Справа № 461/4766/23
Провадження № 1-кс/461/6751/23
УХВАЛА
24.11.2023 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2
В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що на території м. Львова
та Львівської області діє злочинна організована група (далі - ОЗУ), до якої входять представники кримінального середовища, які мають злочинний вплив на суб`єктів злочинного середовища та на суспільні процеси вказаного регіону.
Зокрема встановлено, що до складу вищевказаної ОЗУ входять наступні громадяни: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, які за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці та часу, але не пізніше квітня 2023 року попередньо зорганізувались у стійке об`єднання з розподілом між собою функцій щодо морально-психологічного тиску, погрозами насильства та фізичною розправою, спрямованого на досягнення єдиного умислу, відомого всім учасникам групи, для вчинення цього та інших кримінальних правопорушень об`єднані єдиним планом вимагання у громадянина України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Краковець, Яворівського району Львівської в тому числі через його близьких родичів, грошові кошти у сумі 5 000 (п`ять тисяч) доларів США за неіснуючий борг та подальшої щомісячної виплати грошових коштів у розмірі 2000 (двох тисяч) доларів США за безперешкодне зайняття діяльністю з ввезення авто в Україну.
Так, у квітні 2023 року ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , маючи на меті заволодіти грошовими коштами потерпілого ОСОБА_13 під приводом повернення останнім неіснуючого боргу
та зобов`язуючи останнього сплачувати щомісячні кошти за так звану «кришу»
і безперешкодне зайняття діяльністю, пов`язаною з ввезення авто в Україну, вступили у злочинну змову і розробили, з розподілом функцій між собою, єдиний план вимагання у ОСОБА_13 , який полягав у здійсненні психологічного тиску на нього шляхом висунення йому вимог щодо повернення неіснуючого боргу і переконування його у реальності такого боргу та схиляння у систематичній сплаті грошових коштів за так звану «кришу» і безперешкодне зайняття підприємницькою діяльністю, які чергувалися із висловленням погроз застосування насильства щодо нього та його близьких родичів, у тому числі і вбивства потерпілого, у випадку ненадання грошових коштів.
Крім того, встановлено, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан.
В подальшому указами Президента України неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні, востаннє указом від 02.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 20.05.2023 строком на 90 діб.
Так, ОСОБА_5 у квітні 2023 року, більш точно встановити час не вдалося, знаходячись в м. Львові, у точно не встановленому досудовим розслідуванням місці, маючи на меті заволодіти грошовими коштами потерпілого ОСОБА_13 в тому числі через його близьких родичів, під приводом повернення останнім неіснуючого боргу в сумі 2000 (двох тисяч) доларів США.
При цьому, ОСОБА_5 та інші, на даний час не встановлені особи, усвідомлюючи, що добровільно грошових коштів ОСОБА_13 не передасть,
на виконання свого злочинного умислу, розробили план вимагання у ОСОБА_13 передачі ОСОБА_5 та іншим не встановленим на даний час особам грошових коштів, який полягав у здійсненні психологічного тиску на ОСОБА_13 шляхом висунення йому вимог щодо повернення неіснуючого боргу і переконування його у реальності такого боргу, які чергувалися із висловленням погроз застосування насильства щодо нього та його близьких родичів, у випадку ненадання грошових коштів в умовах воєнного стану.
Так, маючи прямий умисел, на виконання попередньо розробленого плану, 20.04.2023 близько 14 год 20 хв ОСОБА_5 використовуючи месенджер «WhatsApp» з номером мобільного телефону НОМЕР_1 зателефонував до потерпілого ОСОБА_13 , де в ході розмови ОСОБА_5 усно виразив вимагання грошових коштів у розмірі 2000 (двох тисяч) доларів США, а також надав потерпілому час на передачу вказаних грошових коштів.
Після того, 20.04.2023 близько 16 год 46 хв ОСОБА_5 використовуючи месенджер «WhatsApp» з номером мобільного телефону НОМЕР_1 достовірно знаючи, що потерпілий ОСОБА_13 не має перед ним жодних грошових зобов`язань,
з метою вчинення психологічного тиску на нього, зателефонував до потерпілого,
де в ході розмови ОСОБА_5 висловлюючись нецензурною лайкою, висловив завуальовані погрози потерпілому ОСОБА_13 , які останній сприйняв як реальні.
