справа № 208/668/24
№ провадження 1-кс/208/195/24
УХВАЛА

Іменем України

30 січня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в межах кримінального провадження за № 0000139, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянин України, офіційно не працюючого, розлученого, осіб на утриманні не має, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 (більш точно адресу не встановлено),

раніше судимий:

06.09.2010 рік - Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст.187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки , на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

30.05.2011 рік - Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.186, ч. 2 ст.190, ч. 2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ч.1 ст.71 КК України приєднано не відбутий строк 1 місяць за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.09.2010 року, до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі;

12.04.2013 рік - Бердянським районним судом Запорізької області за ст.391 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.05.2011, до відбуття 4 роки позбавлення волі;

15.02.2018 рік - Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років;

16.02.2023 рік - Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень;

19.08.2023 обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 направлено до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 186 КК України, - справа не розглянута;

-

встановив:

Старший слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження за № 0000139, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. І згідно до ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що у провадженні Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000139, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК Українивнесене в ЄРДР за № 0001705 від 08.12.2023 за ч.4 ст.186 КК України, в межах якого, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 185, 186, 187, 19ЦКК України, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 КК України.

Так, як встановлено органом досудового розслідування, 29.01.2024 приблизно о 06.35 год. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 проходив біля буд. АДРЕСА_3 , де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка тримала у руці сумку, в якій знаходився мобільний телефон «Motorola Т20» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із sim-картою НОМЕР_3 . В цей момент у ОСОБА_8 раптово виник протиправний умисел, спрямований на повторне, із корисливого мотиву, відкрите викрадення чужого майна, а саме зазначеної сумки із майном.

Реалізуючи свій протиправний умисел, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебуваючи у вказаний час у зазначеному місці, ОСОБА_6 підійшов спереду до потерпілої ОСОБА_7 та обома руками схопив її сумку та спробував вихопити її, однак потерпіла утримала сумку в своїх руках. Після чого ОСОБА_6 , з метою отримання можливості викрасти майно потерпілої, лівою рукою штовхнув ОСОБА_7 у плече, від чого остання втратила рівновагу та впала на землю. Таким чином, ОСОБА_6 застосував до потерпілої ОСОБА_7 насильство, що не є небезпечним для її життя та здоров`я. Скориставшись тим, що внаслідок застосування насильства остання не могла чинити опір його протиправним діям, ОСОБА_6 вихопив з її рук сумку (майнової цінності для потерпілої не становить), в якій знаходився мобільний телефон «Motorola Т20» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із sim-картою НОМЕР_3 (майнової цінності для потерпілої не становить).

Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину та отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, таким чином довівши свій протиправний умисел до кінця.

Станом на 30.01.2024 рік, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, поєднаному із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_9 від 29.01.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілою ОСОБА_7 від 29.01.2024; протоколом огляду предмету від 29.01.2024; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 29.01.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_10 від 29.01.2024.

Останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Та, як вбачається з матеріалів кримінального провадження підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може намагатись:

- переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- може продовжити злочинну діяльність або вчинити новий злочин.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Підозра ґрунтується на показах потерпілої особи, свідків, речових доказах, у сукупності зібраних доказів в межах кримінального правопорушення, а тому є обґрунтованою.

На підставі вищевикладеного орган досудового розслідування дійшов висновку що чином жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурором та слідчим підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме: протоколів допиту потерпілої особи, свідків, іншими зібраними доказами в ході досудового слідства у їх сукупності, та з врахуванням характеризуючих даних на особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за злочини корисливої направленості, судимість за які не є знятою чи погашеною в передбаченому законом порядку; на час події яка мала місце 29.01.2024 року має статус обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні яке знаходиться на розгляді в Кіровському районному суді м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 186 КК України, що свідчить що підозрюваний висновків для себе не робить, на шлях виправлення не стає. Також враховуючи відсутність у останнього джерела доходу, може спонукати його для продовження вчинення інших кримінальних правопорушень. А наявність підозри за ч. 4 ст. 186 КК України, та можливість призначення йому покарання за скоєне може спонукати останнього на ухилення від слідства та/або суду, а також впливу на потерпілу та свідків, відомості про яких підозрюваному відомі. А тому враховуючи зазначене, заявлені у клопотанні ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, за своїй сукупності підтверджують обґрунтованість клопотання та необхідність обрання саме заявленого запобіжного заходу як тримання під вартою, без визначення застави, так як є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними.

Підозрюваний ОСОБА_6 в ході розгляду клопотання зазначив, що він вважає що його причетність до скоєння кримінального правопорушення не доведена, а його впізнання потерпілою не може бути прийнято доказом його винуватості. Також у нього нічого не вилучалося, він лише був присутній при здачі телефону у ломбард, його знайомими. А тому не погоджується із клопотанням, та просить у разі потреби обрати йому домашній арешт, за місцем його реєстрації, так як він має батьків які зможуть його утримувати на такому запобіжному заході.

Захисник, вважав що клопотання не підлягає задоволенню, так як ні прокурором і слідчим не доведено існування заявлених ризиків, а наявність іншого кримінального правопорушення у підозрюваного ОСОБА_6 не може підтвердити ризик можливого вчинення останнім інших злочинів, чи продовження злочину який вже вчинений. Щодо впливу на потерпілу та свідків, то на думку захисту потерпіла вже допитана слідчим, і цей ризик прийнятним не може бути. Щодо ризики переховування, то цей ризик взагалі не має під собою жодного підґрунтя. А тому враховуючи що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, із родиною яка зможе забезпечити його знаходження на домашньому арешті, просить застосувати до нього зазначений домашній арешт.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 30.01.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 4 ст.186 КК України.

Обгрунтовуючи підозру ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, прокурором та слідчим зазначено зібрані докази які прямо вказують на причетність підозрюваного до скоєного кримінального правопорушення, як то заява-повідомлення про скоєння кримінального правопорушення, яка подана потерпілою; протокол впізнання особи за участі потерпілої, яка серед пред`явлених їй осіб для впізнання вказала саме на ОСОБА_6 , як особу який напав на неї 29.01.2024 року та застосовуючи до неї насилля, заволодів належним їй майном, як і іншими доказами на які послалися прокурор та слідчий.

Щодо позиції захисту щодо непричетності ОСОБА_6 до подій які мали місце 29.01.2024 року за участі потерпілої ОСОБА_7 , то слідчий суддя не надає оцінку доказам щодо їх достатності та допустимості.

Вирішення питання слідчим суддею щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею враховується, що періодом в межах якого ОСОБА_6 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, є військовий стан, введений в Державі Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який на даний час триває.

Враховуючи приписи ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, керуючись практикою ЄСПЛ, слідчим суддею враховується, що оцінка заявлених ризиків проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування заявлених ризиків або вказати, що вони маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою особи, відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106).

А тому приймаючи до уваги діючий в Україні військовий стан, і те, що всі сили правоохоронних органів наразі спрямовані на захист Держави України від агресора, тягар контролю за процесуальною поведінкою останніх, у разі застосування запобіжного заходу як домашній арешт, зазначене не є пропорційним із заявленими ризиками, як ризик переховування від суду, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, які оцінюються судом у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Слідчий суддя враховує характеризуючи данні на особу підозрюваного, але зазначені обставини не нівелюють заявлені ризики, та враховуючи можливе кримінальне покарання у разі доведення його винуватості у скоєнні заявленого кримінального правопорушення в якому він підозрюється, у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років , а тому заявлені ризики, при наявності обґрунтованої підозри, та тяжкості можливого покарання, яке може загрожувати ОСОБА_6 у разі доведеності його вини в межах даного кримінального провадження, робить заявлені ризики доведеними та актуальними, в тому числі ризик втечі підозрюваного та його ухилення від правосуддя.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку, що єдиним запобіжним заходом який може відповідати характеру та тяжкості діяння, у скоєнні якого підозрюється яке інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, та суспільний інтерес, у даному випадку, превалює над правом підозрюваного на свободу.

Щодо клопотання сторони захисту про застосування домашнього арешту, слідчим суддею враховується, що відповідно до вимог ст. 183 КПК України, та з врахуванням підозри яка у розумінні ч. 1 ст. 194 КПК Україниє обґрунтованою, в межах пред`явленої підозри ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 186 КК України, в умовах воєнного стану, поєднаному із застосуванням насильства до потерпілої особи, не вбачає підстав для визначення застави з посиланням на п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як підозрюваного в межах кримінального провадження № 0000139, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком по 25 березня 2024 року, включно.

Строк тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраховувати з часу його затримання в порядку ст.. 208 КПК України, а саме з 29 січня 2024 року о 10.45 годині.

У клопотанні сторони захисту відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1