Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 19.03.2023 у кримінальному провадженні №0000239 від 17.08.2023, -

В С Т А Н О В И В :

Підозрюваний ОСОБА_3 звернувся до Подільського районного суду міста Києва зі скаргою, у якій просить скасувати повідомлення про підозру, вручене йому 19.09.2023 у кримінальному провадженні №0000239 від 17.08.2023.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 вказує на те, що повідомлення про підозру вручено йому в ізоляторі тимчасового тримання 19.09.2023 о 16 год. 15 хв., тобто після спливу 24 годин з моменту його затримання, що суперечить вимогам ч.2 ст. 278 КПК України. При цьому жодних обставин, які б унеможливлювали вручення йому письмового повідомлення про підозру протягом 24 годин, вказано не було. Зокрема, в супровідному листі до повідомлення про підозру, яким в.о. керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 доручила прокурорам Подільської окружної прокуратури міста Києва здійснити йому повідомлення про підозру, відсутнє посилання на ч.7 ст. 615 КПК України, яка дозволяє продовження до 48 годин строку для вручення письмового повідомлення про підозру затриманій особі у разі наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють вручення затриманій особі письмового повідомлення про підозру у строки, встановлені статтею 278 цього Кодексу. Крім того, повідомлення про підозру вручено неповноважним прокурором, оскільки в порушення вимог Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України №27 від 12.02.2019, супровідний лист за підписом в.о. керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 не містить обов`язкових реквізитів, а саме, реєстраційного індексу, дати та печатки. Таким чином, такий лист не є документом, що підтверджує повноваження прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , який вручав повідомлення про підозру ОСОБА_3 , здійснювати таке повідомлення.

Крім того, скаржник вказує на те, що складена відносно нього підозра є безпідставною та необґрунтованою, оскільки зазначені у ній докази були отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав і свобод людини (чи отримані як похідні від очевидно недопустимих доказів та є очевидно недопустимими згідно з доктриною «плодів отруйного дерева»). Зокрема, негласні слідчі розшукові дії було проведено без наявності об`єктивної підозри щодо причетності ОСОБА_3 до злочинної діяльності, а проведений повторний контроль за вчиненням злочину свідчить про провокаційні дії з боку працівників правоохоронних органів. Крім того, наданню неправомірної вигоди передувала штучно створена самим заявником ОСОБА_7 ситуація, що не може бути оцінено як «пасивна поведінка». При цьому діяльність ОСОБА_7 є провокацією, оскільки між ним та підозрюваним існують тривалі неприязні відносини.

Також скаржник вказує, що підозра не містить суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, тобто вона складена з порушенням вимог п.3 ч.1 ст. 276 КПК України, згідно з якими повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисник скаргу підтримали, просили задовольнити її із наведених у ній підстав.

Прокурор щодо задоволення скарги заперечив, вказуючи на її безпідставність на необґрунтованість.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали за скаргою та надані органом досудового розслідування матеріали кримінального провадження №0000239 від 17.08.2023, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру - ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно зі ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється, відповідно до норми статті 276 КПК України, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Як встановлено слідчим суддею в ході розгляду скарги, слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000239, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

19.09.2023 у кримінальному провадженні виконувачем обов`язків керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру, згідно з яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.

Повідомлення про підозру ОСОБА_3 вручено прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 19.09.2023 о 16 год. 15 хв.

В обґрунтування скарги підозрюваний та його захисник вказують, зокрема, на те, що підозра є необґрунтованою та складена за відсутності достатніх доказів для підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, оскільки в діях останнього відсутній склад вказаного кримінального правопорушення. Так, негласні слідчі розшукові дії було проведено без наявності об`єктивної підозри щодо причетності ОСОБА_3 до злочинної діяльності, а проведений повторний контроль за вчиненням злочину свідчить про провокаційні дії з боку працівників правоохоронних органів. Крім того, наданню неправомірної вигоди передувала штучно створена самим заявником ОСОБА_7 ситуація, що не може бути оцінено як «пасивна поведінка». При цьому діяльність ОСОБА_7 є провокацією, оскільки між ним та підозрюваним існують тривалі неприязні відносини.