01.05.2023 близько 16 год 46 хв ОСОБА_5 використовуючи месенджер «WhatsApp» з номером мобільного телефону НОМЕР_1 з метою вчинення психологічного тиску, повторно зателефонував потерпілому ОСОБА_13 де висловив останньому незадоволення з приводу не передачі потерпілим раніше озвученої йому суми грошових коштів, а також висловив погрози близьким родичам ОСОБА_13
15.05.2023 близько 19 год 45 хв ОСОБА_5 використовуючи месенджер «WhatsApp» з номером мобільного телефону НОМЕР_1 з метою вчинення психологічного тиску, повторно зателефонував потерпілому ОСОБА_13 , де висловлюючись нецензурною лайкою, висловив останньому незадоволення
з приводу непередачі потерпілим раніше озвученої йому суми грошових коштів, а також, повторно висловив завуальовані погрози потерпілому ОСОБА_13 , та його близьким родичам, які останній сприйняв як реальні у разі не передачі грошових коштів у розмірі 2000 (двох тисяч) доларів США.
У подальшому, 16.05.2023 близько 13 год 12 хв ОСОБА_5 у ході телефонної розмови, використовуючи месенджер «WhatsApp» з номером мобільного телефону
НОМЕР_1 маючи прямий умисел, на виконання попередньо розробленого плану, повторно висловив потерпілому ОСОБА_13 вимагання грошових коштів
із завуальованими погрозами потерпілому, які останній сприйняв як реальні.
Після того, 16.05.2023 близько 13 год 41 хв використовуючи месенджер «WhatsApp» потерпілий ОСОБА_13 у ході розмови з ОСОБА_5 , з метою викриття злочинної діяльності останнього, погоджується передати йому частину грошових коштів, в розмірі 100 (ста) доларів США, які ОСОБА_5 вимагає в потерпілого.
Однак, в ході вказаної розмови, ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 повідомив, щоб останній перерахував вказану суму на банківську картку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на прізвисько « ОСОБА_15 ».
18.05.2023, близько 17 год 16 хв потерпілий ОСОБА_13 діючи під контролем працівників правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 та інших, на даний час не встановлених, осіб, попередньо вказавши, що погоджується передати йому частину грошових коштів у сумі 40 000 (сорок тисяч) гривень.
у м. Львові в салоні автомобіля марки BMW X5, сірого кольору, ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_13 , отримав від нього грошові кошти у сумі 40 000 (сорок тисяч) гривень,
як частину грошових коштів, які ОСОБА_5 вимагав у ОСОБА_13 погрожуючи насильством над потерпілим та його близькими родичами.
07.06.2023 близько 20 год 43 хв ОСОБА_5 у ході телефонної розмови, використовуючи месенджер «WhatsApp» з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , з метою вчинення психологічного тиску на потерпілого ОСОБА_13
та спонукання його до передачі грошових коштів, у телефонній розмові висловив останньому погрозу насильства та застосування тяжких тілесних ушкоджень,
які потерпілий сприйняв як реальні.
Після отримання вказаних грошових коштів ОСОБА_5 , був затриманий працівниками правоохоронних органів.
16 червня 2023 року громадянину України ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме: у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчиненому
за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.
Повідомлена підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, обґрунтовується такими доказами:
- заявою ОСОБА_13 від 12.04.2023, (вх. № Б-257);
- рапортом про виявлений злочин прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу
з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури від 14.04.2023 № 09/2/2-67вн-23;
- допитами потерпілого ОСОБА_13 від 14.04.2023 та 17.05.2023;
- відповіддю оперативного підрозділу УСБ України у Львівській області на доручення прокурора №62/5/3-2711п від 17.04.2023;
- відповіддю оперативного підрозділу УСБ України у Львівській області на доручення прокурора №62/5/3-2863нт від 20.04.2023;
- відповіддю оперативного підрозділу УСБ України у Львівській області №62/5/3-850нт від 08.06.2023;
- відповіддю оперативного підрозділу УСБ України у Львівській області
на доручення прокурора №62/5/3-4065нт від 13.06.2023;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 13.06.2023;
- протоколом затримання ОСОБА_5 від 15.06.2023;
- протоколом ідентифікації та огляду грошових коштів від 18.05.2023
- протоколом ідентифікації та огляду грошових коштів від 15.06.2023;
- протоколом обшук автомобіля марки «Honda Pilot», бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску від 15.06.2023;
- протоколами обшуків від 15-16.06.2023;
- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;
Санкція ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
При цьому, досліджуючи питання обґрунтованості повідомленої підозри, просимо врахувати правову позицію ЄСПЛ у справах «Кавалла проти Туреччини» та «Влох проти Польщі», де Суд зазначив, що обґрунтована підозра означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольнили об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.06.2023 застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 13.08.2023 з утриманням останнього у Львівській установі виконання покарань №19.
11.08.2023 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова (справа № 461/766/23, провадження № 1-кс/461/4334/23) продовжено строк досудового розслідування до 4-х місяців, тобто до 16 жовтня 2023 року.
04.10.2023 подано до Галицького районного суду м. Львова клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні
Двомісячний строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні закінчується 02.12.2023, однак завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, оскільки необхідно забезпечити повноту встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та причин, що сприяли цьому, у зв`язку з чим необхідно провести наступні слідчі та процесуальні дії:
-отримати висновок судового експерта по експертизі: матеріалів і засобів відео-, звукозапису;
-проаналізувати висновки експертів у даному кримінальному провадженні;
-провести огляд речей і документів, які вилучені під час проведення санкціонованих обшуків;
-провести тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонентів, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо;
-виконати вимоги ст. 290 КПК України при завершенні досудового розслідування;
-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Вказані слідчі та процесуальні дії у вищезазначеному кримінальному провадженні не були закінчені в розумні строки у зв`язку із специфікою, рівнем складності, тривалістю проведення призначеної у даному кримінальному провадженні експертизи, особливої складності кримінального провадження та інших об`єктивних причин.
Результати проведення даних слідчих і процесуальних дій мають важливе значення для повноти встановлення обставин вчинення злочину та причин, що сприяли цьому.
Доцільність продовження підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу пов`язана з тим, що громадянин ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме: у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану, який є особливо тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, а також продовжують існувати ризики, що стали підставою застосування до нього такого запобіжного заходу.
Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання. Надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.
Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив. Проте, просив визначити підозрюваному розмір застави.
Підозрюваний підтримав думку захисника.
Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваної, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам ст. 199 КПК України.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
16 червня 2023 року громадянину України ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме: у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчиненому
за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.
Повідомлена підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, обґрунтовується такими доказами:
- заявою ОСОБА_13 від 12.04.2023, (вх. № Б-257);
- рапортом про виявлений злочин прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу
з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури від 14.04.2023 № 09/2/2-67вн-23;
- допитами потерпілого ОСОБА_13 від 14.04.2023 та 17.05.2023;
- відповіддю оперативного підрозділу УСБ України у Львівській області на доручення прокурора №62/5/3-2711п від 17.04.2023;
- відповіддю оперативного підрозділу УСБ України у Львівській області на доручення прокурора №62/5/3-2863нт від 20.04.2023;
- відповіддю оперативного підрозділу УСБ України у Львівській області №62/5/3-850нт від 08.06.2023;
- відповіддю оперативного підрозділу УСБ України у Львівській області
на доручення прокурора №62/5/3-4065нт від 13.06.2023;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 13.06.2023;
- протоколом затримання ОСОБА_5 від 15.06.2023;
- протоколом ідентифікації та огляду грошових коштів від 18.05.2023
- протоколом ідентифікації та огляду грошових коштів від 15.06.2023;
- протоколом обшук автомобіля марки «Honda Pilot», бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску від 15.06.2023;
- протоколами обшуків від 15-16.06.2023;
- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;
- висновком судового експерта № 526/1 від 01.09.2023 (судова-лінгвістична семантико-текстуальна експертиза)
Санкція ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
При цьому, досліджуючи питання обґрунтованості повідомленої підозри, суд враховує врахувати правову позицію ЄСПЛ у справах «Кавалла проти Туреччини» та «Влох проти Польщі», де Суд зазначив, що обґрунтована підозра означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольнили об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.06.2023 застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 13.08.2023 з утриманням останнього у Львівській установі виконання покарань №19.
04.10.2023 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, а саме до 16.12.2023.
Двомісячний строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні закінчується 02.12.2023, однак завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, оскільки необхідно забезпечити повноту встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та причин, що сприяли цьому, у зв`язку з чим необхідно провести наступні слідчі та процесуальні дії:
-отримати висновок судового експерта по експертизі: матеріалів і засобів відео-, звукозапису;
-проаналізувати висновки експертів у даному кримінальному провадженні;
-провести огляд речей і документів, які вилучені під час проведення санкціонованих обшуків;
-провести тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонентів, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо;
-виконати вимоги ст. 290 КПК України при завершенні досудового розслідування;
-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Вказані слідчі та процесуальні дії у вищезазначеному кримінальному провадженні не були закінчені в розумні строки у зв`язку із специфікою, рівнем складності, тривалістю проведення призначеної у даному кримінальному провадженні експертизи, особливої складності кримінального провадження та інших об`єктивних причин.
Результати проведення даних слідчих і процесуальних дій мають важливе значення для повноти встановлення обставин вчинення злочину та причин, що сприяли цьому.
Доцільність продовження підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу пов`язана з тим, що громадянин ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме: у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану, який є особливо тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, а також продовжують існувати ризики, що стали підставою застосування до нього такого запобіжного заходу.
Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим,
що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин, який інкримінується останньому є особливо тяжким,
та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років
з конфіскацією майна, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує
за інкримінований йому злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Разом з цим, ОСОБА_5 має ІІ групу інвалідності, що дозволяє останньому безперешкодно перетинати Державний кордон України протягом воєнного стану та
в будь-який час, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може виїхати за межі України де вподальшому буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Так, підозрюваний ОСОБА_5 протягом 2023 року, шість разів перетинав Державний кордон України у напрямку виїзд/в`їзд через міжнародний пункт пропуску «Шегині» та «Краківець».
Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, а також осіб які можливо причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може спілкуватися з невстановленими зазначеними вище особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останнім допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.
Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, потерпілого, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього та інших невстановлених осіб у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства з метою зміни або відмови їх від показів.
Крім цього, кримінальне правопорушення вчинене підозрюваним здійснювалося із залученням інших осіб, які наразі встановлюються органом досудового розслідування для подальшого проведення слідчих дій за їх участю, а тому у випадку обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, призведе до конспірації злочинної діяльності шляхом надання порад та вказівок стосовно завуальованого спілкування в телефонних розмовах з використанням маршрутизаторів (інтернет роутерів) та месенджерів на базі соціальних мереж, які неможливо відслідкувати гласними чи негласними засобами контролю. Про вказаний факт свідчать неодноразові факти спілкування останнього саме за допомогою інтернет месенджерів із потерпілим та іншими особами з метою конспірації своїх дій.
Зухвалість вищевказаного кримінального правопорушення, свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_5 розуміючи невідворотність покарання за вчинені ним діяння, знаючи про чисельність вчинених ним інших злочинів, обставини яких на даний час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризик, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає в тому, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти вказане кримінальне правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначений вище злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 , вчинений з корисливих мотивів, метою яких було неправомірне отримання від потерпілого грошових коштів. Обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, може призвести до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень з метою особистого збагачення.
Крім того, 10.03.2015 ОСОБА_5 засуджений Франківським районним судом м. Львова за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. ч. 2, 3 ст. 190, ст. 257,
ч. 1 ст. 357, ч. 1, 3 ст. 358 та обрано вид покарання позбавлення волі на строк
9 (дев`ять) років 10 місяців з конфіскацією майна.
Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованому злочину,
є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на потерпілого, свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти злочини проти власності, волі, честі та гідності особи та може вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.
Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:
- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України;
- підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення (злочин), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;
- вік та стан підозрюваного ОСОБА_5 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного;
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .
Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.
Не можливе і застосування до підозрюваного ОСОБА_5 і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.
Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи застави не дасть змогу уникнути ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема,
ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність у сфері злочинів проти власності та ін.
Так, при вирішенні питання про продовження застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, внаслідок чого, можна зробити висновок, що дії останнього спрямовані у сфері злочинів проти власності із застосуванням насильства.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері злочинів проти власності із застосуванням насильства та його дії були спрямовані на одержання матеріальної вигоди та має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, наявність у кримінальному провадженні ознак справжнього реального інтересу, що кримінальне правопорушення вчинене у сфері злочинів проти власності із застосуванням насильства, що у свою чергу підриває авторитет держави, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_5 не слід визначати альтернативний запобіжний захід заставу. Саме такий запобіжний захід як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органу досудового розслідування та суду.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, та підозрюваному слід продовжити строк тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Сторона обвинувачення довела суду, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із погрозою застосуванням насильства. Тому суд вважає за необхідне не визначати ОСОБА_5 розміру застави.
Керуючись ст.ст. 369, 376, 176-178, 184, 199 КПК України, слідчий суддя
Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 15.12.2023 року включно, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», без визначення розміру застави.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого в ОВС 2-го слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_17 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1