В И Р О К

Іменем України

12 січня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002550 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставкове, Березівського району Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого слюсарем-електриком на Житомирському бронетанковому заводі, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вісімнадцятого серпня 2023 року о 22 годині 20 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 з пасажирами ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та рухаючись поблизу будинку №5 по вул. Миру в с. Сінгури Житомирського району зі сторони вул. Погорєлова в напрямку вул. Чайковського, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 2.9 а), 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, проявив безпечність та неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не врахував дорожню обстановку, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, у зв`язку з чим допустив некерований рух автомобіля, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини, де наїхав на металевий паркан.

Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ 2106» ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми у виді закритого перелому нижньої третини правої малогомілкової кістки, рваної рани передньої черевної стінки, саден правого плеча, лобної ділянки голови, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.

Стороною обвинувачення такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час судового розгляду справи обвинувачений винним себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та надав показання, які цілком відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим та потерпілим, судовий розгляд проведено відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_4 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, вчиненим з необережності, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, працевлаштований, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключно позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, добровільно відшкодував потерпілому витрати за лікування.

Не залишає суд поза увагою думку потерпілого ОСОБА_5 , який будь-яких претензій до обвинуваченого не має, просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та врахувати, що останній має на утриманні малолітню доньку, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, беззастережно визнав свою винуватість, відсутність судимостей, наведені вище пом`якшуючі покарання обставини, які у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого необережного злочину, думку потерпілого, який просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, правову позицію прокурора про не можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства з позбавленням права керувати транспортними засобами, суд вважає, що обвинуваченому можливо застосувати ст. 69 КК України та перейти до більш м`якого покарання, не передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України, у виді виправних робіт з відрахуванням із його заробітку відсотків у дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Враховуючи, що останній працює в оборонній сфері на Житомирському бронетанковому заводі слюсарем-електриком, то на переконання суду, занятість його суспільно-корисною працею принесе більше користі для суспільства країни в умовах воєнного стану та буде сприяти його виправленню та попередженню нових злочинів.

Вказане рішення суду ґрунтується на тому, що кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання та виправлення особи.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані з проведенням експертиз.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та з застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді 2 (двох) років виправних робіт з відрахуванням 20 % із суми заробітку засудженого в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 5496 (пять тисяч дев`яносто шість) грн 70 коп. витрат на залучення експертів.

Арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.08.2023 на автомобіль «ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасувати та повернути власнику або законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: