УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваної - ОСОБА_4 , захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001027 від 11.07.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сирове Миколаївської області, громадянки України, українки, із середньою спеціальною освітою, незаміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів поданого клопотання, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001027 від 11.07.2023 року за ознаками злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 303 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з липня 2023 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші невстановлені особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, вступили у попередню змову, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення корисливих умисних злочинів, пов`язаних із сутенерством, розробивши єдиний план протиправної діяльності.

Так, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , не пізніше липня 2023 року, орендувала нежитлові приміщення за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , в яких організували місця розпусти та забезпечили заняття проституцією невстановленою на теперішній час кількістю жінок.

З метою забезпечення відвідувачами зазначених місць розпусти, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , створила в мережі Інтернет веб-сторінки, на яких розміщувала рекламні оголошення щодо надання послуг інтимного характеру.

Також, з метою залучення до заняття проституцією інших жінок, невстановлена особа, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , систематично розміщувала оголошення на відповідних сайтах в мережі Інтернет щодо вакансій адміністраторів у масажному салоні, не розкриваючи при цьому справжню мету таких оголошень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою та відповідно до заздалегідь розробленого плану, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші невстановлені особи у створених та утримуваних місцях розпусти почергово виконували функції адміністраторів - зустрічали клієнтів, надавали їм на вибір жінок, які мають надавати сексуальні послуги, контролювали час надання вказаних послуг, отримували від клієнтів плату за них, акумулювали отримані грошові кошти та в подальшому розподіляли їх між собою,та операторів - відповідали на дзвінки клієнтів, повідомляли їх про наявність можливості отримати послуги сексуального характеру.

Грошові кошти, отримані від протиправної діяльності, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші невстановлені особи, розподіляли між собою та жінками, які надають інтимні послуги, відповідно до заздалегідь оговорених часток, а частину таких коштів витрачали на забезпечення функціонування створених та утримуваних місць розпусти.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, в період з липня 2023 року по 11 жовтня 2023 року, вчинили ряд умисних злочинів за наступних обставин.

Так, 15.08.2023 року ОСОБА_4 , виконуючи функції адміністратора в місці розпусти за адресою: АДРЕСА_2 , здійснила всі необхідні підготування для роботи, в тому числі: прибирання кімнат, підготовку засобів контрацепції, проінструктувала жінок, які надавали послуги інтимного характеру у цей день.

Надалі, 15.08.2023 року о 17:10 годині, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, зі свого мобільного телефону зателефонував на розміщений невстановленою особою у всесвітній мережі Інтернет рекламний номер телефону НОМЕР_1 , на дзвінок якого відповіла невстановлена особа - оператор, та повідомила, що ОСОБА_13 може отримати сексуальні послуги у місці розпусти за адресою: АДРЕСА_2 за грошові кошти з розрахунку 1200 гривень за годину без врахування додаткових послуг. Після чого, оператор - невстановлена особа, повідомила адміністратору салону інтимних послуг ОСОБА_4 про прибуття клієнта.

Отримавши згоду щодо можливості прибуття до салону інтимних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , цього ж дня, о 17:25 годині, ОСОБА_13 прибув за вказаною адресою, де його зустріла ОСОБА_4 , яка надала йому одну із жінок, які надають послуги сексуального характеру, на його власний вибір, працюючих у вказаному місці розпусти, а ОСОБА_13 передав останній грошові кошти в сумі 1200 гривень як оплату за отримання інтимних послуг. Далі ОСОБА_13 разом з обраною жінкою, яка надає сексуальні послуги, пройшли до однієї із кімнат, розташованих за вказаною адресою, де остання надала йому сексуальні послуги.

Отримані від ОСОБА_13 грошові кошти адміністратором

ОСОБА_4 поміщенні до загальної каси та надалі розподілені між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , іншими невстановленими особами та жінками, які надають послуги сексуального характеру.

Повторно, 07.09.2023 року ОСОБА_4 , виконуючи функції адміністратора в місці розпусти за адресою: АДРЕСА_2 , здійснила всі необхідні підготування для роботи, в тому числі: прибирання кімнат, підготовку засобів контрацепції, проінструктувала жінок, які надавали послуги інтимного характеру у цей день.

Надалі, 07.09.2023 року о 15:40 годині, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, зі свого мобільного телефону зателефонував на розміщений невстановленою особою у всесвітній мережі Інтернет рекламний номер телефону НОМЕР_1 , на дзвінок якого відповіла невстановлена особа - оператор, та повідомила, що ОСОБА_13 може отримати сексуальні послуги у місці розпусти за адресою: АДРЕСА_2 за грошові кошти з розрахунку 1200 гривень за годину без врахування додаткових послуг. Після чого, оператор - невстановлена особа, повідомила адміністратору салону інтимних послуг ОСОБА_4 про прибуття клієнта.

Отримавши згоду щодо можливості прибуття до салону інтимних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , цього ж дня, о 16:02 годині, ОСОБА_13 прибув за вказаною адресою, де його зустріла ОСОБА_4 , яка надала йому одну із жінок, які надають послуги сексуального характеру, на його власний вибір, працюючих у вказаному місці розпусти, а ОСОБА_13 передав останній грошові кошти в сумі 1200 гривень як оплату за отримання інтимних послуг. Далі ОСОБА_13 разом з обраною жінкою, яка надає сексуальні послуги, пройшли до однієї із кімнат, розташованих за вказаною адресою, де остання надала йому сексуальні послуги.

Отримані від ОСОБА_13 грошові кошти адміністратором ОСОБА_4 поміщенні до загальної каси та надалі розподілені між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , іншими невстановленими особами та жінками, які надають послуги сексуального характеру.

