Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6247/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.2583, ч.2 ст.260 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №296/6247/19 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 30 серпня 2023 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.2583, ч.2 ст.260 КК України,

в с т а н о в и в:

зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України та призначено йому покарання:

-за ч.1 ст.258-3 КК України - 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна,

-за ч.2 ст.260 КК України - 6 (шість) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 обчислювати з дати його затримання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 6435 (шість тисяч чотириста тридцять п`ять) гривень.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили, а саме, оптичні диски зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 , не сприймаючи державну владу України, підтримуючи злочинні наміри діючої на тимчасово окупованій території Донецької області терористичної організації «Донецька Народна Республіка» (далі - «ДНР»), будучи обізнаним про її протиправну діяльність, добровільно вступив до її підрозділу та брав активну участь в її діяльності за наступних обставин.

Так, керівниками терористичних груп, що діяли на території окремих районів Донецької області, 07 квітня 2014 року з метою продовження здійснення терористичної діяльності шляхом об`єднання даних груп у стійке об`єднання трьох і більше осіб з чітким розподілом функцій, встановленням правил поведінки, обов`язкових для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, утворено злочинну організацію «Донецька Народна Республіка», яка відповідно до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною, та видано «Акт про проголошення державної самостійності «Донецької Народної Республіки».

Терористична організація «ДНР» має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників «політичного» та «силового» блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення. Учасники «ДНР» займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством громадян та інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

На виконання загального злочинного умислу учасники терористичної організації «ДНР» на території окремих районів Донецької області вчинили збройні напади на установи органів місцевого самоврядування, будівлі правоохоронних та інших державних органів, захопивши їх, та взяли під контроль зазначені території.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі, відображені у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у зверненні до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VIII, та зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄЄ, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року за №106-V11I, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22 липня 2014 року за №1597-VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21 квітня 2015 року за №337-VIlI, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22 липня 2014 року за №1596-VI1, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 4 лютого 2015 року за №145-VIII, Законі України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року за №2268-VIII.

Восени 2014 року ОСОБА_8 , перебуваючи на території Донецької області, будучи достовірно обізнаним про вищевказану злочинну діяльність терористичної організації «ДНР», став її учасником, вступивши її до підрозділу - ІНФОРМАЦІЯ_14 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_15 (військова частина НОМЕР_1 )», яка в подальшому перейменована в «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) « ІНФОРМАЦІЯ_3 » батальйон ІНФОРМАЦІЯ_15 (військова частина НОМЕР_2 )», у складі якого діє по даний час на посаді командира гармати гаубично-артилерійського взводу.

Водночас установлено, що не передбачене законом збройне формування «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «ІНФОРМАЦІЯ_3» батальйон ІНФОРМАЦІЯ_15 (військова частина НОМЕР_2 )» має організовану структуру військового типу з притаманними їй ознаками, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну; у ньому проводиться військова, стройова та фізична підготовка; незаконно має на озброєнні придатні для використання вогнепальну зброю, вибухівку, мають у користуванні тяжке військове озброєння, а саме: танки, бойові броньовані машини різних типів та видів, важку артилерію, самохідні артилерійські установки та інше.

Учасникам вказаного не передбаченого законом збройного формування присвоюються військові звання та вони призначаються на військові посади.

За не передбаченим законом збройним формуванням - «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «ІНФОРМАЦІЯ_3» батальйон ІНФОРМАЦІЯ_15 (військова частина НОМЕР_2 )» закріплено окремі знаки розрізнення, бойовий прапор, бланки, печатки, військові квитки.

До складу структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «ІНФОРМАЦІЯ_3» батальйон ІНФОРМАЦІЯ_15 (військова частина НОМЕР_2 )» входять наступні підрозділи військового типу: штаб, танкова рота, мотострілкова рота, гаубична батарея, розвідувальний взвод, інженерно-саперний взвод, медичний взвод, взвод зв`язку, взвод забезпечення.

Керівниками вказаного не передбаченого законом збройного формування визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, які полягають в збройному опорі правоохоронним органам України і Збройним Силам України, знищенні їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєнні інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

Створення «Окремого мотострілецького гвардійського (штурмового) «Іловайського» батальйону ІНФОРМАЦІЯ_15 (військова частина НОМЕР_2 )» не передбачено жодними нормативно-правовими актами України.

Згідно ч. 6 ст. 17 Конституції України, на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

З огляду на вищевикладені обставини, «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «ІНФОРМАЦІЯ_3» батальйон ІНФОРМАЦІЯ_15 (військова частина НОМЕР_2 )» являється не передбаченим законом збройним формуванням.

