.

У подальшому ОСОБА_4 оформив медичні документи, де зазначив ОСОБА_6 необхідний діагноз, який став підставою для направлення їх до МСЕК, на підставі яких 06.12.2023 останній отримав 3 групу інвалідності строком на 2 роки.

Реалізуючи свій умисел до кінця, направлений на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, 06.12.2023 приблизно о 10 год. 50 хв. ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_6 в коридорі на 5 поверсі Обласної консультативно-діагностичної поліклініки за адресою: м. Житомир, вул. Червоного Хреста, 3, де отримав від останнього грошові кошти в сумі 3000 гривень.

Таким чином, у період з 23.10.2023 по 06.12.2023 ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в загальній сумі 13 000 грн., за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

31 січня 2024 року прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, обласної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000504 від 26 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, зі сторони обвинувачення та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю його захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 , діючи добровільно, ініціював укладення даної угоди під час досудового розслідування кримінального провадження, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та оголошеному йому повідомленні про підозру, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у вигляді штрафу розміром 5 (п`ять) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) тисяч гривень 00 (нуль) копійок, який ОСОБА_4 зобов`язується сплатити упродовж одного місяця з дня набрання вироком, яким буде затверджена відповідна угода, законної сили.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів нетяжких, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник повністю підтримала позицію обвинуваченого.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України, є нетяжким злочином.

Суд також бере до уваги, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, ставлення останнього до вчиненого та вік підозрюваного, наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), відсутність обтяжуючих обставин.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з участю його захисника ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, за яким належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 369,374, 394, 314, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 31 січня 2024 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 січня 2024 року покарання у виді штрафу розміром 5 (п`ять) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) тисяч гривень 00 (нуль) копійок.

Відповідно до затвердженої угоди покарання у виді штрафу повинно бути виконане засудженим протягом місяця після набрання вироком законної сили.

Ухвали слідчих суддів Корольовського районного суду м.Житомира про накладення арешту на майно по даному кримінальному провадженню скасувати.

Речові докази по справі:

-грошові кошти в сумі 3000 гривень купюрами номіналом 500 гривень наступних серій та номерів: АН1383757, ЗД0487530, АА1523170, АЄ8636830, УЖ5975053, У37246199 - передати - ОСОБА_6 ,

-мобільний телефон Huawei Р Smart Pro модель STK-L21 ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картками мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 та мобільного оператора Водафон № НОМЕР_4 ; грошові кошти на суму 1600 гривень та 100 доларів США; грошові кошти в сумі 40 тис. гривень, грошові кошти в сумі 20 тис. гривень,

грошові кошти в сумі 460 євро у подарунковому паперовому конверті, грошові кошти в сумі 200 євро; грошові кошти в сумі 100 доларів США у подарунковому паперовому конверті; грошові кошти в сумі 3800 гривень у подарунковому паперовому конверті; грошові кошти в сумі 1800 гривень, у подарунковому паперовому конверті - передати ОСОБА_4 за належністю;

- Журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів Обласної консультативно-діагностичної поліклініки у прошитому та пронумерованому вигляді на 100 арк. та копії Консультативних висновків спеціалістів-що до ОСОБА_6 на 5 арк.; Акт огляду МСЕК №3/1 від 06.12.2023 на ОСОБА_6 та документи до акту всього на 19 арк., Індивідуальна програма реабілітації інваліда №9 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.; Журнал обліку індивідуальних програм реабілітації інвалідів МСЕК прошитий та пронумерований на 50 арк.; Журнал обліку довідок МСЕК, виданих інвалідам, прошитий та пронумерований на 50 арк.; Журнал обліку направлень на МСЕК, прошитий та пронумерований та скріплений печаткою установи на 50 арк. - передати до відповідних медичних установ.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1