Справа № 953/5498/23
н/п 1-кп/953/1000/23
"21" вересня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Харкова, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.197-1КК України,-
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 ч. 2 ст.197-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України.
В клопотанні прокурор посилається на те, що на території Київського району м, Харкова за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,05 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [садибна ділянка), землі житлової та громадської забудови для обслуговування нового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розміщено нежитловий будинок, що належать на праві власності ОСОБА_5 та знаходяться у використанні останньої та її цивільного чоловіка ОСОБА_6 .
Крім того, встановлено, що у 2019 році, точний час в ході досудового розслідування встановлено не було, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на самовільне зайняття земельної ділянки, з метою реалізації якого він вступив в злочинну змову зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_5 .
11.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України - а саме самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене групою осіб.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними по справі доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
З огляду на те, що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_5 нетяжкого злочину (грудень 2019 року) минуло понад три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався до часу повідомлення останній про підозру, тому наявні правові підстави для звільнення підозрюваної від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 197-1 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні просила клопотання задовольнити.
Захисник обвинуваченої підтримав клопотання прокурора.
Потерпілий у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином.
У клопотанні міститься розписка представника потерпілого про ознайомлення із клопотанням прокурора та відсутності заперечень проти клопотання.
Суд, вивчивши клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного.
11.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України - а саме самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене групою осіб.
Санкція ч. 2 ст. 197-1 КК України, як станом на грудень 2019 року, так і на час розгляду цього клопотання судом, передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років або позбавленням волі на строк до двох років.
Згідно ч. 2 та ст. 12 КК України (у редакції, чинній станом на грудень 2019) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, на час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, останнє класифікувалося, як злочин невеликої тяжкості.
Законом України від 22.11.2018 № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який у відповідній частині набрав чинності окремими положеннями 01.07.2020, стаття 12 КК України викладена у новій редакції.
Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 КК України (у редакції, чинній з 01.07.2020) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.
Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Статтею 5 КК України унормовано, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Таким чином, станом на час розгляду даного клопотання, інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України, класифікується як нетяжкий злочин.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
З огляду на те, що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_5 нетяжкого злочину (грудень 2019 року) минуло понад три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 197-1 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
За наведених обставин, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 284, 288, 314 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора - задовольнити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м.Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили, після закінчення строку на її оскарження.

Суддя ОСОБА_1