ОСОБА_8 в період з осені 2014 року по даний час, перебуваючи на території Донецької області, вступив до непередбаченого законом збройного формування «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «ІНФОРМАЦІЯ_3» батальйон ІНФОРМАЦІЯ_15 (військова частина НОМЕР_2 )» та брав участь у його діяльності відповідно до визначених за ним обов`язків, а саме:

- чинення збройного опору та незаконної протидії виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил (далі - АТО та ООС), шляхом безпосередньої участі у бойових діях проти них;

- бойові чергування на позиціях «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «ІНФОРМАЦІЯ_3» батальйон ІНФОРМАЦІЯ_15 (військова частина НОМЕР_2 )» та у місцях його постійної дислокації;

- участь у проведенні військової, стройової та фізичної підготовки вказаного не передбаченого законом збройного формування;

- брав участь у заходах по нагородженню учасників «Окремого мотострілецького гвардійського (штурмового) «Іловайського» батальйону ІНФОРМАЦІЯ_15 (військова частина НОМЕР_2 )» за ведення бойових дій проти сил АТО та ООС на території Донецької області.

Умисні дії ОСОБА_8 судом кваліфіковано:

- за ч.1 ст.2583 КК України, як участь у терористичній організації,

- за ч.2 ст.260 КК України, як участь у діяльності непередбаченого законом збройного формування.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , просить вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 30.08.2023 року скасувати, ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України та виправдати його.

Вважає вирок суду незаконним через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що суд у вироку не навів мотивів та не обґрунтував, як зазначені у вироку письмові докази доводять вину обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України. Не проаналізовано та не враховано, інформацію на підтвердження належності аккаунту з якого відбувалось копіювання інформації - саме обвинуваченому ОСОБА_10 . Не досліджено доказів та предмет того, що прослухана у судовому засіданні розмова відбувалась саме з обвинуваченим, а не іншою особою. Судом не надано оцінки та не надано обґрунтувань, щодо відсутності в діях працівників правоохоронного органу провокації злочину та з цією метою не з`ясовано дату створення досліджених інтернет сторінок, які за версією обвинувачування належать ОСОБА_11 , не досліджено електронну адресу та номер телефону з якого здійснювався вхід до інтернет- мережі під час створення вказаної сторінки, не досліджено судом доказів належності мобільного телефону за номером: НОМЕР_3 саме обвинуваченому, а не іншій особі.

Також суд безпідставно не навів мотивів, щодо не визнання вказаних письмові документів недопустимими докази (зокрема протоколів огляду інформації з інтернет ресурсів) у тому числі з огляду на спосіб їх отримання правоохоронним органом, вилучення та долучення до матеріалів кримінального провадження з врахуванням того, що будь-які НСРЗ в кримінальному провадженні №0000014 не здійснювались, а судом дозвіл на тимчасовий доступ до матеріалів та документів не надавався та за наслідкам вжитих дій будь-який арешт не накладався.

Посилається на недопустимість як доказу протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 березня 2019 року із свідком ОСОБА_12 та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 березня 2019 року із свідком ОСОБА_13 , оскільки вони проведені з порушенням вимогам ст.228 КПК України. Зафіксовані у вказаних процесуальних документах відомості є нічим іншим, як показами свідка слідчому під час досудового розслідування та, за відсутності безпосереднього сприйняття судом таких показів свідка у суді - є неналежним доказом, у зв`язку із чим суд не може посилатись на них, як на доказ вини особи в кримінальному провадженні.

Звертає увагу, що протоколи впізнання складені оперативним уповноваженим ВКР УСБУ в Житомирській області, який не перебував у складі слідчої групи по розслідуванню кримінального провадження №0000014 стосовно ОСОБА_9 , в зв`язку з чим стороною захисту до суду подано клопотання в порядку ст.89 КПК України про визнання доказів недопустимими, однак на вказані обставини суд належної уваги не звернув та мотивів відхилення доводів сторони захисту у вироку не навів.

Зазначає, що судом не враховано та не оцінено належним чином покази надані в суді свідком ОСОБА_14 , який показав, що не пам`ятає обставин в яких приймав участь 22.03.2019 у якості понятого. На запитання захисту та прокурора, не зміг вказати в якій саме слідчій дії допиті чи у впізнанні особи він приймав участь. Свідок не зміг пригадати які покази давав слідчому чоловік на ім`я ОСОБА_13 , яким чином була організована вказана слідча дія та яке відношення до неї має особа на ім`я ОСОБА_15 . Суд у своєму рішенні також не врахував та не оцінив достовірність показів свідка ОСОБА_14 з точки зору допустимості та достовірності враховуючи те, що у 2019 році він проходив військову службу та був учасником АТО на території Донецької області, а від так він зацікавлений у вказаній слідчій дії, залежності від працівників СБУ та упередженості у наданні ним показів та засвідченні обставин слідчої дії, на користь стороні обвинувачення.

Крім того, вказує, що викликають обґрунтовані сумніви факти повідомлення про підозру ОСОБА_9 у даному провадженні, виклик для проведення слідчих дій, роз`яснення наслідків неприбуття за викликом слідчого та направлення смс-повідомлень ОСОБА_11 , оскільки не персоналізовано особу ОСОБА_9 та жодних доказів, крім рапорту ст.слідчого з ОВС СВ УСБУ в Житомирській області не надано.

Суд також не врахував та не навів мотивів відмови у визнанні доказів недопустимими за клопотанням сторони захисту в тій частині, що будь-яких доказів про те, що обвинувачений користується мобільним номером НОМЕР_3 матеріали кримінального провадження не містять. Під час досудового розслідування мобільний телефон з вищевказаним номером телефона у ОСОБА_9 не вилучався. Судом не досліджено доказів, на підтвердження того, що саме із підозрюваним/обвинуваченим, а не іншою особою відбулась розмова згідно якої його повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.258-3 та ч.2 ст.260 КК України. Крім того в судовому засіданні досліджено повідомлення про виклик ОСОБА_9 , які за твердженням прокурора направлялись підозрюваному за допомогою поштового зв`язку. Однак, будь-яка відмітка про те, що вказані повідомлення направлялись по пошті та були отримані підозрюваним матеріали справи не місять. У зв`язку із вказаним, є очевидним, що про наявність підозри у кримінальному провадженні ОСОБА_16 належним чином не повідомлений. Суд обґрунтовуючи вирок вказаним обставинам належної уваги не надав, мотивів відхилення заперечень захисту не навів.

Зазначає, що обвинувальний акт, який перебуває на розгляді суду, не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, зокрема не містить фактичних обставин кримінального правопорушення, щодо місця, часу та обставин вчинення кримінального правопорушення, що залишилось без відповідної правової оцінки з боку суду та без мотивів не врахування заперечень захисту, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист в кримінальному провадженні.

В запереченні на подану апеляційну скаргу, прокурор просить залишити її без задоволення, а вирок суду без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований. Судовий розгляд кримінального провадження як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції щодо ОСОБА_8 проведено у відсутності обвинуваченого, оскільки провадження за його обвинуваченням здійснено в порядку спеціального судового провадження (in absentia), з дотриманням вимог КПК України про належне повідомлення його про час та місце судового розгляду шляхом опублікування судового виклику у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження - «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Судової влади.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення прокурора проти задоволення апеляційних вимог захисника, пояснення захисника ОСОБА_7 в підтримку своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що в задоволенні поданої апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Необхідність застосування належної правової процедури, чого вимагають завдання кримінального провадження, зазначені у ст. 2 КПК України в частині охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, якими, зокрема, є підозрюваний, обвинувачений, безумовно, повинні дотримуватися і при здійсненні спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду (ч.1 ст.297-1, ч.3 ст.323 КПК України).

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що вказані вимоги кримінально-процесуального закону судом першої інстанції дотримані.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суд першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, а саме в участі у терористичній організації та у діяльності не передбаченого законом збройного формування, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст.94 КПК України.

Зокрема, встановлені судом першої інстанції обставини злочинів підтверджуються наведеними у вироку даними:

- висновком експерта №15/4 від 04.03.2019 відповідно до якого на фотоматеріалах із сайту «Вконтакте», що містяться на оптичному носії інформації DVD-R «NANOTEX»-додаток до протоколу огляду від 05.02.2019, на фотознімках перерахованих у висновку, зображена особа чоловічої статі, яка у військовій формі та на копії заяви про видачу паспорта (Додаток№1) громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зображена одна й та ж сама особа;

- копією запису акту про народження №536 від 11 травня 1972р., ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Костянтинівка, Донецької області;

- копією акту про укладення шлюбу №409 від 19 серпня 1995р., відповідно до якого шлюб було укладено між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в м. Костянтинівка, Донецької області;

- копією актового запису про народження ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , №104 від 23.02.1996р. та копією актового запису про народження ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 №324 від 08.06.2007р., відповідно до яких батьком дітей записаний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 ;

- копією заявки (Форма№1) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , про видачу паспорта громадянина України, від 26.06.1999р;

- протоколом огляду від 20.07.2018р., відповідно до якого було оглянуто заявку про видачу паспорта (Форма №1), де в графах №№1-6 вказано ПІБ- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , народженого в м. Костянтинівка Донецької області, стать-чоловіча, одруженого з ОСОБА_17 в ЗАГС м. Костянтинівка, ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає в АДРЕСА_1 , паспорт « НОМЕР_4 26.06.1999» та міститься підпис. Із зворотної сторони вказаного документа міститься вклеєна кольорова фотокартка особи чоловічої статі. Вказаний документ було сфотографовано на цифровий фотоапарат марки «Canon», фотознімки збережено у вигляді електронних файлів формату «JPG», які записано на оптичний носій інформації DVD-R «NANOTEX», котрий долучено до даного протоколу;

- копією протоколу огляду від 02.01.2018р. згідно якого здійснено вхід на інтернет-ресурс «Стоптерор», а також відеоматеріал під назвою «Армейские корпуса» реорганизовали в «оперативно-тактические», на якому зафіксовано інтерв`ю керівника проекту «СтопТеррор» Семен Кабакан, керівник проекту «СтопТеррор», презентуючи результати моніторингу та прес-брифінгу в Українському кризовому медіа-центрі. Так звані «армійські корпуси» незаконних збройних формувань перейменували в «оперативно-тактичні управління»: «1-й Армійський корпус Народної міліції ДНР» став «Оперативно-тактичним управлінням «Донецьк» міністерства оборони ДНР», а «2-й Армійський Корпус народної міліції ЛНР» - «Оперативно-тактичним об`єднанням Народної міліції ЛНР». «Переклад з армійських корпусів на оперативно-тактичні об`єднання - це вже більш новий, який не радянський підхід. Це впливає на оперативну роботу, безпосередньо тактику на місці, - пояснив керівник проекту «СтопТеррор». Крім цього, у вказаній статті було виявлено схематичні відображення структури 1-го Армійського Корпусу Народної міліції ДНР та Оперативно-тактичного управління ДНР. Таким чином, відповідно до вказаної схеми, ІНФОРМАЦІЯ_16 «ІНФОРМАЦІЯ_2» (в/ч НОМЕР_1 ), яка входила до складу т.зв. «міністерства оборони «ДНР»», командиром якої був ОСОБА_20 , місце дислокації штабу-АДРЕСА_3, було перейменовано в Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «ІНФОРМАЦІЯ_3» батальйон (в/ч НОМЕР_2 ). Командиром зазначеного НЗФ був ОСОБА_20 , позивний « ОСОБА_21 ».

- протоколом огляду від 05.02.2019р. відповідно до якого старшим оперуповноваженим 1 сектору ВКР УСБУ в Житомирській області на виконання доручення слідчого та в зв`язку з розслідуванням кримінального провадження №0000045 від 02.11.2017 у приміщенні кабінету №24 приміщення відділу контррозвідки УСБ України в Житомирській області, з метою виявлення можливих слідів кримінального правопорушення та інших істотних доказів, було проведено огляд сторінок соціальної мережі «Вконтакте». В подальшому пошукова система видала результат пошуку. Вказана сторінка підписана під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10 ». В подальшому з використанням пошукового меню шляхом введення відповідних критеріїв віднайдено інформацію про громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сторінка якої відповідає тій, яка була запропонована за введеним номером телефону для відновлення доступу. Вказана сторінка підписана під назвою « ОСОБА_22 », в анкетних даних вказаної сторінки зазначені дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_11 », місце народження - м. Костянтинівка. На сторінці зображені фото, де зазначена особа, ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній одягнутий у військову форму зразка збройних сил російської федерації. на правому рукаві військової форми розташована нашивка з прапором т.зв. «Донецької Народної Республіки». На ще одному фото зазначено дві особи чоловічої статі. Особа ліворуч ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній одягнутий у військову форму зразка збройних сил російської федерації. На правому рукаві військової форми розташована нашивка з прапором т.зв. «Донецької Народної Республіки». На наступному фото зображено дві особи чоловічої статі, особа справа ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній одягнутий у військову форму зразка збройних сил російської федерації. На правому рукаві військової форми розташована нашивка з прапором т.зв. «Донецької Народної Республіки». На наступному фото зазначено дві особи чоловічої та жіночої статі. Особа чоловічої статі ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній одягнутий у військову форму зразка збройних сил російської федерації. На наступному фото зображено особу чоловічої статі, яка ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній одягнутий у військову форму. На задньому фоні розташовано гаубично-артилерійське знаряддя. На наступному фото зображено три особи чоловічої статі, одягнені у військову форму. Особа, розташована в центрі фото, ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на правій грудній частині військової форми ОСОБА_8 розташована нашивка з текстом «Группа ОСОБА_28», а на лівому рукаві форми розташована нашивка, ззовні схожа на нашивку ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_2». На задньому фоні фото розташоване гаубично-артилерійське знаряддя, на задній частині якого розташований підпис з текстом «ІНФОРМАЦІЯ_17». На наступному фото зображено чотири особи чоловічої статі, одягнені у військову форму. Особа, розташована праворуч, в центрі фото, ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На правій грудній частині військової форми крайньої справа особи розташована нашивка з текстом «Группа ОСОБА_28», на лівому рукаві форми розташована нашивка, ззовні схожа на нашивку ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_2». На передній частині фото розташовані бойові снаряди для гаубиць, на одному з яких розташований підпис з текстом «ІНФОРМАЦІЯ_17». На наступному фото зображена особа, ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На праві грудній частині військової форми ОСОБА_8 розташована нашивка з текстом «Группа ОСОБА_28», на лівій частині фото розташований вантажний військовий автомобіль з надписом на водійській двері «ІНФОРМАЦІЯ_17. Арт. батарея». На задній частині фото розташований прапор з текстом «Отдельная батальонно-тактическая группа ІНФОРМАЦІЯ_17. За отечество. За ОСОБА_23 ». На наступному фото зображено дві особи, де особа чоловічої статі одягнена у військову форму зразка зс рф, ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На правому рукаві ОСОБА_8 розташована нашивка з прапором терористичної організації «ДНР». На наступному фото зображено дві особи, де особа чоловічої статі, одягнена у військову форму зразка зс рф, ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На правому рукаві ОСОБА_8 розташована нашивка з прапором терористичної організації «ДНР». На наступному фото зображено дві особи, де крайня праворуч особа чоловічої статі, одягнена у військову форму, ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На фотографії ОСОБА_8 розташований біля гарматної установки. На наступному фото зображена особа чоловічої статі, одягнута у військову форму зразка зс рф, ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На наступному фото зображено три особи чоловічої статі, одягнені у військову форму зразка зс рф, де особа по центру ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на фото ОСОБА_8 розташований на танку. На наступному фото зображено три особи чоловічої статі, одягнені у військову форму зразка зс рф, де особа по центру ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на фото ОСОБА_8 розташований на танку з надписом «Ханжос». На наступному фото зображена особа чоловічої статі, одягнена у форму зразка зс рф, ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На фото ОСОБА_8 розташований на військовій техніці з надписами « АДРЕСА_2 ». На наступному фото зображена особа чоловічої статі, одягнена у військову форму зразка зс рф, ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На фото ОСОБА_8 розташований біля військової техніки з надписами « ІНФОРМАЦІЯ_12 ».

- протоколом огляду від 30.05.2019р. відповідно до якого здійснено вхід на інтернет-ресурс та в ході огляду статей, розміщених за інтернет адресами, серед інших нагород терорганізації «ДНР» було виявлено нагороди: медаль «Георгиевский крест», медаль «За оборону Славянска», медаль «За оборону Иловайска» та шеврони ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_2». Під час огляду фотозображень на диску DVD-R «NANOTEX» додаток протоколу огляду від 05.09.2019р., було встановлено, що серед інших нагород на військовій формі в яку одягнутий ОСОБА_8 містяться нагороди терорганізації «ДНР»: медаль «Георгиевский крест», медаль «За оборону Славянска», медаль «За оборону Иловайска» та шеврон ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_2».

- протоколом огляду від 13 травня 2019р. відповідно до якого здійснено вхід на інтернет-ресурс з метою огляду сторінки користувачів соціальної мережі «Вконтакте». В подальшому з використанням пошукового меню, шляхом введення відповідних критеріїв віднайдено інформацію про громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сторінка якої відповідає тій, яка була запропонована за введеним номером телефону для відновлення доступу. Вказана сторінка підписана під назвою « ОСОБА_22 ». В анкетних даних вказаної сторінки зазначені дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_11 », місце народження - м. Костянтинівка. На вказаному фото зазначена особа, ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній одягнений у військову форму зразка зс рф, на правому рукаві військової форми розташована нашивка з прапором т.зв. «Донецької Народної Республіки». В подальшому через контрольований аккаунт з посиланням та іменем « ОСОБА_24 » на сторінку ОСОБА_8 було відправлено повідомлення 06.05.2019 з текстом «Привет, поздравляю с Днём рождения, мирного неба, крепкого здоровья, достатка и семейного уюта!!!».Далі наводиться дослівний текст спілкування з ОСОБА_8 через контрольований аккаунт « ОСОБА_24 ».

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.03.2019р. відповідно до якого присутній свідок ОСОБА_13 заявив, що на фотознімку №4 фототаблиці №1 зображено чоловіка схожого на ОСОБА_8 , з яким свідок проходив службу в НЗФ «ІНФОРМАЦІЯ_2». ОСОБА_8 на фото на вигляд 35-40 років, має витягнуте лице, продовгуватий ніс. З осіб зображених на фототаблиці №2, ОСОБА_13 заявив, що на фотознімку №3 зображено чоловіка, схожого на ОСОБА_8 , з яким свідок проходив службу в НЗФ «ІНФОРМАЦІЯ_2». ОСОБА_8 на фото на вигляд 45-50 років, має витягнуте лице, продовгуватий ніс. Вказану особу свідок ОСОБА_13 впізнав по загальним рисам обличчя: формі обличчя, носа, розрізу очей.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.03.2019р. відповідно до якого присутній свідок ОСОБА_12 заявив, що на фотознімку №4 фототаблиці №1 зображено чоловіка схожого на ОСОБА_8 , з яким свідок проходив службу в НЗФ «ІНФОРМАЦІЯ_2». ОСОБА_8 на фото на вигляд 35-40 років, має витягнуте лице, продовгуватий ніс. З осіб зображених на фотознімку №3 фототаблиці №2 зображено чоловіка схожого на ОСОБА_8 , з яким свідок проходив проходив службу в НЗФ «ІНФОРМАЦІЯ_2». ОСОБА_8 на фото на вигляд 45-48 років, має витягнуте лице, продовгуватий ніс. Вказану особу свідок ОСОБА_12 впізнав по загальним рисам обличчя: формі обличчя, носа, приблизному вікові.

