Справа №766/9579/23
н/п 1-кс/766/3090/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

31.10.2023 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002129 від 30.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відносно:

підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , дітей не має, утриманців не має, в силу ст 89 КК України раніше не судимого,-

в с т а н о в и в:

31.10.2023 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002129 від 30.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» строком на 60 днів.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.10.2023 року для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

1.Доводи клопотання

У клопотанні зазначено, що у провадженні СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0002129 від 30.10.2023 за ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.10.2023 близько 19.00 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні квартири за місцем тимчасового проживання потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , з особистих неприязних мотивів з ОСОБА_7 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись прямим умислом, направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, після раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_7 , наніс їй руками не менше 10 ударів в область голови.

Після чого ОСОБА_4 разом з потерпілою 28.10.2023, близько 12.30 год перейшли до квартири за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де 28.10.2023, близько 14.30 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у вищезазначений квартири за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з особистих неприязних мотивів з ОСОБА_7 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись прямим умислом, направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, після повторно виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_7 , продовжив наносити потерпілій тілесні ушкодження, а саме наніс їй руками не менше 5 ударів в область голови. Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 відповідно до довідки КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги м. Миколаєва» від 30.10.2023 наступні тілесні ушкодження: закрита черепно мозкова травма, забій головного мозку середнього ступеня тяжкості, субдуральна гематома зліва, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

30.10.2023 ОСОБА_4 у відповідності до вимог ч.1 ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовуються наступними доказами, зібраними під час досудового розслідування та наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме:

?протоколом огляду місця події від 29.10.2023, в ході якого було виявлено та вилучено:

-змив РБК з підлоги у ванній кімнаті, який упаковано в паперовий конверт та опломбовано пломбою G17-0041295;

- змив РБК з раковини у ванній кімнаті, який упаковано в паперовий конверт та опломбовано пломбою G17-0041296;

- виріз з подушки на ліжку зі слідами РБК, який упаковано в паперовий конверт та опломбовано пломбою G17-0041298;

- рушник зі слідами РБК, який упаковано в паперовий конверт та опломбовано пломбою G17-0041299;

- дві скляні пляшки з-під горілки на підлозі біля вхідних дверей, які упаковано в паперові конверти та опломбовано пломбою G17-0041294 та G17-0041293;

- скляна пляшка з-під горілки на підлозі під столом, яку упаковано в паперовий конверт та опломбовано пломбою G17-0041297;

- мобільний телефон Nokia, який упаковано в сейф-пакет ICR0039648;

?довідкою КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» Херсонської обласної ради, у якій вказано діагноз: закрита черепно-мозкова травма, травматична субдуральна гематома зліва, помірна загальномозкова симптоматична тотальна паразія, правобічний гемінарез, підшкірні гематоми ділянки обличчя;

?протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.10.2023;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.10.2023, яка показала, що вона є сусідкою потерпілої ОСОБА_7 , яка проживає тимчасово у її квартирі, яка належить доньці останньої, яка перебуває наразі за кордоном. Також свідок показала, що 28.10.2023 року близько 10 години біля тамбуру вона з чоловіком зустріли ОСОБА_7 з невідомим чоловіком, які спускалися вниз з під`їзду, та 29.10.2023 близько 19 години 15 хвилин її чоловік вийшов покурити у під`їзд, де у тамбурі на підлозі виявив ОСОБА_7 з наявними тілесними ушкодженнями та у нетверезому стані. Тоді свідок викликала карету швидкої медичної допомоги, які вже госпіталізували потерпілу;

?протоколом пред`явлення особи до впізнання за участю свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.10.2023, відповідно до якого остання впізнала ОСОБА_4 як особу, яку вона 28.10.2023 року бачила разом з потерпілою ОСОБА_7 у приміщенні під`їзду їх будинку;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 30.10.2023, з показів якого вбачається, що 28.10.2023 він разом з дружиною бачив потерпілу ОСОБА_7 разом з раніше невідомим йому чоловіком, які прямували з її квартири до ліфту, при цьому обличчя ОСОБА_7 було закрите медичною маскою, та 29.10.2023 близько 19 години 15 хвилин він вийшов покурити у під`їзд, де у тамбурі на підлозі виявив ОСОБА_7 з наявними тілесними ушкодженнями та у нетверезому стані;

?протоколом пред`явлення особи до впізнання за участю свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 30.10.2023 року, відповідно до якого останній впізнає ОСОБА_4 як особу, яку він неодноразово бачив разом з потерпілою ОСОБА_7 ;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 30.10.2023, який показав, що в ніч з 28.10.2023 на 29.10.2023 останній перебуваючи вдома у квартирі АДРЕСА_3 , яка розташована на поверх нижче потерпілої ОСОБА_7 , чув крики у приміщенні її квартири, а 29.10.2023 близько 19:30 год. його разом з його матір`ю погукали сусіди з поверху вище, де вони вже виявили потерпілу ОСОБА_7 з наявними тілесними ушкодженнями. Також свідок показав, що неодноразово бачив потерпілу ОСОБА_7 у компанії невідомого йому чоловіка;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від 30.10.2023, яка показала, що 29.10.2023 близько 19:30 год. її разом з її сином погукали сусіди з поверху вище, де вони вже виявили потерпілу ОСОБА_7 з наявними тілесними ушкодженнями;

?протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого останній показав механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 ;

?заявою ОСОБА_4 від 30.10.2023 року про вчинення ним кримінального правопорушення.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочину є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). У зв`язку із тим, щовін підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, що відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, має задовільний стан здоров`я, не має міцних соціальних зв`язків. У зв`язку із викладеним, існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності, тим самим переховуючись від органу досудового розслідування та в подальшому суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України). Так, під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 останній повідомив, що 28.10.2023 року спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_7 у приміщенні власної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де можуть залишитися сліди вчинення кримінального правопорушення, та існують об`єктивні ризики знищення речей, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,

- незаконно впливати на свідків (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), про що свідчить той факт, що підозрюваному ОСОБА_4 відомий той факт, що свідками кримінального правопорушення є сусіди потерпілої, які є прямими свідками вказаного кримінального правопорушення, тому перебуваючи на волі, ОСОБА_4 безперешкодно може вплинути на них, змусивши змінити покази надані під час досудового розслідування.

- вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), про що свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив вказане насильницьке кримінальне правопорушення, та характеризує його як особу схильну до вчинення насильницьких дій, в тому числі, із застосуванням фізичної сили.

Враховуючи наведені обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його характер, цинізм та значну суспільну небезпеку, а також те, що є достатні підстави вважати що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення, то з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних діянь ОСОБА_4 , враховуючи, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, існують, слід прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного, а тому відповідно вимог ст.ст. 177, 183, 194 і 197 КПК України, щодо останнього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як до особи, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

2. Доводи сторони обвинувачення

Прокурор ОСОБА_3 , під час судового розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав з підстав наведених у ньому. Зазначив, що зібрані на теперішній час докази свідчать про існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

3. Доводи сторони захисту

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду просив суд обрати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт за місцем його реєстрації та проживання, посилаючись на необхідність допомагати потерпілій, а при умові задоволення клопотання, він не зможе цього зробити.

4. Оцінка та висновки слідчого судді

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

4.1. Щодо наявності обґрунтованої підозри

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У п. 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» ЄСПЛ вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

У судовому засіданні слідчим суддею досліджені, матеріали кримінального провадження, документи з метою встановлення причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, у якому він підозрюється.

З урахуванням обсягу зібраних під час досудового розслідування доказів, наведених вище органом досудового розслідування, 30.10.2023 року ОСОБА_4 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Дослідження цих доказів формує у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_4 до злочину, у вчиненні якого він підозрюється органом досудового розслідування, а тому оголошена підозра є цілком обґрунтованою і такою, що ґрунтується на достатньому об`ємі доказів, зібраних під час проведення досудового розслідування. Таким чином висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Отже, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження. Отже вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу.

4.2. Щодо наявності ризиків

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

-ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, з огляду на таке.

Так, останній підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який є тяжким злочином відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Враховуючи вагомість доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, міру покарання, яка загрожує йому у разі визнання винуватим, слідчий суддя вважає, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний усвідомлюючи загрозу реального ув`язнення може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності ризику переховування слідчий суддя також враховує ту обставину, що ОСОБА_4 міцних соціальних зав`язків, які б могли гарантувати присутність підозрюваного в межах територіальної громади Херсонського району, не має; постійного місця роботи не має; не одружений; дітей не має. Наведене створює обґрунтовані побоювання, що підозрюваний у разі обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією, зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, оскільки достатні стримуючи фактори відсутні.

Ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

У той же час обґрунтованим вважає слідчий суддя твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи наявність цього ризику слідчий суддя бере до уваги той факт, що ОСОБА_4 ознайомлений із дійсним місцем проживання свідків і може вчинити на них фізичний або психологічний вплив внаслідок чого останні можуть змінити свої покази на його користь.

При оцінці існування цього ризику слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтованим вважає слідчий суддя і твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , вчинив насильницькі протиправні дії, що характеризує його, як особу схильну до вчинення таких дій, в тому числі, із застосуванням фізичної сили, що викликає обґрунтовані побоювання щодо продовження вчинення протиправних дій в майбутньому. Крім того, ОСОБА_4 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, однак жодних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став. З урахуванням характеру інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя погоджується зі стороною обвинувачення щодо відсутності жодних стримуючих факторів, які б могли у достатній мірі запобігти продовженню протиправної діяльності.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Обґрунтованим вважає слідчий суддя і твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 останній повідомив, що 28.10.2023 року спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_7 у приміщенні власної квартири, де можуть залишитися сліди вчинення кримінального правопорушення.

4.3. Значення інших обставин в контексті встановлених ризиків та з`ясування можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя враховує той факт, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, про що свідчить відсутність сім`ї або неповнолітніх утриманців.

У той же час, з урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, дійшов висновку, що на теперішній час, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання під вартою.

За таких підстав клопотання старшого слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному №0002129 від 30.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, належить задовольнити, підстав для застосування домашнього арешту не вбачається.

4.4. Щодо розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 -3Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Отже, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України,слідчий суддя приходить до висновку, що відносно останнього, можливо не визначати заставу як альтернативу до запобіжного заходу у виді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_4 та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178,183,186, 193,194,196,197 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою - задовольнити.

Підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 29 грудня 2023 року включно, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», без альтернативи внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1