Провадження № 1-кс/344/9211/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.08.2022 у справі №344/9399/22 накладено арешт на автомобіль марки Lexus LX470, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 із забороною відчуження та розпорядження майном. У кримінальному провадженні автомобіль оглянутий в ході досудового розслідування, усі можливі та необхідні слідчі дії щодо автомобіля проведено, жодній особі про підозру не повідомлено, власник автомобіля немає жодного відношення до кримінального провадження, автомобіль було вилучено у іншої особи, яка на той час ним користувалась, тому немає підстав для подальшого арешту автомобіля.

Адвокат в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав зазначених в ньому.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо скасування арешту на автомобіль, оскільки досудове розслідування триває, автомобіль є речовим доказом, а тому арешт не підлягає скасуванню. Крім того, власник має право користуватись автомобілем, цього йому не заборонено.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.08.2022 було накладено арешт із забороною відчуження та розпорядження на автомобіль марки Lexus LX470, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . Тобто, право користування на дане авто не арештовано та не обмежено.

Строк досудового розслідування продовжено до 02.08.2024 року, слідство триває, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для скасування такого арешту щодо заборони на відчуження та розпорядження даним ТЗ.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтовуючи клопотання адвокат посилається на те, що відпала потреба в подальшому арешті майна, оскільки проведено всі необхідні слідчі дії та його довіритель не має жодного відношення до кримінального провадження.

Але, на даному етапі триває досудове розслідування у кримінальному провадженні, встановлюються його обставини, а тому слідчим суддею не встановлено даних, які б не виправдовували на даний час втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1