За викладених обставин, ОСОБА_4 16.10.2023 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України за кваліфікуючими ознаками: сутенерство, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих їй тяжких злочинів, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні -

Прокурор оголосив клопотання, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, щодо застави просив слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_4 виконувала роль адміністратора місця розпусти, отримувала за свою протиправну діяльність кошти, які приблизно оцінені в розрахунку 60000-100000 гривень на місяць. З офіційних джерел встановлено, що середня заробітна плата в Україні у 2023 році складає близько 18 тисяч на місяць. Тобто незаконні доходи ОСОБА_4 значно перевищують середньомісячну заробітну плату в Україні. Також ОСОБА_4 має у власності земельну ділянку. З урахуванням чого прокурор просив визначити заставу в розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник підозрюваної проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що її підзахисна раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, якій лише один рік та три місяці. Також матір підозрюваної хворіє, потребує допомоги, а батько наразі не працює. Ризики про які зазначає прокурор не доведені, її підзахисна раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, позитивно характеризується та не має наміру переховуватися. Просила відмовити у задоволенні клопотання прокурору та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання її батьків, а у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшити розмір застави. Долучила характеризуючі та медичні документи відносно підзахисної.

Підозрювана фактично з підозрою погодилась та зазначила, що вона не є організатором злочинної діяльності, брала кошти за надання сексуальних послуг, проте не знала, що це кваліфікується, як сутенерство. Щодо свого матеріального стану зазначила, що вона винаймала квартиру у м. Одесі, наймала няню для дитини та матеріально допомагала своїм батькам. Дитина іноді перебувала з нею, а іноді з її матір`ю, де зараз і перебуває. Просила не застосовувати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 16.10.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України за кваліфікуючими ознаками: сутенерство, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих їй злочинів підтверджується: проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями, зокрема: контролем за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, проведеними 15.08.2023 року та 07.09.2023 року, в ході яких вбачається імовірний факт зайняття сутенерством підозрюваною; допитами свідків, проведеними обшуками та затриманнями, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України. При цьому, обставини викладені у повідомленні про підозру самою ОСОБА_4 частково не заперечувались у судовому засіданні.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні таких злочинів у випадку направлення обвинувального акту до суду, а також з огляду на те, що підозрювана незаміжня, малолітніх дітей на утриманні немає, офіційно не працює, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

З урахуванням наведеного, посилання сторони захисту на відсутність ризику переховування з огляду на те, що вона має постійне місце проживання та малолітню дитину, слідчий суддя визнає неспроможними, оскільки на даний час ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваною ОСОБА_4 на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрювана може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, адже свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Одночасно, прокурором доведено ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочинів в рамках кримінального провадження, а отже, ОСОБА_4 , не перебуваючи не під вартою, матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органу досудового розслідування та суду, а тому ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України наразі також існує в рамках кримінального провадження.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрювана ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовуючи його тим, що джерелом доходу є отримання прибутку від сутенерства, а отже остання перебуваючи не під вартою може продовжувати свою злочинну діяльність.

Разом з тим, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання з огляду на те, що підозрювана ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася та стороною обвинуваення не надано данних про те, що вона має статус підозрюваної/обвинуваченої в рамках будь-якого іншого кримінального провадження.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваною обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останньої більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваної ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останньою відповідного розміру застави.

Так, з положень ч. 3 ст. 183 КПК України, вбачається, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрювана ОСОБА_4 ) складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 53 680 грн. до 214 720 грн.).

Сторона обвинувачення просить визначити підозрюваній ОСОБА_4 заставу у розмірі 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 207 800 грн., посилаючись на те, що що підозрювана ОСОБА_4 , виконуючи роль адміністратора місця розпусти, отримувала за свою протиправну діяльність кошти, які приблизно оцінені в розрахунку 60000 - 100000 гривень на місяць, а також має у власності земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером :04:016:0001.

Слідчий суддя при визначенні розміру застави, враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів проти моральності, суспільну небезпеку яких не можна недооцінювати, беручи до уваги, що вказані злочини посягають на моральні засади суспільства в частині задоволення статевих потреб за грошові кошти.

Так, імовірне вчинення ОСОБА_4 тяжких злочинів, пов`язаних із сутенерством, є виключним випадком та свідчить про те, що визначений ст. 182 КПК України максимальний розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Проте, слідчий суддя вважає, що розмір застави, який просить визначити сторона обвинувачення є недостатньо необґрунтованим, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено факту отримання підозрюваною ОСОБА_4 значних грошових коштів на місяць та необхідність визначення розміру застави у розмірі 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 207 800 грн., який є завідомо непомірним для підозрюваної.

Слідчий суддя з огляду на майновий стан підозрюваної, яка має у власності земельну ділянку площею 0,12 га, а також, як вона зазначила у судовому засіданні - самостійно винаймала квартиру у м. Одесі, наймала няню для дитини та матеріально забезпечувала своїх батьків, слідчий суддя прийшов до висновку, що майновий стан підозрюваний вище середнього та застава у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 402 600 гривень здатна буде забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та буде відповідати матеріальному стану підозрюваної.

Враховуючи наведені вище фактори, слідчий суддя вважає, що застава саме у зазначеному розмірі здатна у разі її внесення забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, а саме: вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваної під загрозою звернення застави в дохід держави.

Відповідно до викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001027 від 11.07.2023 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 13.12.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 150 (ста п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 402 600 (чотириста дві тисячі шістсот) гривень.

Роз`яснити підозрюваній, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 13.12.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками в рамках кримінального провадження;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1