Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/569/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 110000008 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України, заапеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, на ухвалу Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27.06.2023, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Печора, Республіки Комі, РФ, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

За участі учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_8 ,

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні діяння, що містить ознаки злочину, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненого за таких обставин.

Так, в середині грудня 2022 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 , в період дії військового стану, діючи умисно, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , та яке належить ОСОБА_10 , де, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, шляхом розбиття віконного скла, проник всередину будинку, звідки таємно викрав особисте майно потерпілого на загальну суму 1300 грн.

Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27.06.2023 до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і

невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального

провадження та постановити нову ухвалу, визнавши доведеним, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у стані неосудності та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування за місцем проживання, а і іншій частині ухвалу районного суду залишити без змін.

Отже, прокурор вважає, що вказаний висновок суду першої інстанції хибним, а перекваліфікацію дій ОСОБА_6 з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 3 ст. 185 КК України безпідставною.

Так, законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 посилено відповідальність за кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 185, 186, 187, 189, 191 КК, вчинені в умовах воєнного стану.

Відповідно до таких змін крадіжка, вчинена в умовах воєнного або надзвичайного стану є особливо кваліфікованим складом злочину.

Вчинення крадіжки в умовах воєнного стану одразу кваліфікується за ч. 4 ст. 185 КК України як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан з 5:30 24.02:2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжено до даного часу.

Оскільки суспільно небезпечне діяння вчинене в середині грудня 2022 року, тобто в період дії воєнного стану, який введено на всій території України, підстави для перекваліфікації дій ОСОБА_6 на ч. 3 ст. 185 КК України відсутні.

Вчинення діяння в умовах воєнного стану, як кваліфікуюча ознака, не є тотожним поняттям обставин вчинення діяння з використанням умов воєнного стану, а тому дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано стороною обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, в обґрунтування свого рішення, судом першої інстанції також зазначено, що факт неосудності ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованих дій, виключає усвідомлення ним факту наявності воєнного стану в країні. Вказане тлумачення судом висновку судово-психіатричного експерта № 119 від 14.03.2023 щодо ОСОБА_6 є помилковим та не ґрунтується на нормах закону.

Так, відповідно до висновку вказаної судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_6 , в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає легкою розумовою відсталістю зі значними порушеннями поведінки, які вимагають лікувальних заходів та за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій і розумно керувати ними. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_6 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ст. 19 ч. 2 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_6 слід вважати неосудним щодо всього скоєного ним діяння з урахуванням усіх кваліфікуючих ознак, які об`єктивно існували на час вчинення ним протиправних дій - таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло в умовах воєнного стану, тобто діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд, окрім іншого, з`ясовує питання, чи мало місце суспільно небезпечне діяння.

Водночас суд першої інстанції за результатами розгляду даного клопотання вийшов за межі своїх повноважень, передбачених вимогами ст. 513 КПК України, а тому дійшов помилкового висновку про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 3 ст. 185 КК України, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є передчасним на стадії розгляду даного клопотання, оскільки такий висновок суду суперечить положенням ст. 513 КПК України, що спричинило неправильне застосування закону України про Кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу,захисника-адвоката ОСОБА_8 та законного представника ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Отже, висновок суду про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання, при обставинах встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляції прокурора не оскаржується.

Доводи прокурора щодо безпідставної перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 3 ст. 185 КК України заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, воєнний стан - це особливий порядок, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Воєнний стан в Україні продовжувався на підставі Указів Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.05.2022 № 2212-ІХ, від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ.

Отже, згідно із зазначеними нормативними актами на момент вчинення ОСОБА_6 злочину, а саме в середині грудня 2022 року на всій території України діяв воєнний стан.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022, у Кримінальному кодексі України (Відомості Верховної Ради України, 2001 № 25-26, ст. 131) частину четверту статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнено словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану», вказаний закон опубліковано 06.03.2022 в газеті Верховної Ради України «Голос України» № 47, та який набрав чинності 07.03.2022.

Отже, диспозиція ч. 4 ст. 185 КК України із 07.03.2022 доповнена кваліфікуючою ознакою - вчинення крадіжки в умовах воєнного стану. Вказана кваліфікуюча ознака пов`язана з дією на території України воєнного стану, тобто визначається за критерієм дії воєнного стану у часі, незалежно від того чи відбуваються бойові дії на тій чи іншій території України.

Оскільки, ОСОБА_6 вчинив крадіжку у період, коли в Україні діяв воєнний стан, то орган досудового слідства обґрунтовано кваліфікував його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознакою вчинення крадіжки в умовах воєнного стану.

Також, відповідно до висновку вказаної судово психіатричної експертизи № 119 від 14.03.2023 (а.с.143-148), ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає легкою розумовою відсталістю зі значними порушеннями поведінки, які вимагають лікувальних заходів та за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій і розумно керувати ними. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_6 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ст. 19 ч. 2 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на те, що при розгляді даного клопотання прокурора місцевий суд, дійшовши висновку про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 3 ст. 185 КК України, вийшов за межі своїх повноважень, наданих йому положеннями ч. 1 ст. 513 КПК України, чим допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для зміни ухвали суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 слід вважати неосудним щодо всього скоєного ним діяння з урахуванням усіх кваліфікуючих ознак, які об`єктивно існували на час вчинення ним протиправних дій - таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло в умовах воєнного стану, тобто діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що з мотивувальної частини ухвали слід виключити висновок суду про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 3 ст. 185 КК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити частково.

Ухвалу Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27.06.2023, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання - змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали висновок суду про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 3 ст. 185 КК України.

У решті дану ухвалу суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2