КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 08 листопада 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Автопаркінг ВВ», на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2023 року,

за участі: представника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0039, площею 0,579 га, яка перебуває у комунальній власності Миколаївської міської ради та в оренді потерпілої особи - ТОВ «АТЛАНТ ІНВЕСТ ПЛЮС» (); заборонено Миколаївській міській раді вчиняти будь-які дії щодо розпорядження вказаним майном; заборонено державному реєстратору або будь-якому іншому суб`єкту державної реєстрації вчиняти будь-які дії, в тому числі державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, будь-які зміни, у тому числі зміни, що стосуються зміни адреси до таких записів, відносно нерухомого майна; заборонено державному реєстратору або будь-якому іншому суб`єкту державної реєстрації вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, утвореного шляхом поділу/виділення/об`єднання майна (його часток).

Приймаючи рішення, слідчий суддя зазначив про наявність правових підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «АвтопаркінгВВ», подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що клопотання про арешт майна розглядалося без участі представника власника майна, а про оскаржувану ухвалу останньому стало відомо 06 вересня 2023 року при формуванні з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації стосовно земельної ділянки.

Представник вважає вказану ухвалу незаконною та необґрунтованою у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що 26 листопада 2013 року між Миколаївською міською радою та ТОВ «Автопаркінг ВВ» укладено договір № 9789 оренди землі - кадастровий номер :05:006:0039, розмір 5790 кв.м., строком на 15 років до 26 листопада 2028 року.

Зауважує, що на вказаній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ТОВ «Автопаркінг ВВ» - автомийка самообслуговування загальною площею 204,1 кв. м., будівництво якої розпочато відповідно до декларації про початок виконання будівельних робіт від 19 квітня 2017 року, затвердженої Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, а згідно із сертифікатом МК № 06 від 28 жовтня 2019 року, виданим Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта.

Вказує, що рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1250 від 21 листопада 2019 року автомийці самообслуговування присвоєна адреса - вул. Морехідна, 1В/8, що підтверджується Інформаційною довідкою № 345593339 від 07 вересня 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім цього, як стверджує, на земельній ділянці розташоване нерухоме майно, яке до 08 червня 2021 року належало ТОВ «Автопаркінг ВВ», - нежитлова будівля КПП загальною площею 31, 4 кв. м.

Так, 12 березня 2021 року між АТ «Перший український міжнародний банк», як первісним кредитором, та ТОВ «Фінансова компанія «МОТУС АНТЕ», як новим кредитором, укладено договір № ВПВ-1203 про відступлення прав вимоги, а в подальшому 08 червня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «МОТУС АНТЕ», будучи новим власником та іпотекодержателем, продано ТОВ «АТЛАНТ ІНВЕСТ ПЛЮС» нерухоме майно - нежитлову будівлю КПП.

Зауважує, що 11 лютого 2022 року державним реєстратором ЦНАП міста Миколаєва на підставі заяви ТОВ «АТЛАНТ ІНВЕСТ ПЛЮС» зареєстровано перехід права оренди земельної ділянки в обсязі та на умовах, встановлених договором оренди землі № 9789 від 26 листопада 2013 року, не зважаючи на те, що на земельній ділянці розташоване майно ТОВ «Автопаркінг ВВ».

Звертає увагу на тому, що про вказаний факт ТОВ «Автопаркінг ВВ» стало відомо у червні 2023 року, а відповідно до банківської виписки товариством протягом останніх трьох років, в тому числі після переходу права оренди, за користування земельною ділянкою кадастровий номер: :05:006:0039 сплачено 482 161, 75 гривень.

Наголошує, що відповідно до інформації, отриманої в ГУ ДПС у Миколаївській області, ТОВ «АТЛАНТ ІНВЕСТ ПЛЮС» за оренду земельної ділянки кадастровий номер: :05:006:0039 у 2023 році здійснено сплату в сумі 40 600 гривень, у 2022 році відповідна сплата вказаним суб`єктом не здійснювалася, а згідно з п. Д ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Зауважує, що у вказаному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, в тому числі посадовим особам ТОВ «Автопаркінг ВВ».

Вказує, що земельна ділянка кадастровий номер: :05:006:0039 не відповідає критеріям речового доказу.

Звертає увагу на те, що дії ТОВ «Автопаркінг ВВ» направлені на поділ земельної ділянки кадастровий номер: :05:006:0039 та приведення у відповідність до закону відносин між Миколаївською міською радою ТОВ «Автопаркінг ВВ», а тому поділ земельної ділянки не може призвести до незаконного заволодіння майном, яким на даний час на законних підставах користується ТОВ «АТЛАНТ ІНВЕСТ ПЛЮС».

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформовано Печерську окружну прокуратуру міста Києва, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за його відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити, поновивши строк апеляційного оскарження, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності представника власника майна, відомості щодо отримання останнім завіреної належним чином копії оскаржуваного судового рішення в матеріалах судового провадження відсутні, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе поновити представнику строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Згідно з матеріалами судового провадження, Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 09 червня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000084 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудове розслідування здійснюється за фактом заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману, вчинене у великих розмірах за попередньою змовою групою осіб.

28 серпня 2023 року прокурор Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0039, площею 0,579 га, яка перебуває у комунальній власності Миколаївської міської ради та в оренді ТОВ «АТЛАНТ ІНВЕСТ ПЛЮС».

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000084 про накладення арешту на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0039, площею 0,579 га, яка перебуває у комунальній власності Миколаївської міської ради та в оренді ТОВ «АТЛАНТ ІНВЕСТ ПЛЮС», слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали, додані до нього, прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 09 червня 2021 року про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Твердження в апеляційній скарзі щодо відсутності повідомлень про підозру не спростовують висновків слідчого судді, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, і відповідно до частини 3 вказаної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 того ж Кодексу.

Також слід зазначити, що хоча застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання, що у цьому випадку і мало місце.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі представника, не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для арешту вищевказаного майна та не є безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0039, площею 0,579 га, яка перебуває у комунальній власності Миколаївської міської ради та в оренді ТОВ «АТЛАНТ ІНВЕСТ ПЛЮС», врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо вказані особи доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Автопаркінг ВВ», строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0039, площею 0,579 га, яка перебуває у комунальній власності Миколаївської міської ради та в оренді потерпілої особи - ТОВ «АТЛАНТ ІНВЕСТ ПЛЮС» (), залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Автопаркінг ВВ», - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/37492/23-к Справа №11-сс/824/5776/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції: ОСОБА_7 Доповідач: ОСОБА_1