Провадження №11-сс/991/43/24
Суддя 1 інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 грудня 2023 року про зміну запобіжного заходу з застави на тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000431 від 23 грудня 2022 року стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.191 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 грудня 2023 року клопотання детектива НАБУ задоволено частково, змінено підозрюваному ОСОБА_7 раніше визначений запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 лютого 2024 року включно, взято під варту негайно. Визначено заставу у розмірі 25 000 000 грн. У разі внесення застави покладено обов`язки: прибувати до слідчих (детективів), прокурорів, слідчого судді, суду, на першу вимогу; не відлучатися із м.Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування із іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , допитаними свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , іншими свідками, а також з будь-якими іншими особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру, крім своїх захисників, слідчих, детективів, прокурорів, слідчого судді, суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Судове рішення мотивоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України; наявні ризики, передбачені п.п.1-3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення. Оскільки не встановлено обставин, які б вказували на наявність у підозрюваного об`єктивних причин для невиконання рішення апеляційної інстанції чи обставин, які б суттєво погіршили його майнове становище після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 не виконав обов`язок у частині внесення застави, що є підставою для зміни йому запобіжного заходу на більш суворий. Враховуючи обставини, що доводять ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а також його майновий стан, визначено заставу в 25 000 000 грн, оскільки саме такий її розмір зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків. Застава у розмірі 30 000 000 грн є завищеною з огляду на накладення арешту на значну частину майна підозрюваного.