Надаючи оцінку таким їхнім доводам, слідчий суддя виходить із того, що на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення (справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, справа «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994, рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_3 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

При цьому слідчим суддею також враховується, що стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку непричетність підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення або про очевидну необґрунтованість повідомленої йому підозри.

Таким чином, на даній стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 є вочевидь необґрунтованим.

Крім того, як встановлено слідчим суддею,за своїм змістом повідомлена ОСОБА_3 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру було здійснене за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_3 був причетним до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Вирішуючи обґрунтованість решти доводів підозрюваного та захисника, наведених у скарзі, слідчий суддя виходить з наступного.

Як з`ясовано слідчим суддею, досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи №28-к/тр від 02.05.2022 «Про прийняття на роботу» ОСОБА_3 призначений на посаду начальника відділу юридично-правового супроводу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи () (далі ДІФКУ).

Відповідно до посадової інструкції, затвердженої в.о. голови правління ДІФКУ 29.03.2021, начальник відділу юридично-правового супроводу ДІФКУ:

- забезпечує додержання законності в діяльності установи і комплексне правове забезпечення установи, в тому числі організацію претензійно-позовної роботи тощо;

- забезпечує виконання покладених на відділ завдань, пов`язаних з організацією правової роботи, спрямованої на правильне застосування, неухильне дотримання та запобігання невиконанню вимог актів законодавства, інших нормативних документів установою та безпосередньо працівниками відділу під час виконання покладених на них завдань і функціональних обов`язків;

- здійснює правову експертизу проектів наказів, інструкцій, положень, стандартів та інших актів правового характеру, що готуються в установі, візує їх, а також у разі потреби бере участь у підготовці цих документів;

- організовує підготовку висновків з правових питань, які виникають у процесі діяльності установи, а також проектів відповідей, що надходять на запити до установи;

- забезпечує методичне керівництво правовою роботою в установі, роз`яснення чинного законодавства і порядок його застосування;

- представляє інтереси установи в місцевих, апеляційних, Вищих спеціалізованих судах та Верховному Суді, третейських судах, а також у державних і громадських організаціях у процесі розгляду правових питань, здійснює ведення судових справ;

- очолює роботу з аналізу і узагальнення результатів розгляду претензій, судових справ, а також практики укладання і виконання господарських договорів.

Посадовою інструкцією також передбачена відповідальність для начальника відділу юридично-правового супроводу ДІФКУ, яка полягає у тому, що начальник відділу в разі невиконання або неналежного виконання його посадових обов`язків несе відповідальність кримінальну або адміністративну згідно з законодавством України.

Таким чином, відповідно до примітки ст. 18 КК України ОСОБА_3 , обіймаючи посаду начальника відділу юридично-правового супроводу ДІФКУ, виконує організаційно - розпорядчі та адміністративно-господарські функції та є службовою особою.

Під час досудового розслідування також встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_3 в інтересах ДІФКУ подано до Печерського районного суду м. Києва три позовних заяви до колишнього керівника ДІФКУ ОСОБА_7 про стягнення шкоди (справи №757/19953/23-ц, №757/27131/23-ц, №757/27129/23-ц).

Крім того, встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.08.2023, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди за те, що останній не здійснюватиме належних заходів реагування в ході проведення претензійно-позовної роботи в судах, що дасть можливість відповідачу не відшкодовувати шкоду в порядку регресу.

З метою досягнення вказаного злочинного умислу 16.08.2023 у денний час ОСОБА_3 за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 , яка у вказаних вище судових справах представляє інтереси ОСОБА_7 як відповідача, зустрівся із нею у приміщенні кафе «Julia's coffеe shop», що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Оболонська 26, та під час бесіди з ОСОБА_8 , діючи з умислом на вимагання та одержання неправомірної вигоди, повідомив останній, що за грошову винагороду у розмірі 9000 доларів США він не буде здійснювати службові обов`язки у судових справах, в яких він є представником позивача, стосовно відшкодування шкоди в порядку регресу проти колишнього керівника вищевказаної ДІФКУ ОСОБА_7 .