- копією протоколу огляду від 29.05.2019р. з якого вбачається, що здійснено вхід на інтернет-ресурс та переглянуто відеоматеріали, в ході чого встановлено, що «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «ІНФОРМАЦІЯ_3 батальйон ІНФОРМАЦІЯ_15 (військова частина НОМЕР_2 ) (колишня назва ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »)» має організовану структуру військового типу з притаманними їй ознаками, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну; у ньому проводиться військова, стройова та фізична підготовка; незаконно має на озброєнні придатні для використання вогнепальну зброю, вибухівку, мають у користуванні тяжке військове озброєння. Також, згідно з відео файлами учасникам вказаного підрозділу присвоюються військові звання та вони призначаються на військові посади. Крім того, згідно з відео файлами за «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «ІНФОРМАЦІЯ_3» батальйон 1 ІНФОРМАЦІЯ_13 (військова частина НОМЕР_2 )» закріплено окремі знаки розрізнення, бойовий прапор, бланки, печатки, військові квитки. Згідно з відео, керівниками вказаного підрозділу визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, які полягають в збройному опорі правоохоронним органам України і Збройним Силам України, знищенні їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєнні інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

Створення «Окремого мотострілецького гвардійського (штурмового) «Іловайського» батальйону ІНФОРМАЦІЯ_15 (військова частина НОМЕР_2 )» не передбачено жодними нормативно-правовими актами України.

Відповідно до повідомлення про підозру від 24.05.2019р. та рапорту слідчого в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області від 24.05.2019р., 24 травня 2019 року о 10 год. 33 хв. по телефону (з номеру НОМЕР_5 ) за допомогою месенджеру «Viber Out», встановленої на мобільний телефон марки «Meizu» було здійснено повідомлення гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який використовує номер НОМЕР_3 ), про підозру у кримінальному провадженні в участі у терористичній організації, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України та в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, та здійснено виклик ОСОБА_8 по телефону, як підозрюваного до СВ УСБУ в Житомирській області для проведення за його участю слідчих дій, а також роз`яснено йому наслідки неприбуття на виклик, передбачені ст.139 КПК України.

- протоколом огляду від 05.01.2018р., відповідно до якого було проведено огляд фотозображення документів, які мають значення для даного кримінального провадження щодо діяльності НЗШ-ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_2» терорганізації «ДНР».

- показами свідка ОСОБА_14 , який показав, що в 2019 році він був запрошений як свідок, коли громадянин ОСОБА_13 давав пояснення щодо його проходження служби в НЗФ «ІНФОРМАЦІЯ_2». Вказана особа впізнала на фото іншу особу та вказав, що вони разом служили в НЗФ «ІНФОРМАЦІЯ_2». Події були в Добропіллі, Донецької області. Інших подробиць він не пам`ятає, так як пройшло багато часу.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника щодо не надання стороною обвинувачення жодного доказу що саме ОСОБА_8 приймав участь в терористичній організації «ДНР» не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.

При цьому, всі фактичні дані у цьому провадженні, що досліджені судом, отримані стороною обвинувачення в цілому із застосуванням належної правової процедури, позаяк, виходять із належних процесуальних джерел, зібрані уповноваженими суб`єктами і у належному процесуальному порядку за наявності на те правових підстав.

Колегія суддів також визнає безпідставними посилання захисника на те, що обвинувальний акт не містить фактичних обставин кримінального правопорушення, щодо місця, часу та обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Зазначені вимоги закону, на переконання апеляційного суду, стороною обвинувачення було дотримано.

Відповідно до п.13. ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Європейський суд з прав людини зазначив, що: "Обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту» ( справа "Маттоціа проти Італії").

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно ст.337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Колегією суддів встановлено, що викладене судом формулювання обвинувачення відповідає формулюванню обвинувачення, яке міститься в обвинувальному акті, при цьому в самому обвинувальному акті зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч.2 ст.291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, так як слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення, які є зрозумілими та містять дані про кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , в тому числі час, місце, спосіб та інші обставини їх вчинення.

Так, в обвинувальному акті чітко вказано спосіб участі ОСОБА_8 у терористичній організації «ДНР», що полягало у вступі до не передбаченого законом збройного формування ІНФОРМАЦІЯ_14 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_15 (військова частина НОМЕР_1 )», яка в подальшому перейменована в «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «ІНФОРМАЦІЯ_3» батальйон 1 ІНФОРМАЦІЯ_13 (військова частина НОМЕР_2 )», у складі якого ОСОБА_8 діючи на посаді командира гармати гаубично-артилерійського взводу та в період з 2014 року по час затвердження обвинувального акту, перебуваючи на території Донецької області, та брав участь у його діяльності відповідно до визначених за ним обов`язків: чинив збройний опір та незаконно протидіяв виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил (далі - АТО та ООС), шляхом безпосередньої участі у бойових діях проти них; здійснював бойові чергування на позиціях «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «ІНФОРМАЦІЯ_3» батальйон ІНФОРМАЦІЯ_18; здійснював оборону Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» та у місцях його постійної дислокації; брав участь у проведенні військової, стройової та фізичної підготовки вказаного не передбаченого законом збройного формування; брав участь у заходах по нагородженню учасників «Окремого мотострілецького гвардійського (штурмового) «Іловайського» батальйону ІНФОРМАЦІЯ_15 (військова частина НОМЕР_2 )» за ведення бойових дій проти сил АТО та ООС на території Донецької області.

