1-кс/205/1427/23
У Х В А Л А

26 жовтня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Дніпровської спеціалізованої туберкульозної лікарні (№89) філії ДУ «Центр здоров`я державної кримінально виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зобов`язання уповноважених осіб філії Державної установи «Центр здоров`я державної кримінально виконавчої служби України» в Дніпропетровській області додержання прав засудженого на отримання належної медичної допомоги,

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 в порядку ст. 206 КПК України в інтересах засудженого ОСОБА_5 в якій скаржник, з посиланням на норми ст. 206 КПК України та практику ЄСПЛ, просить зобов`язати уповноважених осіб філії Державної установи «Центр здоров`я державної кримінально виконавчої служби України» в Дніпропетровській області невідкладно організувати проведення медичного обстеження засудженого ОСОБА_5 , який перебуває в ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89» та у разі необхідності негайно забезпечити проведення його лікування з урахуванням результатів огляду.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_6 зазначив, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89», йому встановлено діагноз ВІЛ та гепатит С. Протягом відбування покарання останній неодноразово звертався до керівництва установи виконання покарань щодо погіршення його стану здоров`я, однак жодної уваги на його скарги з боку лікарів не було. Вважає, що ненадання засудженому ОСОБА_5 своєчасної медичної допомоги або відмова у забезпеченні такої допомоги є своєрідним катуванням та жорстоким поводженням з адвокатом ОСОБА_6 , що порушує вимоги ст. 3 ЄКПЛ.

В судове засідання адвокат ОСОБА_6 не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі, посилаючись на відсутність у нього можливості приймати участь в розгляді скарги, окрім викладеного у скарзі йому додати нічого.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 скаргу підтримав, просив її задовольнити. Проте зазначив, що він не зовсім розуміє предмет та вимоги скарги. Зазначив, що він відбував покарання в ДУ «ВК № 94» з якої був переведений до ДУ «ВК № 89» для лікування туберкульозу легень, де наразі й проходить лікування у Дніпровській спеціалізований туберкульозній лікарні (№ 89). Крім того, зазначив, що він також має ВІЛ позитивний статус у зв`язку з чим отримує відповідне лікування і йому надаються відповідні ліки. Скарги на якість лікування у нього відсутні. Також засуджений ОСОБА_5 зазначив, що з адвокатом ОСОБА_6 він підписав договір, проте не розуміє про що саме, до адвоката він не сам не звертався, адвокат перший запропоновував йому свої послуги.

Представник Дніпровської спеціалізованої туберкульозної лікарні (№89) філії ДУ «Центр здоров`я державної кримінально виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що засуджений ОСОБА_5 наразі перебуває на лікуванні вказаного медичного закладу з діагнозом туберкульоз легень. Лікування здійснюється належним чином, дає позитивну динаміку, засуджений ОСОБА_5 отримує всі необхідні препарати. Також представник лікувального закладу зазначив, що ОСОБА_5 діагностовано ВІЛ, у зв`язку з чим він також проходить відповідну терапію та отримує необхідні медичні препарати. Окрім того представник лікувального закладу зазначив, що на предмет наявності у ОСОБА_5 інфекції гепатиту С відносно останнього здійснені відповідні дослідження, проте результати наразі невідомі, у зв`язку з чим цей діагноз поки що не можна підтвердити. У разі підтвердження гепатиту С у ОСОБА_5 , цим питанням будуть займатися лікарі-інфекціоністи.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що скарга подана в порядку ст. 206 КПК України, яка регулює питання судового контролю за дотриманням прав та свобод особи на стадії досудового розслідування, натомість, засуджений ОСОБА_5 наразі відбуває покарання за вироком суду, окрім того він не є підозрюваним чи обвинуваченим у жодному кримінальному провадженні, щодо нього не здійснюється досудове розслідування, у зв`язку з чим порядок забезпечення його прав, як засудженого, не охоплюється дією ст. 206 КПК України і врегульований іншими нормативно-правовими актами.

Слідчий суддя, вислухавши думки прокурора, засудженого та заслухавши пояснення представника лікувального закладу, приходить до наступних висновків.

