Справа № 442/7888/23
Провадження № 1-кп/442/427/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2023 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000789 від 10.09.2023 відносно:

- неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобича Львівської області, громадянина України, без місця реєстрації та фактичного місця проживання, не одруженого, без освіти, не працюючого, не депутата, не адвоката, засудженого вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

та законного представника ОСОБА_6

встановив:

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст. 121, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 125 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк якого продовжено до 13.11.2023.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою без можливості внесення застави, з тих підстав, що на сьогоднішній день не змінились ризики, які дають підстави вважати, що ОСОБА_3 , будучи судимим, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та під час іспитового строку повторно вчинив новий тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи. Останній може переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зокрема шляхом впливу на потерпілих. Також у обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні міцні соціальні зв`язки. Батька він не має, мати, рідні сестри та брат з ним не спілкуються, його подальшою долею не цікавляться, інших родичів чи близьких він не має. Крім цього ОСОБА_3 не має жодних доходів чи засобів для проживання, не має постійного місця проживання та реєстрації, не навчається, не працює та не бажає займатись будь-якою суспільно-корисною діяльністю, його коло спілкування обмежується лише раніше засудженими особами, звільненими з місць позбавлення волі, у зв`язку з чим виникає необхідність у збереженні обраного йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 331 КПК України суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд керується главою 18 КПК України.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду, суд виходить з того, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти, які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, не забезпечить виконання ОСОБА_3 дотримання обов`язків, передбачених законом, оскільки ризик втечі може бути розцінений ним менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

За таких обставин, вислухавши доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які свідчать про необхідність продовження тримання під вартою обвинуваченого, думку обвинуваченого, беручи до уваги те, що перебуваючи на волі обвинувачений може ухилятись від явки в судові засідання, суд дійшов висновку про доцільність продовження запобіжного заходу відносно останнього у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки, на думку суду, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали до 07.01.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення йому ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1