Крім того, апеляційний суд враховує, що в силу положень ст.314 КПК України сторона захисту мала можливість заявити клопотання про незрозумілість та неконкретність такого обвинувачення під час підготовчого провадження у суді, проте таке питання не піднімала.

Всі досліджені у цьому провадженні докази, як кожен окремо, так і у їх сукупності, підтверджують обставини, що регламентовані ст.91 КПК України щодо події кримінального правопорушення (його часу, місця, способу, обставин його вчинення), причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованих йому діянь, його винуватості, форми вини, та водночас дають достатнє уявлення щодо усіх елементів і ознак інкримінованих ОСОБА_8 у даному провадженні кримінальних правопорушень.

Не знайшли свого підтвердження апеляційні доводи захисника про не врахування судом першої інстанції інформації на підтвердження належності аккаунту з якого відбувалось копіювання інформації саме обвинуваченому ОСОБА_11 , розмова відбувалась саме з обвинуваченим, а не іншою особою, електронну адресу та номер телефону з якого здійснювався вхід до інтернет- мережі під час створення вказаної сторінки, належності мобільного телефону за номером НОМЕР_3 саме обвинуваченому, а не іншій особі.

Вказані доводи апелянта спростовуються вищенаведеними доказами, а саме: протоколом огляду веб-сторінки соціальної мережі «Вконтакте» від 05.02.2019, яка належить обвинуваченому ОСОБА_10 . В ході огляду сторінки, установлено дату народження обвинуваченого « ІНФОРМАЦІЯ_1 », місце народження «м. Константинівка», що відповідає установленим у ході розслідування фактичним даним обвинуваченого. Також, оглянуто фотозображення ОСОБА_9 зі зброєю у військовій формі з нашивкою «ІНФОРМАЦІЯ_2», наявними типу військовими нагородами, а також фотографії з іншими учасниками незаконного збройного формування та поруч з військовою технікою, зокрема з написами «На Львів», «На Київ». Зазначені відео та фотоматеріали були скопійовані на оптичний диск та безпосередньо досліджені у суді.

Висновком експерта № 15/4 від 04.03.2019 за результатами отримання указаних фотозображень судовим експертом за результатами проведення портретної експертизи, надано висновок про те, що на представлених для дослідження фото матеріалах та документах для отримання паспорта громадянина України зображена одна і та ж особа, а саме особа ОСОБА_25 .

Також спростовуються такі доводи протоколом огляду веб-сторінки соціальної мережі «Вконтакте» від 13.05.2019, яка належить обвинуваченому ОСОБА_10 . В ході огляду сторінки, який відбувався через контрольований акаунт під ім`ям « ОСОБА_24 », та повторно підтверджено дату народження обвинуваченого « ІНФОРМАЦІЯ_1 », місце народження «м. Константинівка», установлено його номер мобільного телефону, а саме НОМЕР_3 . Також, у ході особистого листування підтверджено, що з указаного аккаунту під ім`ям « ОСОБА_26 » спілкується саме обвинувачений. Зазначені відео та фотоматеріали були скопійовані на оптичний диск та безпосередньо досліджені у суді.

Рапортом старшого слідчого СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_27 від 24.05.2019 відповідно до якого 24.05.2019 ОСОБА_11 саме за раніше установленим слідством номером мобільного телефону НОМЕР_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України. При дослідженні звукозапису розмови слідчого та обвинуваченого, який записаний на оптичний носій інформації та долучений як додаток до рапорту, установлено, що при ній ОСОБА_16 жодним чином не заперечував своєї особи та не спростовував свої участі в терористичній організації.

Крім того, особа обвинуваченого ОСОБА_16 підтверджується протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.03.2019 за участі свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та понятих, за результатами яких останні впізнали особу обвинуваченого ОСОБА_9 , як такого з яким проходили службу в «ІНФОРМАЦІЯ_2» до яких долучено довідки, де зазначено номер під яким знаходився ОСОБА_15 .

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування правильно встановлено особу обвинуваченого, а вказані докази отримані відповідно до чинного законодавства, та вважати їх недопустимими, стороною захисту апеляційному суду не надано.

З цих же обґрунтувань колегія суддів відхиляє твердження захисника ОСОБА_7 з приводу наявності обґрунтованого сумніву факту повідомлення ОСОБА_8 про підозру у даному кримінальному провадженні, виклику для проведення слідчих дій, роз`яснення наслідків не прибуття за викликом слідчого та направлення смс-повідомлень ОСОБА_8 , оскільки не персоналізовано особу ОСОБА_8 та жодних доказів не надано.

Так, згідно ч.1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч.1 ст.278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок вручення повідомлення передбачено статтею 135 КПК України, згідно якої особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно матеріалів кримінального провадження, 24.05.2019 року у відповідності до вимог ст.ст.276, 278 КПК України ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.258-3 та ч.2 ст.260 КК України.

