Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8454/22
Провадження №1-кп/523/820/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

18.09.2023 року

Суворовський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000553 від 08.07.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Красний Луч, Луганської області, громадянин України, українець, не одружений, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 01.06.2023 до 5 (п`яти) років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України із іспитовим терміном на два роки.

за обвинуваченням у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185; ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України.

Встановив:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про військову агресію Збройних сил Російської Федерації та впровадженням на території України воєнного стану, введеного у зв`язку з агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (на час кримінального правопорушення дію якого продовжено з 26.03.2022 Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ; з 25.04.2022 Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ; з 25.05.2022 Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ), скоїв умисні, корисливі злочини за наступних обставин.

Так, 05.07.2022, близько 09 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до магазину «ЄВА», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Героїв оборони Одеси, 86, де перебуваючи в торгівельному залі визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належить ТОВ «РУШ», а саме парфумерію.

В подальшому, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до торгівельної вітрини, де з полиці, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, що належить ТОВ «РУШ», а саме чоловічу туалетну воду «Cеlvin Klein Man», об`ємом 100 мл, вартістю 1410 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ТОВ «РУШ» майнову шкоду на суму 1410 гривень.

Крім того, 06.07.2022, близько 18:50 години, ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окремому провадженні, перебуваючи в приміщенні фаст-фуду «Хочу шаурму», який розташований по вул. Академіка Сахарова, 38, в м. Одесі, побачили на столі за барною стійкою мобільний телефон марки «Samsung G6», який належить ОСОБА_9 .

Після чого, визначивши вказаний мобільний телефон об`єктом свого злочинного посягання, ОСОБА_4 та особа, матеріали щодо якої виділені в окремому провадженні, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, розробили злочинний план, спрямований на таємне викрадення чужого майна, відповідно до якого особа, матеріали щодо якої виділені в окремому провадженні, знаходячись біля вхідних дверей повинен спостерігати щоб їхні дії ніким не були викриті, а ОСОБА_4 викрасти мобільний телефон.

В подальшому, з метою реалізації раніше розробленого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, залишилась чекати та спостерігати біля входу в фаст-фуд, а ОСОБА_4 , підійшов до барної стійки, де скориставшись відсутністю ОСОБА_9 , переконавшись в тому, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі столу мобільний телефон марки «Samsung G6», imei НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, вартістю 2000 гривень, який укомплектований сім-картою оператора мобільного зв`язку МТС з № НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності не представляє, помістивши його до правої кишені одягнених на ньому шортів.

Після чого, ОСОБА_4 спільно з особою, матеріали щодо якої виділені в окремому провадженні, покинули місце вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 2000 гривень.

Крім того, 14.07.2022, близько 19 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до магазину «ЄВА», який розташований в торгівельному центрі «Сіті-центр», за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 32, де перебуваючи в торгівельному залі визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належить ТОВ «РУШ», а саме парфумерію.

В подальшому, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до торгівельної вітрини, де з полиці, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, що належить ТОВ «РУШ», а саме чоловічу туалетну воду «Cеlvin Klein Man», об`ємом 100 мл, вартістю 1410 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ТОВ «РУШ» майнову шкоду на суму 1410 гривень.

Крім того, 15.07.2022, близько 11 години 21 хвилин, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до магазину «ЄВА», який розташований за адресою: м. Одеса, пр. Добровольського, 123/а, де перебуваючи в торгівельному залі визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належить ТОВ «РУШ», а саме парфумерію.

В подальшому, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до торгівельної вітрини, де з полиці, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, що належить ТОВ «РУШ», а саме чоловічу туалетну воду «Cеlvin Klein Man», об`ємом 100 мл, вартістю 1410 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ТОВ «РУШ» майнову шкоду на суму 1410 гривень.

Крім того, 22.07.2022 о 14 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , проходячи біля будинку № 6 по вул. Давида Ойстраха в м. Одесі, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_7 , яка розмовляла по мобільному телефону марки «Iphone 11», який він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

В подальшому, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшовши ззаду до ОСОБА_7 , відкрито шляхом ривку викрав з лівої руки потерпілої мобільний телефон «Iphone 11», в корпусі білого кольору, імей НОМЕР_3 , вартістю 22499 гривень, укомплектований сім-картою оператора МТС з № НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності не представляє.

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном почав втікати з місця скоєння злочину для реальної можливості користуватися та розпоряджатися викраденим майном, не реагуючи на законні вимоги ОСОБА_7 припинити скоювати злочин.

Однак, протиправні дії ОСОБА_4 були помічені перехожими громадянами, які вжили заходи щодо його затримання.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

При допиті обвинувачений ОСОБА_4 , винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.4 ст. 185, ч. 2 ст.15, ч. 4 ст.186 КК України визнав та пояснив суду, що 05.07.2022 року, він прибув до магазину «Єва», який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Героїв Оборони Одеси, 86, де викрав туалетну воду «Celvin Klein Man», з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

06.07.2022 року, він разом з ОСОБА_10 , перебували у кафе «Хочу Шаурму», яке розташоване у м. Одесі, по вул. Ак.Сахарова, 38, де він викрав зі столу мобільний телефон марки «Samsung G6», який належав ОСОБА_9 . ОСОБА_10 стояв у дверях та дивився, щоб ніхто не йшов.

14.07.2022року, він прибув до магазину «Єва», який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Давида Ойстраха, 32, де викрав туалетну воду «Celvin Klein Man», з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

15.07.2022 року, він прибув до магазину «Єва», який розташований за адресою: м.Одеса, проспект Добровольського, 123/а, де викрав туалетну воду «Celvin Klein Man», з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

22.07.2022 року, він проходив біля будинку №6 по вул. Давида Остраха, в м.Одесі, де побачив незнайому потерпілу ОСОБА_7 , у руках якої був мобільний телефон «Айфон 11», який він вихопив та почав тікати з місця злочину, однак його схопили перехожі та затримали.

Досліджено матеріали кримінального провадження, та допитані свідки , а саме:

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 , просив призначити покарання на розсуд суду, та повідомив, що шкоду в наслідок скоєння кримінального правопорушення не відшкодовано.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_7 , повідомила, що шкоду їй відшкодовано у повному обсязі, притензій морального та матеріального характеру не має до обвинуваченого. Покарання просила призначити на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_9 , надав суду наступні покази, що працює у шаурмі у м.Одесі, по вул.Ак.Сахарова, 06.07.2022 року, він взяв тару та пішов набрати води, був у приміщені один, дверей не зачиняв, коли повертався, то побачив, як два хлопці заходять до приміщення шаурми і бігом виходять з закладу. Обличчя їх не бачив. Потім подивився на камерах, що один з молодиків вкрав за стійкою його мобільний телефон марки «Самсунг».

Досліджено матеріали кримінального провадження, а саме:

-протокол огляду предметів від 14.07.2022 року, яким було оглянуто відеозапис з камер відео-спостереження з кафе «Хочу шаурму», на якому зображені два молодика на вигляд біля 20 -25 років, худощавої тіло будови, волосся середньої довжини. Одягненні у футболки та шорти. Особа №2 протягнула руку за прилавок та взяла з полиці мобільний телефон, в той час коли Особа №1 стояла на дверях та слідкувала за обстановкою на вулиці;

-постанова про визнання та долучення речових доказів від 14.07.2022, а саме DVD R диска з відеокамер спостереження, встановлених в приміщенні закладу «Хочу шаурму», який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Сахарова, б38;

-постанова про визнання та долучення речових доказів від 22.07.2022, а саме мобільного телефону марки «Айфон 11».

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану; за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану; за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану; за ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ч. 4 ст. 185, та ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.186 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.ч. 1, 2 Конституції України, ст. 17 ч. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161, 150, 100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь.

- обґрунтованості обвинувачення.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , за формою вини, ступенем тяжкості вчинив тяжкі злочини. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованих йому правопорушень, ОСОБА_4 , усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 25 ч. 2 КК України.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними - ст. 19 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України - вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості кожного вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами а також ту обставину, що обвинувачений частково відшкодував шкоду, має на меті відшкодувати її у повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є активне сприяття розкриттю злочину, повне визнання вини, щире каяття, часткове відшкодування шкоди.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Також суд, вважає необхідно врахувати вимоги ч.3 ст.68 КК України, відповідно до якої за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк покарання не може перевищувати двох третин максимального покарання, передбаченого санкцією статті.

З огляду на викладене, керуючись ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання підсудного та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що визнання ним факту вчинення злочинних дій є дійсним та відвертим, активне сприяння розкриттю злочину та надання викриваючих показань стосовно іншої особи з якою вчинено злочин, дані про особу, суд визнає їх такими, що істотно знижують ступінь вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а тому суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи всі встановлені під час судового розгляду обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги думку прокурора, який вважав за доцільне застосувати до обвинуваченого норми ст.ст. 68, 69 КК України, особу обвинуваченого, те що ОСОБА_4 , позитивно характеризується за місцем проживання, шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована частково, потерпілі претензій морального характеру не мають, тяжкі наслідки в результаті скоєння кримінального правопорушення відсутні, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини четвертої ст. 186 КК України.

Крім того встановлено, що вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 01.06.2023 ОСОБА_4 засуджено до 5 (п`яти) років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України із іспитовим терміном на два роки, який необхідно виконувати самостійно, оскільки відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді тримання під вартою.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Представником потерпілого «РУШ» заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 , на суму 5 230 (п`ять тисяч двісті тридцять) гривень 00 копійок .

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд керується положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно з якою враховується характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також інші обставини, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно із ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Виходячи з аналіза вищенаведеного, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги представника потерпілого.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 6 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 68, 69 КК України.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років .

Вирок у цьому провадженні та вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 01.06.2023 виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , залишити без змін - тримання під вартою.

Зарахувати у строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 , строк попереднього ув`язнення з 22.07.2022 по дату винесення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» матеріальну шкоду у розмірі 5 230 ( пять тисяч двісті тридцять) гривень.

Речові докази: DVD R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Айфон 11» вважати повернутим потерпілій ОСОБА_7 .

Судові витрати по спрві відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя

Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1