При цьому ОСОБА_3 повідомив, що така сума неправомірної вигоди зумовлена тим, що у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувають три справи (№757/27129/23-ц, №757/27131/23-ц, №757/19953/23-ц) на загальну суму відшкодування шкоди близько 900 тис. гривень, а тому за кожну справу йому необхідно надати по 3000 доларів США. У разі отримання вказаної суми неправомірної вигоди він та його підлеглі самоусунуться від судового процесу, не будуть з`являтись до суду та не здійснюватимуть належних заходів в ході здійснення претензійної роботи.

Після цього ОСОБА_3 повідомив, що перша частина грошових коштів повинна бути передана до наступного судового засідання, яке відбудеться 22.08.2023 в межах розгляду судової справи №757/19953/23-ц.

За результатами вказаної розмови ОСОБА_9 , будучи особою, яка відповідно до вимог законодавства в межах кримінального провадження залучена до конфіденційного співробітництва, за згодою ОСОБА_7 погодилась з вказаними вимогами.

22.08.2023 близько о 09 год. 30 год. ОСОБА_9 , відповідно до попередньої домовленості, зустрілась з ОСОБА_3 поблизу будинку №28 по вул. Юрківській у м. Києві, де на виконання його вимоги передала останньому 3000 доларів США.

В подальшому, 06.09.2023 о 13 год. 43 хв. ОСОБА_3 з метою досягнення свого злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, перебуваючи у денний час доби у невстановленому досудовим розслідуванням місці, написав ОСОБА_8 в месенджері «Telegram» зі свого номеру мобільного телефону НОМЕР_1 про необхідність зустрітись. За домовленістю провести зустріч було заплановано у першій половинні дня 07.09.2023. Проте о 16 год. 38 хв. того ж дня ОСОБА_3 написав ОСОБА_8 повідомлення про неможливість зустрітись у вказаний раніше час та попросив перенести з ним зустріч орієнтовно на 10-11 годину 08.09.2023.

Відповідно до попередньої домовленості 08.09.2023 о 10 год. 43 хв. ОСОБА_8 набрала ОСОБА_3 через месенджер «Telegram» та повідомила, що знаходиться поруч з його місцем роботи в Подільському районі м. Києва.

Під час розмови ОСОБА_3 повідомив, що знаходиться поруч з кафе « Julia's coffеe shop », що за адресою: м. Київ, вул. Оболонська 26 .

Зустрівшись у вказаному кафе, під час бесіди ОСОБА_3 висунув вимогу щодо надання йому другої частини грошових коштів у розмірі 3000 доларів США наперед, не очікуючи рішення суду в межах судової справи №757/27131/23-ц. Він пояснив, що кошти йому необхідні для власний цілей у найближчий час та наголосив щоб ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не затягували з передачею коштів та передали їх не пізніше 12-13 вересня 2023 року. При цьому ОСОБА_3 вказав, що у якості гарантії на месенджер «Telegram», яким користується ОСОБА_9 , він відправить повідомленнями підготовлені ним клопотання про об`єднання трьох судових справ у одне провадження, а також заяви щодо розгляду судових справ без його участі, які він сформує в форматі PDF з системи «Електронний суд».

В подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, 13.09.2023 о 17 год. 39 хв. на месенджер «Telegram», яким користується ОСОБА_8 , ОСОБА_3 відправив два файли формату PDF, у яких, відповідно до його обіцянки, були заяви щодо розгляду судових справ без його участі, а також клопотання про об`єднання трьох судових справ у одне провадження.

В подальшому під час перемовин за допомогою месенджера «Telegram» ОСОБА_3 домовився з ОСОБА_8 про зустріч та 18.09.2023 приблизно о 15 год. 00 хв. зустрівся з нею у приміщенні кафе «Julia's coffеe shop», за адресою м. Київ, вул. Оболонська, 26, де ОСОБА_9 передала йому неправомірну вигоду у сумі 3000 доларів США за невчинення дій щодо проведення претензійно-позовної роботи в порядку регресу відносно колишнього керівника ДІФКУ ОСОБА_7 , інтереси якого вона представляє.