Зокрема, 24 травня 2019 року о 10 год. 33 хв. по телефону (з номеру НОМЕР_5 ) за допомогою месенджеру «Viber Out», встановленої на мобільний телефон марки «Meizu» було здійснено повідомлення гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за раніше установленим слідством номером мобільного телефону НОМЕР_3 , що підтверджується рапортом старшого слідчого СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_27 від 24.05.2019 та звукозаписом розмови слідчого та обвинуваченого, який записаний на оптичний носій інформації та долучений як додаток до рапорту, установлено, що при ній ОСОБА_16 жодним чином не заперечував своєї особи та не спростовував свої участі в терористичній організації.

Будь-яких сумнівів щодо приналежності номеру телефону саме ОСОБА_8 , та належного повідомлення його про підозру, з урахуванням специфіки спеціального досудового розслідування та судового провадження (in absentia), в апеляційного суду не виникає.

Колегія суддів визнає безпідставними доводи апелянта про проведення слідчої (розшукової) дій оперативним працівником УСБУ в Житомирській області, який не входив до складу групи слідчих, оскільки, згідно ст.39 КПК України, керівником слідчого підрозділу визначається лише слідчий чи група слідчих, яка здійснюватиме розслідування. Співробітники ж оперативних підрозділів проводили вищевказані слідчі дії на підставі доручення слідчого, що підтверджується матеріалами провадження.

Надуманими є й доводи апеляційної скарги захисника про недопустимість як доказу протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 березня 2019 року із свідком ОСОБА_12 та протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 березня 2019 року із свідком ОСОБА_13 , які серед осіб, зображених на фотознімках впізнали ОСОБА_8 , як особу яка проходила «військову службу у НЗС «ІНФОРМАЦІЯ_2», оскільки в судовому засіданні вказані свідки не допитувалися з приводу обставин справи.

В цій частині колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Пред`явлення особи для впізнання - це самостійна слідча дія, яку проводять з метою встановлення тотожності, подібності або відмінності наданої для спостереження і сприйняття особи з тими, яких свідок, потерпілий, підозрюваний або обвинувачений сприймав як очевидець за певних обставин розслідуваної події.

Процесуальний порядок пред`явлення особи для впізнання як самостійної слідчої дії визначений у ст.228 КПК України.

Про проведення пред`явлення для впізнання складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу, у якому докладно зазначаються ознаки, за якими особа впізнала особу, річ чи труп, або зазначається, за сукупністю яких саме ознак особа впізнала особу, річ чи труп (ч.1 ст.231 КПК України).

Перевіряючи доводи захисника щодо недопустимості як доказу протоколів впізнання за фотознімками від 15 березня 2019 року за участю свідка ОСОБА_12 та від 22 березня 2019 року за участю свідка ОСОБА_13 , колегія суддів, дослідивши вказані докази, вважає, що дані протоколи відповідають вимогам ст.ст.228, 231 КПК України, будь-яких зауважень та доповнень до протоколів не надходило, а відтак зазначені протоколи є належним та допустимим доказом та обґрунтовано покладено в основу обвинувального вироку суду.

При цьому фактичні дані вказаного протоколу були оцінені судом як самостійне джерело доказів, отриманих у ході проведення слідчої дії, передбаченої ст.228 КПК України, а отже, посилання захисника про недопустимість цих доказів з огляду на те, що не було допитано в суді першої інстанції свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , є безпідставними.

Разом з тим, КПК України не містить норми, яка б передбачала обов`язок безпосереднього допиту особи в судовому засіданні для визнання протоколу проведення впізнання особи допустимим доказом, оскільки відповідно до вимог ст.84 КПК України показання та протокол пред`явлення для впізнання є самостійними процесуальними джерелами доказів.

Крім того, судом першої інстанції допитано в якості свідка ОСОБА_14 який пояснив, що в 2019 році він був запрошений як свідок, коли громадянин ОСОБА_13 давав пояснення щодо його проходження служби в НЗФ «ІНФОРМАЦІЯ_2». Вказана особа впізнала на фото іншу особу та вказав, що вони разом служили в НЗФ «ІНФОРМАЦІЯ_2». Події були в Добропіллі, Донецької області. Інших подробить він не пам`ятає, так як пройшло багато часу.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що окрім протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в матеріалах кримінального провадження наявні інші докази, які не є похідними від протоколу пред`явлення особи для впізнання, та які підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинах.

Також суд апеляційної інстанції враховує правову позицію Верховного Суду, зазначену у постанові суду від 09 листопада 2021 року (справа №281/128/19, провадження № 51-4536км19), відповідно до якої доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) винуватості особи.

Всі досліджені у цьому провадженні докази, як кожен окремо, так і у їх сукупність, підтверджують обставини, що регламентовані ст.91 КПК України щодо події кримінального правопорушення (його часу, місця, способу, обставин його вчинення), причетності обвинуваченого до учинення інкримінованих йому діянь, його винуватості, форми вини, та водночас дають повне уявлення щодо усіх елементів і ознак інкримінованих ОСОБА_8 у даному провадженні кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, на думку апеляційного суду, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Веренцов проти України» від 11 липня 2013 року), підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 за обставин, викладених ним у апеляційний скарзі, відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 30 серпня 2023 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді :