г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4343/23
Номер провадження 1-кс/213/530/23
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2023 року слідчий суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження №0000362, за ознаками ч. 4 ст. 152 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Інгулець, Дніпропетровська область, громадянин України, освіта неповна загальна середня, не одружений, дітей не має, не працює, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу з клопотанням погодженим з прокурором про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що існують ризики передбачені п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, та вважає що обрання більш м`яких запобіжних заходів неможливе.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, зазначили, що обгрунтованими є ризики за п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, просили не обирати альтернативний запобіжний захід.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували.

Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно клопотання, У провадженні CВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000362 від 04.10.2023, за ознаками ч. 4 ст. 152 КК України.

05.10.2023р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні за ч.4 ст. 152 КК України, за ознаками вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 194 КПК України судом встановлено обгрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, що підтверджується: протоколом огляду від 04.10.2023р., протоколами допиту свідків, поясненнями малолітнього потерпілого, протоколом затримання, повідомленням про підозру, постановою про визнання речовими доказами.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом.

Відповідно до ст. 177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за інкримінований злочин, а саме за ст. 152 ч.4 КК України строк від 10 до 15 років позбавлення волі. Злочин відноситься до особливо тяжких злочинів. Підозрюваний не одружений, неповнолітніх дітей не має, не працює. Суд враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, зі слів має відкриту форму туберкульозу, доказів хвороби не надав. Характеризується негативно.

Судом встановлені ризики за ст. 177 КПК України, відповідно до яких ОСОБА_5 може:

-переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілого;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній міцних соціальних зв`язків не має, не працює, побоюючись його засудження до реального терміну покарання, може переховуватись від органів розслідування та суду, що посилюється тим, що в країні війна.

З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в справі «W проти Швеції» від 26 січня 1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та не дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Ризик незаконно впливати на потерпілого підтверджується тим, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на потерпілого, маючи на меті змусити останнього змінити раніше надані ним свідчення або взагалі від них відмовитись, оскільки потерпілий є малолітньою особою, яка піддається впливу.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обгрунтовується тим, що підозрюваний, у випадку обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, може перешкоджати у проведенні повного та всебічного досудового розслідування шляхом не прибуття та/або несвоєчасного прибуття на виклики слідчого для проведення слідчих дій, що в подальшому може позбавити орган досудового можливості забезпечити розслідування кримінального провадження та завершення провадження у розумні строки, у зв`язку з чим порушуватимуться права інших учасників.

Крім цього, останній може вчинити нове кримінальне правопорушення, зокрема аналогічне тому, в якому підозрюється, у випадку обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Стороною захисту не спростовано вказані ризики.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Тимошенко проти України, для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин.

Суд зазначає, що на даний час, коли по справі не зібрані всі докази, не проведено всі слідчі дії, та за існування вказаних ризиків, наявні аргументи тільки "проти" звільнення, тобто "за" обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки даний захід є необхідним за вказаних обставин.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і особистого зобов`язання не зможуть запобігти ризикам переховування, ризикам впливу на потерпілого, ризику вчинення нового злочину, оскільки він матиме змогу ухилитись від слідства та суду, вчинити інший злочин аналогічний цьому, оскільки інкримінований злочин вчинено за його місцем мешкання. Вказані ризики посилюються введенням в країні воєнного стану. Особиста порука не може бути застосована, оскільки суду не повідомлено про наявність осіб, які б заслуговували на довіру та поручились за підозрюваного.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вказане, суд вважає клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню, а у клопотанні сторони захисту про обрання запобіжного захисту у вигляді домашнього арешту слід відмовити. Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не застосовується, оскільки матеріали провадження містять відомості про вчинення інкримінованого злочину з застосуванням погрози насильства до потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107,131,176-178,182, 183-187,193-194.196-197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0000362, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити часом закінчення строку дії даної ухвали 02.12.2023р.

Виконання ухвали покласти на ВП № 6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1