Тоді ж, після одержання неправомірної вигоди о 15 год. 40 хв. ОСОБА_3 було затримано працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України, після чого доставлено його до Ізолятору тимчасового тримання ГУНП у м. Києві у зв`язку з неможливістю тримання останнього в управлінні поліції.

Повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_3 у приміщенні ІТТ прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 о 16 год. 15 хв. 19.09.2023.

Згідно з ч. 2 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Як пояснив прокурор у судовому засіданні, в період дії на території України воєнного стану, пов`язаного із збройною агресією російської федерації проти України, правоохоронні органи, у тому числі органи прокуратури, виконують додаткові, першочергові завдання, пов`язані із захистом суверенітету та цілісності України. 19.09.2023 органами прокуратури також виконувалися відповідні завдання, інформація щодо яких не підлягає розголошенню, у зв`язку з чим повідомлення про підозру ОСОБА_3 було вручено в порядку, передбаченому ч.7 ст. 615 КПК України.

Суд вважає такі доводи прокурора обґрунтованими з огляду на те, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, строк дії якого у подальшому неодноразово було продовжено, востаннє - до 14.02.2024.

Запровадження воєнного стану змінило життя та діяльність усіх верств населення країни та інституцій. Нові повноваження отримали ЗСУ, а також правоохоронні органи України, у тому числі органи прокуратури України.

Законом України №2201-IX від 14.04.2022 «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» внесено зміни до Розділу ІХ-1

«Особливий режим досудового розслідування, судового розгляду в умовах воєнного стану» та статтю 615 викладено у новій редакції, зокрема, положеннями частини сьомої вказаної статті передбачено, що у разі наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють вручення затриманій особі письмового повідомлення про підозру у строки, встановлені статтею 278 цього Кодексу, якщо такі процесуальні дії здійснюються в умовах воєнного стану, строк для вручення письмового повідомлення про підозру затриманій особі може бути продовжено до сорока восьми годин. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру упродовж сорока восьми годин з моменту її затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Слідчий суддя звертає увагу, що частина сьома статті 615 КПК України не містить переліку обставин, що унеможливлюють вручення затриманій особі письмового повідомлення про підозру у строки, встановлені статтею 278 цього Кодексу, тобто наявність таких обставин встановлюється особою, уповноваженою на прийняття відповідного процесуального рішення, у кожному конкретному випадку окремо.

Ураховуючи встановлені вище обставини, слідчий суддя вважає доведеними наявність об`єктивних обставин, що унеможливлювали вручення ОСОБА_3 , затриманому о 15 год. 40 хв. 18.09.2023, письмового повідомлення про підозру у строки, встановлені статтею 278 цього Кодексу.

Встановлено і те, що в подальшому письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 було вручене о 16 год. 15 хв. 19.09.2023, тобто упродовж сорока восьми годин з моменту його затримання, що вбачається зі змісту самого письмового повідомлення про підозру від 19.09.2023.

Щодо доводів підозрюваного та захисника про вручення підозри неповноважним прокурором слідчий суддя зазначає наступне.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 має статус адвоката.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України письмове повідомлення про підозру адвокату, депутату місцевої ради, депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільському, селищному, міському голові здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень.

Аналогічні положення містить Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», пунктом 13 частини першої статті 23 якого визначено, що повідомлення про підозру адвоката у вчиненні кримінального правопорушення може бути здійснене виключно Генеральним прокурором, його заступником, прокурором Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як встановлено слідчим суддею, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 було складено виконувачем обов`язків керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 .

Вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 здійснив прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , який входить до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000239 від 17.08.2023, що підтверджується відповідним витягом з ЄРДР та постановою про створення групи прокурорів, які були перевірені слідчим суддею під час дослідження матеріалів кримінального провадження.

Повідомляючи про підозру ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_5 діяв на виконання доручення в.о. керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 .

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 та його захисник вказують на те, що таке доручення не можна вважати законним, оскільки воно оформлене з порушенням вимог Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України №27 від 12.02.2019 (далі - Інструкція), а саме, не містить обов`язкових реквізитів, якими є реєстраційний індекс, дата та печатка.

Вирішуючи обґрунтованість таких їхніх доводів, слідчий суддя враховує, що відповідно до п. 9.2. вказаної вище Інструкції службовий документ, що складається у прокуратурі, повинен мати обов`язкові реквізити і сталий порядок їх розміщення: назва прокуратури, реєстраційний індекс, дата, назва виду документа (не зазначається на листах), заголовок до тексту, текст, підпис, візи, відмітка про виконання документа і направлення його до справи. Під час підготовки та оформлення документа склад обов`язкових реквізитів може бути доповнений іншими реквізитами, якщо цього потребує призначення документа або його опрацювання.

Пунктом 9.25. Інструкції визначено, що усі службові документи підлягають датуванню.

Датою документа є дата його реєстрації; для протоколу - дата засідання (ухвалення рішення); для спільних документів - остання дата їх підписання (п.п.9.25.1).

Дати підписання і затвердження документів оформляються цифровим або словесно-цифровим способом(п.п. 9.25.2).

Дата засвідчення електронного документа фіксується в електронній позначці часу, невід`ємно пов`язаній із кваліфікованою електронною печаткою (п.п.9.25.4).

Дату на документі, виготовленому у паперовій формі, який затверджується, проставляє особа, яка його затверджує (п.п.9.25.5).

Обов`язковому датуванню і підписанню як у паперовій, так і в електронній формі підлягають усі службові відмітки на документах, пов`язані з їх проходженням та виконанням (резолюції, погодження, візи, відмітки про виконання документа і направлення його до справи) (п.п.9.25.6).

Дата реєстрації вихідного документа автоматично формується ІС «СЕД» у реєстраційно-моніторинговій картці під час його підписання (п.п.9.25.7).

Відповідно до п.6.24 Інструкції не підлягають виконанню планові та позапланові завдання, інші доручення та документи з контрольним терміном виконання (крім доручень щодо проведення перевірок за зверненнями громадян, народних депутатів України, повідомлень у засобах масової інформації та у конкретних провадженнях), що надійшли з прокуратури вищого рівня без реєстрації у підрозділі з питань організаційного забезпечення.

Як встановлено слідчим суддею із письмового доручення в.о. керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , в рамках кримінального провадження №0000239 від 17.08.2023 нею було надано доручення прокурорам Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які здійснюють повноваження прокурора у вказаному кримінальному провадженні, здійснити письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку, передбаченому ч.1 ст. 278 КПК України.

Вказане доручення дійсно не містить реєстраційного індексу, дати та печатки.

Разом із цим, на думку слідчого судді, відсутність вказаних реквізитів у документі не може беззаперечно свідчити про те, що таке доручення є незаконним, видане неповноважною особою чи не має юридичної сили.

Доручення в.о. керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 відповідає положенням стосовно оформлення процесуальних дій, у зв`язку з чим відсутність у ньому вказаних реквізитів не означає проведення відповідної процесуальної дії з порушенням прав учасників кримінального провадження, що істотно вплинуло на її результати.

При цьому слідчим суддею також враховується, що вимог щодо форми такого доручення КПК України не містить.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що доручення в.о. керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 про здійснення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_3 було складено відповідно до норм ст.ст. 276, 279, 481 КПК України, а прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , повідомляючи про підозру ОСОБА_3 , діяв у відповідності до положень ст.ст. 278, 481 КПК України.

Підсумовуючи усе наведене вище, слідчий суддя вважає, що наведені у скарзі доводи є необґрунтованими та безпідставними, при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_3 органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст.ст. 276-278 КПК України, а тому правові підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 276-278, 303, 306, 307 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 19.03.2023 у кримінальному провадженні №0000239 від 17.08.2023 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1