Провадження № 1-кп/734/285/23 Справа № 734/4576/23
В И Р О К

іменем України

22 листопада 2023 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в смт. Козелець кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000382 від 09.08.2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сапіжанка Шаргородського району Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 156 КК України,-

в с т а н о в и в:

09.08.2023 в період часу з 16 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на дитячому майданчику, який розташований в центральній частині с. Чемер на площі Густава, на перехресті вулиць Грушевського та Столярова Чернігівського району Чернігівської області, маючи умисел на розбещення малолітніх, а саме на вчинення дій сексуального характеру, які здатні викликати моральне розбещення останніх, порушити їх нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, діючи з метою задоволення своєї статевої пристрасті сидячи на лавці напроти малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи малолітній вік потерпілих, вчинив у їх присутності дії сексуального характеру, а саме: приспустивши власні шорти, оголив свій статевий орган та здійснював до нього непристойні доторки руками. Надалі, ОСОБА_4 , побачивши, що малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перемістилися з дитячого майданчику до парку розташованого на вулиці Столярова в с. Чемер Чернігівського району Чернігівської області, реалізуючи єдиний умисел на розбещення неповнолітніх, рушив за ними та сів на лавку навпроти останніх, після чого оголив свій статевий орган та продовжив здійснювати до нього непристойні доторки руками.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, які вказані в обвинувальному акті, та показав, що 09.08.2023 перебував у с. Чемер. Після 16-ї години приїхав на дитячий майданчик на велосипеді. Був вдягнений у зелену футболку та чорні шорти. На майданчику було двоє дітей. Сидячи на гойдалці вчинив те, що вказано в обвинувальному акті. Футболку та шорти пізніше добровільно видав працівникам поліції. Висловив щире каяття у скоєному, соромиться за вчинене, готовий нести покарання та запевнив про недопущення у подальшому вчинення правопорушень. Крім цього, просив змінити йому запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт, щоб мати змогу працювати, оскільки утримує двох неповнолітніх дітей.

Перед допитом в судовому засіданні обвинуваченого, останній попросив справу розглянути без дослідження письмових доказів по справі, правильно усвідомлюючи зміст даних обставин справи і наявних доказів, згідно пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.156 КК України. Інші учасники судового розгляду не заперечували проти цього, а тому суд, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, обмежив фактичні обставини справи допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорювались. Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.156 КК України, а саме вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та особу винного, який має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутність претензій з боку потерпілих.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації відносно ОСОБА_4 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з положеннями ст. 55 КК у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - це покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 156 КК України у вигляді позбавлення волі.

Також суд, враховуючи правові висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладені у Постанові від 04 вересня 2023 року (справа № 404/2081/22 провадження № 51-130 кмо 23), визнаючи ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК, дійшов висновку про необхідність призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей, або займатися діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми, на строк 3 роки.

При цьому, приймаючи до уваги встановлені обставини кримінального провадження, особу ОСОБА_4 , суд приходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування основного покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України вважає, що останнього необхідно звільнити від покарання у виді позбавлення волі з випробуванням встановивши іспитовий строк з покладанням обов`язків, встановлених ч. 1 ст. 76 КК України.

Саме даний вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи покарання, яке призначене обвинуваченому, обставини кримінального провадження, його поведінку під час розгляду справи в суді та дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про те, що останньому доцільно змінити до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в період доби з 22:00 год. по 06:00 год. з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей, або займатися діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми, на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в певний період доби, заборонивши залишати місце його проживання за адресою у АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 годин до 06:00 годин за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів ВП №1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області:

шорти чорного кольору, футболку зеленого кольору з капюшоном, гумові капці чорного кольору, чорні матерчаті шкарпетки, повернути за належністю ОСОБА_4 , скасувавши на них арешт, накладений ухвалами слідчого судді від 14 серпні 2023 року;

-велосипед сірого кольору марки «Enir», повернути за належністю власнику ОСОБА_8 , скасувавши на нього арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 11 серпня 2023 року.

Копію вироку надіслати для виконання в частині запобіжного заходу до Святошинського Управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві (03115, м. Київ, просп. Берестейський, 109), для контролю виконання до Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області (17000, смт. Козелець, вул. Є.Лоскота, 1 Чернігівської області).

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя