20.10.2023 Справа № 756/7236/23
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/7236/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві об`єднане кримінальне провадження (№0001767 від 04.05.2023 та №0002829 від 06.08.2023) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Яхни Фастівського району Київської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , такого, що має середню освіту, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, раніше неодноразово судимого:

- вироком Мінського районного суду міста Києва від 30.01.1992 за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна;

- вироком Мінського районного суду міста Києва від 29.01.1997 за ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 222, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна;

- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 01.09.2003 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- вироком Печерського районного суду міста Києва від 28.01.2005 за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна;

- вироком Святошинського районного суду міста Києва від 14.05.2012 за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць з конфіскацією майна (справа №2608/4434/12);

- вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 11.12.2012 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна (справа №2601/12082/12);

- вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 22.06.2018 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років (справа №761/16083/18);

- вироком Дарницького районного суду міста Києва від 18.02.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 роки (справа №753/3579/18). 23.03.2023 звільненого по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, із 05:30 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено: 1) з 05:30 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022; 2) з 05:30 25.04.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022; 3) з 05:30 25.05.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022; 4) з 05:30 23.08.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022; 6) з 05:30 19.02.2023 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023; 7) з 5:30 20.05.2023 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 01.05.2023 №255/2023.

Водночас, судом встановлено, що 03.05.2023 приблизно о 08:00 ОСОБА_6 перебував у приміщенні спермаркету «СІЛЬПО» у м. Києві (вул. О. Архипенка, 6), здійснюючи послуги з прибирання за цивільним договором, укладеним з ФОП « ОСОБА_7 », а саме прибирання «експрес-каси», де знаходились грошові кошти, які належать ТОВ «СІЛЬПО-ФУД». В цей час у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), належного ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» (), вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел, того ж дня в той же час і в тому ж місці ОСОБА_6 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, перебуваючи біля «експрес-каси», таємно умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення шляхом вільного доступу взяв з касового апарату «експрес-каси» гроші у сумі 1 250,00 грн та поклав їх до кишені свого робочого одягу, в який був одягнений в той час, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, а саме перебуваючи у вищевказаному супермаркеті, підійшов до терміналу самообслуговування «CITY24», за допомогою якого викрадені гроші зарахував на власну банківську картку «МОНОБАНК» № НОМЕР_1 через послугу поповнення банківських карток.

Внаслідок вчинення злочину ОСОБА_6 спричинив майнову шкоду ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» () на загальну суму 1 250,00 грн.

Крім того, 02.08.2023 приблизно о 21:12 ОСОБА_6 перебував у приміщенні магазину «БАДЬОРИЙ» у м. Києві (вул. О. Попова, 12), де побачивши, що біля касового апарату нікого немає, у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), належного ТОВ «НЕДЛЕС» (), вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел, того ж дня в той же час і в тому ж місці ОСОБА_6 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, знаходячись біля касового апарату, таємно умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення шляхом вільного доступу взяв з касового апарату гроші у сумі 3 600,00 грн та поклав їх до кишені своїх джинсів, в які був одягнений того дня, після чого вийшов з приміщення магазину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме, вийшовши з приміщення магазину «БАДЬОРИЙ» у м. Києві (вул. О. Попова, 12), попрямував до магазину «СІЛЬПО» у м. Київ (вул. Вишгородська, 21), де, підійшовши до терміналу самообслуговування «EASYPAY», зарахував викрадені гроші на власну банківську картку «МОНОБАНК» № НОМЕР_2 через послугу поповнення банківських карток.

Внаслідок вчинення злочину ОСОБА_6 спричинив майнову шкоду ТОВ «НЕДЛЕС» () на загальну суму 3 600,00 грн.

Представники потерпілих ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» - ОСОБА_8 та ТОВ «НЕДЛЕС» - ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду кримінального провадження, у судове засідання не з`явились. При цьому, до суду від останніх, кожного окремо, надійшли заяви, в яких представники просять проводити розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість в учиненні злочинів визнав повністю, щиро покаявся, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, зокрема те, що він у травні 2023 року, працюючи прибиральником у супермаркеті «СІЛЬПО» по вул. О. Архипенка, 6 у м. Києві, помітив, що касовий апарат «експрес-каси» відчинений, взяв із нього гроші у сумі 1 250,00 грн, які одразу за допомогою терміналу самообслуговування зарахував на свою банківська картку. Крім того, в серпні місяці 2023 року у вечірній час він зайшов у магазин «БАДЬОРИЙ» на вул. О. Попова, 12 у м. Києві, де побачив, що касовий апарат за прилавком відкритий та поряд не було працівників магазину, взяв із нього гроші у сумі 3 600,00 грн, які одразу за допомогою терміналу самообслуговування зарахував на свою банківську картку.

При цьому, ОСОБА_6 , висловивши самозасудження свого вчинку та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, свою вину в учиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, щиро покаявся та просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння останнім змісту обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, за відсутністю будь-яких сумнівів у добровільності та істинності позиції останніх, за згодою учасників судового провадження, суд провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням процесуальних рішень, що стосуються долі речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження, а також матеріалів, що характеризують особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. При цьому, судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, розглянувши об`єднане кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 в межах висунутого обвинувачення, допитавши останнього, дослідивши письмові матеріали, долучені прокурорами до матеріалів кримінального провадження відповідно до встановленого порядку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у таємному заволодінні чужим майном (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану, за обставин, установлених у судовому засіданні, доведено повністю та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченій, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 зі змінами від 06.11.2009 «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.

Так, приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості злочину, що відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, характер, мотиви та обставини вчинення злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 , висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, що, на переконання суду, свідчить про наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття.

Зважив суд і на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема те, що він раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів проти власності, судимості незняті і непогашені у встановленому законом порядку, останнього разу до покарання у виді позбавлення волі, яке відбував реально, однак, звільнившись 23.03.2023 з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливий злочин, має середню освіту, неодружений, має постійне місце реєстрації та проживання, формально посередньо характеризується за місцем проживання, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому та встановлюючи ступінь його вини у вчиненому, суд повинен дати оцінку не лише кримінально караним діянням, а й обставинам кримінального провадження у сукупності з даними про особу обвинуваченого, зокрема, відомостями про схильність такої особи до вчинення кримінальних правопорушень та відомостями про поведінку до вчинення злочинних дій, про його соціальні зв`язки, спосіб життя та інші обставини, які впливають на прийняття рішення.

З огляду на матеріали кримінального провадження, враховуючи принципи й загальні засади призначення покарання, а також мотиви, характер, спосіб вчинення ОСОБА_6 злочину, який відноситься до категорії тяжких, в сукупності зі ставленням обвинуваченого до вчиненого й відомостями про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень і про його поведінку до вчинення злочину, про соціальні зв`язки та спосіб його життя, суд приходить до висновку про призначення винному покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, та не вбачає обгрунтованих підстав для застосування при призначенні покарання положень ст. 69 КК України як і не вбачає таких для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що попередження вчинення останнім нових кримінальних правопорушень і його виправлення можливо лише під час реального відбування покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Приймаючи рішення щодо запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, суд враховує, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002829 від 06.08.2023 стосовно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, строк дії якого визначено до 27.10.2023 (справа №756/11119/23), водночас, враховуючи те, що суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 основного покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням, з огляду на положення статей 177, 178 КПК України, дані про його особу, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає правильним до набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби.

Інші заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.

Керуючись положеннями статей 100, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування ОСОБА_10 покарання рахувати з моменту фактичного затримання, доставлення та поміщення до ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «КИЇВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» чи іншої установи виконання покарань після набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 до 06:00, але не більше ніж на строк 2 (два) місяці, за виключенням необхідності отримання будь-якого виду медичної допомоги, передбаченої Законом України від 19.11.1992 №2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (екстреної, первинної, спеціалізованої, паліативної), а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги у місті Києві, зобов`язавши ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду;

2) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Оболонському УП ГУНП у м. Києві негайно поставити на облік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_11 те, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- мобільний телефон MOTOROLA (IMEI1: НОМЕР_3 ; IMEI2: НОМЕР_4 ) (постанови від 05.05.2023, 29.08.2023), який було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - залишити останньому за належністю;

- СD-R диск із відеозаписом подій 03.05.2023 із торгівельної зали супермаркету «СІЛЬПО» у місті Києві (вул. Архипенка, 6) (постанова від 05.05.2023), - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск із відеозаписом подій 02.08.2023 із торгівельної зали магазину «БАДЬОРИЙ» у місті Києві (вул. О. Попова, 12), - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1