УХВАЛА

Іменем України

25 січня 2024 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2023 року, до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27.01.2024 включно.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , обраного раніше, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що ризики на даний час продовжують існувати, а тому є необхідність у продовженні строку дії відповідного запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, його захисник адвокат ОСОБА_5 при розгляді клопотання поклався на розсуд суду.

Оцінивши доводи сторін щодо клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Згідно ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 27.01.2024 року, однак судове слідство по кримінальному провадженню не завершено та не прийнято остаточного рішення, враховуючи те, що не відпали ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (обвинувачений може переховування від суду; незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин справи), враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого на строк 60 днів.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років, вчинене в умовах воєнного стану, обвинувачений проживає на території Кіровоградської області, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину може спробувати переховуватися від суду, тому що суворість покарання за вчинений злочин, наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура його виконання покарання, що свідчить про збереження ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків, оскільки вони є військовослужбовцями та разом проходять військову службу в одній і тій же військовій частині разом з обвинуваченим, що свідчить про збереження ризику передбаченого п.3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Неможливість застосування запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно обвинуваченого пов`язана з тим, що згідно з ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Так, частиною 4 статті 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Тобто визначення розміру застави особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, є правом суду.

За змістом частини 4 статті 182 КПК України розмір застави має визначатися з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Таким чином, закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави.

Такими обставинами є всі обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, інші дані про його особу, ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями - те, що розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, не буде завідомо непомірним для нього.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд з урахуванням усіх обставин кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого вважає за можливе визначити останньому розмір застави.

З урахуванням сімейного та майнового становища обвинуваченого, зокрема того факту, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має військовий досвіт, має на утриманні малолітнього сина, з серпня 2023 позбавлений виплат грошового забезпечення, а також з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, яке вчинено в умовах воєнного стану, суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому заставу у раніше визначеному розмірі згідно ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2023 року, тобто в сумі 80 520 грн.

Суд вважає, що така застава не є непомірною для обвинуваченого з огляду на те, що він як військовослужбовець отримував підвищене грошове забезпечення.

Водночас застава в такому розмірі буде достатнім стримуючим засобом, тобто зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент до 24 березня 2024 року включно, суд також вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені у частині 5 статті 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він перебуває, зокрема, у зв`язку з несенням військової служби, без дозволу командира військової частини, повідомляти прокурора про зміну місця свого перебування (несення військової служби), здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утримуватися від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 318, 369, 372 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на шістдесят днів, тобто до 24 березня 2024 року включно.

Відлік строку продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_4 рахувати з 25 січня 2024 року.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали до 24 березня 2024 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області в будь-який момент протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця несення військової служби без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1