Статтею 206 КПК України визначені загальні обов`язки щодо захисту прав людини у кримінальному провадженні, відповідно до яких кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Окрім того, відповідно до ч. 6. ст. 206 КПК України визначено, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Крім того, з огляду на структуру та нормативну побудову КПК України, стаття 206 цього Кодексу розміщена у системі кримінальних процесуальних норм, передбачених Главою 18 КПК України «Запобіжні заходи, затримання особи», а саме у параграфі § 1. «Запобіжні заходи, затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду», отже визначає предмет регулювання нормами статті 206 КПК України правовідносини, пов`язані із затриманням та застосуванням запобіжних заходів до відповідних учасників кримінального провадження.

При розгляді даної скарги та визначенні характеру правовідносин, слідчим суддею враховується, що у відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України дається законодавче визначення терміну «слідчий суддя», згідно якого це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Разом з цим, у п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України надається визначення поняття кримінального провадження, згідно якого кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому, стадія виконання судових рішень, прийнятих у кримінальному провадженні, не охоплюються поняттям кримінального провадження, а порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань, у свою чергу, не відносяться до сфери регулювання кримінального процесуального законодавства України, оскільки регулюються не нормами КПК України, а нормами КВК України та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно нього.

Зокрема, порядок та умови здійснення медико-санітарного забезпечення засуджених до позбавлення волі визначається положеннями ст. 116 КВК України, а основні засади організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі та механізм взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із іншими закладами охорони здоров`я, які не належать до сфери управління Міністерства юстиції України, міжрегіональними територіальними органами Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань, установами виконання покарань (далі - УВП), слідчими ізоляторами з питань надання медичної допомоги засудженим визначається Порядком організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженим спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572.

Таким чином, системне тлумачення положень КПК України вказує на те, що норми ст. 206 КПК України, які визначають загальні обов`язки та повноваження слідчого судді судового контролю за дотриманням прав людини поширюються лише на стадію досудового розслідування кримінального провадження і не можуть бути реалізовані на стадії виконання кримінального покарання. Питання контролю за дотриманням прав людини на стадії виконання кримінального покарання врегульовані іншими законами та нормативно-правовими актами, якими, в тому числі, передбачається правовий механізм оскарження неналежного медичного забезпечення засуджених до позбавлення волі.

В ході розгляду скарги встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, призначеного йому за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Комунарівського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2021 року. У зв`язку з відбуванням призначеного покарання ОСОБА_5 перебуває у ДУ «Дніпровська виправна колонія №89» та проходить лікування у Дніпровській спеціалізованої туберкульозної лікарні (№89) філії ДУ «Центр здоров`я державної кримінально виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях.

Слідчим суддею встановлено, що іншого кримінального провадження, в якому ОСОБА_5 мав би статус підозрюваного або обвинуваченого наразі не здійснюється.

Факти, викладені у скарзі адвоката ОСОБА_6 щодо неналежного лікування засудженого ОСОБА_5 об`єктивними доказами не підтверджені, спростовані як поясненнями представника лікувального закладу, в якому проходить лікування ОСОБА_5 , так і самим ОСОБА_5 , який у судовому засіданні зазначив, що проходить медичне обстеження та лікування від наявних у нього хвороб належним чином.

Однак, незважаючи на те, що факти неналежного медичного обстеження та лікування засудженого ОСОБА_5 не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду скарги, слідчий суддя вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з підстав, визначених у ст. 206 КПК України з огляду на те, що підставою подання зазначеної скарги адвокатом визначені норми, передбачені ст. 206 КПК України, які не поширюються за межі процесуальних стадій кримінального провадження, яким являється виконання кримінального покарання, у зв`язку з чим не віднесені до повноважень слідчого судді.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 110, 206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зобов`язання уповноважених осіб філії Державної установи «Центр здоров`я державної кримінально виконавчої служби України» в Дніпропетровській області додержання прав засудженого на отримання належної медичної допомоги відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1