Номер провадження № 1-кс/756/2619/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 10.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002886, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, який має статус безробітного, вищу освіту, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. 09.11.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 10.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002886, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

1.2. У клопотанні вказано, що підставою звернення щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, як і неможливість закінчити досудове розслідування в межах раніше обраного запобіжного заходу.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 підтримала клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просила слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1. ст. 177 КПК України, та продовжити щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , кожного дня з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, в межах строку досудового розслідування.

Крім того, прокурор в обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, за для продовження до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, посилається на те, що ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, потерпілого є те, що останній проживав із свідками та потерпілим в одній квартирі. Підозрюваний шляхом погрози, підкупу, вмовлянь або застосування насильства може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, або взагалі відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на швидке, повне, всебічне та неупереджене проведення досудового розслідування.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що останній вчиняв постійні конфлікти зі свідками, потерпілим.

2.2. Захисник ОСОБА_5 у судому засіданні зазначив, що підозрюваний визнає обставини, які викладені в повідомлені про підозру, зокрема зо завдав удару ножем, проте частково, оскільки не мав наміру вбивати брата, наніс удар захищаючись, бо брат, який є потерпілим в цьому провадження, бив його. Тож, при наданні оцінки обґрунтованості підозри захисник просив урахувати, що потерпілий системно знущався над підозрюваним, час від часу бив останнього, а тому нанесення удару ножем, який попався під руку підозрюваному, була спроба захисту від дій потерпілого - нападу та побиття в той момент. Хоча цим обставинами узагалі не надана оцінка органом досудового розслідування.

Крім цього, просив врахувати те, що ОСОБА_4 не порушував умови домашнього арешту, у зв`язку з чим просив змінити домашній арешт, надав можливість ОСОБА_4 працювати. Бо підозрюваний ОСОБА_4 працював водієм в ДСНС, де робота добові чергуванні, а через наявність заборони залишати житло в нічній час ОСОБА_4 був звільнений з роботи. Наразі ОСОБА_4 зареєструвався в центрі зайнятості в якості безробітного, та відповідно шукає роботу. У випадку надання можливості працювати вночі ОСОБА_4 буде мати можливість звернутися до колишнього роботодавця.

Також, при вирішенні питання про продовження запобіжного захожу як і наявність певних ризиків та їх вірогідність, захисник просив урахувати те, що

3.2 Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника та надані ним пояснення щодо подій, які мали місце між ним та потерпілим. Просив урахувати, що наразі не мешкає разом із потерпілим, який є його братом, в одній квартирі. Проживає разом із дружиною в квартирі останньої, що просить урахувати при вирішенні питання щодо продовження застосування запобіжного заходу.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Оболонського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, яке внесене 10.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002886, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється Оболонською окружною прокуратурою міста Києва, зокрема прокурором ОСОБА_8 . А отже клопотання підсудне Оболонському районному суду міста Києва.

3.2. 10.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, 11.08.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу, 02.10.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців (до 10.11.2023), 05.10.2023 змінено запобіжний захід ОСОБА_4 на домашній арешт, а 10.11.2023 продовжено строк досудового розслідування до 5 місяців (до 10.01.2024).

3.3. 10.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, зокрема з підстав того, що 10.08.2023, близько 04:20 год., ОСОБА_4 перебував за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2 , де такоє мешкає його брат ОСОБА_9 .

У цей же день та час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на умисне вбивство ОСОБА_9 .

Реалізуючи умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщенні вказаної квартири, у той же день та час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті та бажаючи її настання, схопив у руку ніж та наніс ним ОСОБА_11 не менше одного удару в область грудної клітки зліва, де знаходяться життєво важливі органи.

Унаслідок вказаних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_9 зазнав тілесних ушкоджень у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з пораненням лівого шлуночку серця, верхньої долі лівої легені, гострої тампонади серця, гемоперикард, великий гематоракс зліва.

Отже, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для вбивства ОСОБА_9 , але смерть останнього не наступила, оскільки через короткий проміжок часу співмешканка ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , викликала на місце події бригаду швидкої медичної допомоги і ОСОБА_9 був госпіталізований до реанімаційного відділення КНП «Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги», де відносно нього були проведені невідкладні медичні заходи.

3.4. Органом досудового розслідування кваліфіковано дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 України, тобто у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

3.5. В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

- протокол допиту свідка від 10.08.2023, згідно із яким ОСОБА_13 повідомив про обставини, які мали місце 10.08.2023;

- протокол додаткового допиту свідка від 10.08.2023, згідно із яким ОСОБА_13 повідомив про обставини, які мали місце в ніч з 09.08.2023 на 10.08.2023;

- протокол допиту свідка від 10.08.2023, згідно із яким ОСОБА_14 повідомив про обставини, які мали місце 10.08.2023;

- протокол допиту свідка від 10.08.2023, згідно із яким ОСОБА_12 повідомила про обставини, які мали місце 10.08.2023;

- протокол додаткового допиту свідка від 10.08.2023, згідно із яким ОСОБА_12 повідомила про обставини, які мали місце в ніч з 09.08.2023 на 10.08.2023;

- протокол допиту свідка від 10.08.2023, ОСОБА_15 повідомив обставини, які мали місце 10.08.2023;

- протокол обшуку від 10.08.2023, згідно із яким обшук проводився в квартирі за адресою АДРЕСА_3 , під час якого було виявлено та вилучено сліди речовини бурого кольору, металевий ніж з пластиковою ручкою зеленого кольору із слідчами РБК;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 10.08.2023, згідно з яким затримано ОСОБА_4 ;

- протокол допиту потерпілого від 07.09.2023, згідно із яким ОСОБА_9 повідомив прообставини, які мали місце 10.08.2023;

- висновок експерта від 18.10.2023 № 081-466-2023, згідно з яким в наданих на дослідження на трьох змивах, вилучених під час проведення огляду місця події, виявлена кров людини. В змиві з дерев`яних дверей кухні та в змиві з підлоги кухні виявлені антигени, що не виключає можливості походження цієї крові від ОСОБА_9 , домішки крові ОСОБА_4 . В змиві з підлоги кухні виявлено антиген, що не виключає можливості походження цієї крові від ОСОБА_4 ;

- висновок експерта від 18.10.2023 № 081-467-2023, згідно з яким в змивах бурої речовини з правого перемикача світла до туалету та з лівого перемикача світла до ванної кімнати знайдено кров людини. Якщо ця кров походить від однієї людини, то нею міг бути потерпілий ОСОБА_9 ;

- висновок експерта від 19.10.2023 № 081-468-2023, згідно з яким в наданих на дослідження змивах з підлоги коридору, що не виключає можливості походження крові в об № 1,2 від потерпілого ОСОБА_9 . Також, не виключається можливість домішок крові ОСОБА_4 ;

- висновок експерта від 24.08.2023 № 042/1-351-2023, згідно з яким у ОСОБА_4 було виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

3.5. Правовою підставою для вирішення питання застосування певного виду запобіжного заходу відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри, яка має визначатися в порядку статей 84, 94 КПК України, тобто підтверджуватися доказами, які є належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття такого рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, тобто можливості того, що ОСОБА_4 міг вчинити злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Указане свідчить про наявність підстав для вирішення питання про застосування певного виду запобіжного заходу, оскільки метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, визначених пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.6. Прокурор, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, посилається на те, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином).

Між тим, надані до клопотання (докази), пояснення прокурора, захисника та підозрюваного, відомості про особистість ОСОБА_4 свідчать, що на даній стадії досудового розслідування наявний ризик того, що ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків. Бо, як свідчать надані матеріали кримінального провадження, підозрюваний та потерпілий, а також один зі свідків - є братами, які мешкали разом в квартирі.

Також, на думку суду, існує ризик переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, ураховуючи стан суспільства та держави - воєнний стан. Між тим, на думку суду, указані ризики наразі не є значно вірогідними, ураховуючи стадію кримінального провадження, поведінку самого підозрюваного після подій та до обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою, які безпосередньо наведені захисником та підозрюваним та в цілому не спростовані прокурором.

3.7. При цьому, незважаючи на те, що слідчий та прокурор посилаються на тяжкість покарання, як обставину, що утворює ризик переховування, суд не може оцінювати цю обставину в якості ризику, бо тяжкість покарання оцінюється судом лише в порядку ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості в сукупності із іншими, які посилюють чи знижують існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, що неодноразово була предметом оцінки в рішеннях ЄСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України»). Слід урахувати, що стала практика ЄСПЛ свідчить, що узагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними.

3.7. Також слід зазначити, що орган досудового розслідування як і прокурор не мають права посилатися на практику ЄСПЛ із метою застосування запобіжного заходу (обґрунтування підстав тримання під вартою та існування ризиків), про що вказано в постанові Верховного Суду від 07.08.2019 № 607/14707/17, оскільки висновки ЄСПЛ не можуть використовуватись проти підозрюваного, бо становить ризик для справедливості кримінального провадження.

3.8. При вирішенні питання виду запобіжного заходу, а саме питання продовження застосування запобіжного заходу як то домашній арешт, відповідно до ст. 178 КПК України, суд оцінює не лише тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину (ч. 1 ст. 115 КК України, з урахуванням положень ч. 3 ст. 15 КК України, передбачають покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років), а також стадію досудового розслідування, зокрема, що в кримінальному проваджені проведені всі слідчі (розшукові) дії, та призначені усі експертизи, а метою продовження досудового розслідування є лише отримання висновків раніше призначених експертиз. Інші зазначені слідчим процесуальні дії - суд не ураховує, бо вони стоються відкриття матеріалів досудового розслідування та складання обвинувального акту, які не входять в строки досудового розслідування.

3.9. Також суд оцінює і відомості про особистість підозрюваного, який раніше не судимий, мав офіційне працевлаштування в ДСНС, звідки був звільнений через наявність запобіжного заходу та не міг відповідно працювати. Крім того, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, одружений, має місце реєстрації та постійне місце проживання, де мешкає разом із дружиною та дитиною останньої. Суд також ураховує і поведінку підозрюваного, яка передувала обранню запобіжного заходу, що підозрюваний хоча і затримувався в порядку ст. 208 КПК України, але не оголошувався в розшук, не доставлявся приводом чи іншим примусовим способом до слідчого чи суду, самостійно прибув за викликом до суду після обрання запобіжного заходу в виді домашнього арешту, відомості про порушення якого суду не надано.

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 178 КПК України такий критерій, як вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів, суд має зазначити, що на цій стадії досудового розслідування в повному обсязі не перевірені показання, надані підозрюваним, ураховуючи інші матеріали та показання як самого потерпілого так і свідків, зокрема про напад безпосередньо потерпілого та підозрюваного, спричинення потерпілим значних тілесних ушкоджень та безпосередньо версію захисту - захист від нападу (наявність доказів систематичного побиття потерпілим підозрюваного), що може суттєво вплинути як на кваліфікацію злочину, так і тяжкість покарання в подальшому.

3.10. Оскільки суд погодився з тим, що існують, хоча і незначні, але ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, відповідно є і підстави для вирішення питання застосування в подальшому запобіжного заходу щодо підозрюваного.

3.11. А отже, наведені обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбаченої п. 2, тобто існування ризиків.

Але клопотання як і пояснення прокурора в судовому засіданні узагалі не містять мотивування того, що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків, тобто обов`язкового елементу для вирішенні питання застосування запобіжного заходу, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Тому, на думку суду, для досягнення дієвості завдань кримінального провадження, а також відповідності особистості підозрюваного та іншим наведеним обставинам, запобіжний захід як особисте зобов`язання, буде достатнім. Бо такий запобіжний захід фактично є аналогічним за нічний домашній арешт, але надасть підозрюваному працевлаштуватися.

При цьому, для досягнення дієвості запобіжного заходу, слід покласти на ОСОБА_16 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 днів, а саме не виїжджати за межі Києва без дозволу слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд відповідно до стадії кримінального провадження про необхідність зміни свого місця проживання, роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання.

3.12. Між тим, запобіжний захід не може перевішувати строку досудового розслідування, оскільки із закінченням строку досудового розслідування, кримінальне провадження має бути закритим. Тож, з метою недопущення порушень прав підозрюваного, у випадку закінчення строків досудового розслідування та не спрямування обвинувального акту до суду, слід визначити строк дії ухвали із таким застереженням.

3.13. Суд зауважує, що ним перевірено у судовому засіданні, що закінчити досудове розслідування неможливо, унаслідок виконання великого обсягу роботи та особливої складності кримінального провадження. Так, як видно з клопотання, з метою забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження, під час досудового розслідування слід виконати необхідні певні слідчі дії, прийняти процесуальні рішення та виконати вимоги 290 КПК України.

3.14. Ураховуючи наведене, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 10.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002886, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 7, 31, 177 - 179, 181, 192-199, 196, 309, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 10.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002886 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , кожного дня з 22:00 год. до 06:00 год., на особисте зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 (шістдесят) днів, а саме:

- не виїжджати за межі Києва без дозволу слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд відповідно до стадії кримінального провадження про необхідність зміни свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності;

- докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення, а останнім строком її дії є 08.01.2024. Між тим, строк дії ухвали не може перевищувати меж строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, у випадку його не продовження, або не зверненням із обвинувальним актом до суду.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1