01 січня 2024 року та 22 січня 2024 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , та доповнення до неї відповідно, у якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання детектива НАБУ. На його думку, судове рішення є незаконним, оскільки не надано оцінку факту, що ОСОБА_7 виконує покладені на нього процесуальні обов`язки та частково вніс заставу. Станом на день подання клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваний зміг внести лише частину грошових коштів, зокрема у розмірі 14 590 000 грн, з яких: 4 000 000 грн внесено ОСОБА_16 , 5 000 000 грн - ОСОБА_17 та 5 000 000 - ОСОБА_18 . Більша частина грошових коштів надані ОСОБА_7 іншими особами, оскільки самостійно ним внесено лише 590 000 грн. Визначений слідчим суддею розмір застави не відповідає майновому та сімейному стану ОСОБА_7 , є очевидно непомірним. Підозрюваний ОСОБА_7 позбавлений можливості внести заставу у більшому розмірі через відсутність джерел отримання грошових коштів. Наявні заощадження на його рахунках були внесені ним як застава. Крім того, відсутня можливість отримання грошових коштів шляхом відчуження нерухомого майна, оскільки на все майно накладено арешт із забороною розпоряджатися ним. Підозрюваний належним чином виконує покладені на нього обов`язки, що свідчить про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та як наслідок, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні. Визначений розмір застави не є співмірним з доходами ОСОБА_7 та обставинами справи. На його утриманні знаходиться батько-пенсіонер, який є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом 2 групи та потребує стороннього догляду. Слідчим суддею при визначенні розміру застави не враховано, що додана до матеріалів справи декларація стосується періоду набуття доходів протягом трьох років, тобто не з`ясовано дійсний матеріальний стан ОСОБА_7 .Не надано оцінку характеристикам ОСОБА_7 . Так, з 2020 року він очолював Державне підприємство «Українські спеціальні системи» (далі- ДП «УСС») та з часу призначення на посаду його майновий стан не змінився. Під час виконання обов`язків керівника ДП «УСС» сумлінно виконував покладені на нього обов`язки, отримував подяки, грамоти, відзнаки від КМДА, СБУ, Міського голови міста Києва, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - «ДССЗЗІ»), Ради національної безпеки України. До початку вступу на державну службу його нагороджено Державним комітетом зв`язку та інформації України нагрудним знаком «ПОЧЕСНИЙ ЗВ`ЯЗКІВЕЦЬ», Міністерством оборони України пам`ятним знаком «ЗА ВОЇНСЬКУ ДОБЛЕСТЬ». Слідчим суддею не надано оцінку відсутності доказів, які б підтверджували необхідність застосування запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під вартою. Органом досудового розслідування не обґрунтовано та не надано доказів участі ОСОБА_7 у злочинній організації, що свідчить про відсутність обґрунтованої підозри щодо вчинення інкримінованого йому злочину. Протокол огляду від 21 вересня 2023 року не є належним доказом, оскільки до участі у слідчій дії залучені особи, які не були уповноваженими спеціалістами. Протокол огляду від 17 липня 2023 року - 04 серпня 2023 року також не є належним доказом, оскільки сторона обвинувачення не зазначає, яким чином особа під іменем « ОСОБА_19 » залучена до даного кримінального провадження, до закупівлі програмного забезпечення та чи має відношення до такої закупівлі, як і не зазначено причини/підстави передачі грошових коштів. Висновок експерта не містить арифметичних розрахунків факту завдання збитків, а лише посилання на протокол огляду від 20-27 вересня 2023 року та суми, зазначені в ньому; не містить інформації про здійснення експертом порівняльного аналізу та/або іншого арифметичного розрахунку перевірки показників, тобто, не є належним доказом, який підтверджує збитки, та свідчить про те, що орган досудового розслідування здійснює маніпуляції з економічними показниками. Крім того, не надано доказів, що ОСОБА_7 приховав у власному автомобілі лист, оскільки транспортний засіб, у якому його було вилучено, з початку повномасштабного вторгнення перебував на території ДП «УСС» разом з ключами від нього та був у користуванні різних осіб. ТОВ «Айкюжн ІТ» не направило документи, що зазначені у листі від 14 вересня 2022 року №02-854, дане товариство не могло бути учасником конкурсу для реалізації проекту ІС «Платформа». Детектив НАБУ не здійснив слідчих дій з метою встановлення: порядку отримання та реєстрації у ДП «УСС» вхідної кореспонденції; посадових осіб, які отримали лист та які поставили реєстраційну позначку; яким чином було отримано лист. Згідно з виписками банківських рахунків ОСОБА_7 у період з 2020 по 2023 рік він не отримував грошових коштів унаслідок вчинення інкримінованого йому злочину. Органом досудового розслідування на виконання вимог не надано доказів здійснення змови ОСОБА_7 з іншими фігурантами даного кримінального провадження, а саме: не зазначено дату, місце та способи здійснення змови; обставини розподілу ролей та встановлення його функцій як учасника злочинної діяльності. Керівництвом ДССЗЗІ прийнято рішення про присвоєння грифу «таємно» на технічне завдання інформаційної системи «Платформа», забезпечення якого покладалося на генерального директора ДП «УСС» - ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_7 здійснював безпосереднє виконання розпорядження керівництва ДССЗЗІ, якому підпорядковане ДП «УСС», шляхом його реалізації, тобто виконував свої посадові обов`язки. Слідчий суддя порушив презумцію невинуватості, оскільки завчасно сформував думку про наявність у діях ОСОБА_7 складу інкримінованого злочину у ролі виконавця.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 доводи, зазначені в апеляційній скарзі, підтримав та просив її задовольнити. Надав пояснення, аналогічні доводам апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав позицію захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Вважає рішення слідчого судді законним, таким, що постановлене з урахуванням усіх обставин справи та у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, а тому просив залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з висновком щодо застосовування норм процесуального права, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31 травня 2021 року у справі №646/3986/19, перевірці в апеляційній інстанції підлягають лише ухвали слідчого судді, які пов`язані з можливістю істотного обмеження прав, свобод та інтересів особи або мають вирішальне значення для руху досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому. Відповідно до ст.309 КПК України ухвала слідчого судді про зміну запобіжного заходу прямо не зазначена в переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, проте враховуючи вищезазначену правову позицію, в тому числі, що підозрюваному ОСОБА_7 змінено раніше обраний запобіжний захід у вигляді застави на винятковий у вигляді тримання під вартою, в тому числі взято під варту в залі суду, колегія суддів апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці законності ухвали слідчого судді від 27 грудня 2023 року, посилаючись на ч.4 ст.399 КПК України.

Згідно зі ст.200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому ст.184 КПК України, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Відповідно до ч.1 ст.186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Тобто розгляд клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу здійснюється за правилами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України.

Відповідно до положень зазначеної норми, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

З матеріалів судової справи вбачається, що НАБУ здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000431 за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27 ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України.

Дії ОСОБА_7 сторона обвинувачення кваліфікує як виконавця злочину, який, діючи в межах єдиного злочинного плану, обіймаючи посаду генерального директора ДП «УСС» та будучи у зв`язку з цим службовою особою, впродовж 2021-2022 років, під час закупівель програмного забезпечення для створення та модернізації інформаційної системи «Платформа» (далі - ІТ «Платформа»), шляхом зловживання своїм службовим становищем, яке полягало в організації та підписанні документів щодо ІС «Платформа», у тому числі надсилання техніко-економічного обгрунтування (далі - ТЕО), погодження технічного завдання (далі -ТЗ) на цю систему, підписанні листів запрошень на участь у закупівлях, договору №12.758/21, організації підготовки та підписанні інших документів, надання вказівок підлеглим особам та вчиненя інших дій, спільно із іншими учасниками організованої групи заволоділи коштами ДП «УСС» на загальну суму 62 016 351 грн, чим спричинили підприємству збитки на вказану суму.

20 листопада 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 листопада 2023 року стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави 30 000 000 грн з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Підозрюваному ОСОБА_7 було роз`яснено вимоги ч.6 ст.182 КПК України щодо обов`язку не пізніше п`яти днів з дня застосування до нього запобіжного заходу у виді застави внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду (т.1, а.с.215-228).

Ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 20 грудня 2023 року апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на вищезазначене судове рішення залишено без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін.

З доказів, які містяться у матеріалах справи, вбачається, що станом на момент подання до Вищого антикорупційного суду клопотання про зміну запобіжного заходу, на виконання вимог ухвали слідчого судді від 28 листопада 2023 року внесено 14 590 000 грн (т.1, а.с.231-233, 236, 239-240).

Оскільки підозрюваним ОСОБА_7 не виконані вимоги ч.6 ст.182 КПК України, детектив НАБУ звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну йому запобіжного заходу, з раніше обраного у вигляді застави на більш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Ризиком, у контексті кримінального провадження, є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення, відповідно до положень ст.178 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри не знайшли свого підтвердження, оскільки з поняття «обґрунтована підозра», яке міститься у п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», слідує, що для її наявності мають існувати факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Клопотання про застосування запобіжного заходу, в тому числі повідомлення про підозру, містить виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. До клопотання додано копії матеріалів, якими детектив НАБУ обґрунтовує зміст клопотання, зокрема протоколи огляду, листування учасників кримінального провадження, висновок експерта, а тому доводи апеляційної скарги сторони захисту в цій частині є необґрунтованими. Посилання сторони захисту на недоведеність заподіяння шкоди також є безпідставним та спростовуються висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №3890-23 за результати проведення судово-економічної експертизи від 27 жовтня 2023 року. Вказаний висновок відповідає вимогам ст.102 КПК України, а тому посилання щодо його недопустимості не ґрунтуються на вимогах закону. За змістом п.15 ч.1 ст.7, ч.1-3 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, встановленими КПК України, і вони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав. Натомість суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків. Разом з тим, стороною захисту не було надано доказів спростування висновку експерта, наданого стороною обвинувачення, а тому доводи апеляційної скарги, що у кримінальному провадженні №0000431 відсутні збитки, є необґрунтованими. Доводи захисту про відсутність складу злочину з огляду на виконання ОСОБА_7 своїх посадових обов`язків, не знайшли також свого підтвердження, оскільки зловживання службовою особою своїм службовим становищем має місце тоді, коли службова особа незаконно обертає чуже майно на свою користь чи користь третіх осіб, використовуючи при цьому своє службове становище. Таким чином, посадові обов`язки у даному випадку і впливають на склад злочину, який інкриміновано ОСОБА_7 та матеріали справи підтверджують, що він брав участь у підготовці та підписанні документів щодо ІС «Платформа», зокрема погодженні технічного завдання, яке повністю співпало з готовою на реалізацію продукцією, яка була закуплена через посередника, підготуванні листів на участь у закупівлях, прийнятті та підписанні листів запрошень на участь у закупівлях.

Відповідно до норм чинного КПК України, зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший більш або менш суворий. При цьому підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після ухвалення попереднього судового рішення про застосування запобіжного заходу.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що змінюючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід, слідчий суддя повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість змінити раніше обраний запобіжний захід у вигляді застави та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, врахував: ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження; невиконання підозрюваним вимог закону в частині обов`язку внесення застави у повному розмірі. При цьому слідчий суддя дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне судове рішення. Доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для зміни запобіжного заходу через неспівмірність розміру застави доходам підозрюваного є не обґрунтованими, оскільки відсутніть грошових коштів не є правовою підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили та яке є обов`язковим для виконання. Наведені стороною захисту характеризуючі обставини не зменшують встановлені слідчим суддею ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та надали б можливість слідчому судді застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено порушення підозрюваним ОСОБА_7 умов раніше застосованого ухвалою слідчого судді від 28 листопада 2023 року запобіжного заходу, які є суттєвими та свідчать про те, що раніше обраний запобіжний захід у виді застави, який не виконаний в повному обсязі, не здатен запобігти ризикам, які встановлені в ході розгляду клопотання, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо зміни підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу з застави на тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати її буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи рівень майнового стану ОСОБА_7 , його сімейний стан, а також обставини справи, зокрема, що йому інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, один з епізодів яких вчинено під час дії воєнного стану в Україні, розмір завданих збитків ДП «УСС» згідно з висновком експертизи, невиконання судового рішення щодо внесення застави, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність виключного випадку, визначеного ч.5 ст.182 КПК України, та існування підстав для призначення суми застави більшої ніж передбачає максимальна межа п.3 ч.5 ст.182 КПК України, і застава у розмірі 25 000 000 грн здатна забезпечити його належну поведінку. На думку колегії суддів, накладення арешту на майно підозрюваного не є правовою підставою для зменшення розміру застави, так як не свідчить про зменшення існуваня ризиків та відповідно до ст.182 КПК України вона може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Доводи сторони захисту, що розмір застави є не співмірним, не знайшли свого підтвердження, спростовуються доказами, які підтверджують право власності підозрюваного, та декларацією. Посилання щодо нез`ясування дійсного матеріального стану підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставним, оскільки згідно з п.15 ч.1 ст.7 КПК України стороною захисту не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Доводи про необхідність ОСОБА_7 утримувати свого батька, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки стороною захисту не надано належного доказу, який би підтверджував дану обставину. Колегія суддів не вбачає підстав для скасування обов`язку не відлучатися із м.Києва, оскільки з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18 грудня 2023 року вбачається, що житловий будинок, який знаходиться у с.Лісники у Київській обл., Києво-Святошинському районі належить на праві власності підозрюваному та його дружині. Будь-які докази, які б підтведжували, що батько підозрюваного у ньому проживає, колегії суддів не надано, а тому стороною захисту не доведено існування обставин, на підставі яких просить скасувати цей обов`язок. Крім того, підозрюваний проживає у м.Києві у житловому будинку, площа якого, на думку колегії суду, є достатньою для проживання у ньому батька підозрюваного і здійснення за ним догляду в разі необхідності. Тому, зазначені у апеляційній скарзі соціальні фактори не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді та не дають достатніх підстав вважати, що вони сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Доводи сторони захисту щодо недоведення факту приховування в автомобілі ОСОБА_7 листа - пропозиції ДП «УСС» від ТОВ «Айкюжн ІТ», колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки стороною захисту не надано доказів на спростування вказаних обставин. З матеріалів справи вбачається, що обшук проведено в автомобілі Toyota Land Cruiser НОМЕР_1 , яким користувався підозрюваний - генеральний директор ДП «УСС» ОСОБА_7 та який був присутнім при обшуку. При цьому доказів, які б свідчили про користування автомобілем іншими особами, суду не надано (т.4, а.с.120-127). Доводи сторони захисту, що ТОВ «Айкюжн ІТ» не могло бути учасником конкурсу є безпідставними, оскільки зі змісту листа ДП «УСС» №02-854 від 14 вересня 2022 року вбачається, що наведені у доповненнях до апеляційної скарги документи додаються у разі необхідності ознайомлення та отримання детальної інформації щодо закупівлі. У свою чергу, після вчинення зазначених дій направляється цінова пропозиція, що в даному випадку й було здійснено представником ТОВ «Айкюжн ІТ» та підтверджується матеріалами справи (т.2, а.с.217, 232).

Інші доводи апеляційної скарги були предметом судового розгляду в суді першої інстанції та висновків слідчого судді не спростовують.

Згідно з ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має, у тому числі, право залишити ухвалу без змін.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.131, 132, 176, 177, 182, 194, 220, 309, 370, 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 грудня 2023 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4