Справа № 344/8255/20
Провадження № 11-кп/4808/507/23
Категорія ст. 190 ч.4 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Кукурудз
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

03 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя - доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 на (усну) ухвалу Богородчанського районного суду Івано Франківської області від 22.08.2023 року,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Богородчанського районного суду від 22 серпня 2023 року судове засідання у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2,3,4 ст. 190, ч.3,4 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 209 КК України, ОСОБА_5 за ч.2,3,4 ст. 190, ч.3,4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 за ч.2,3,4, ст. 190, ч.3,4, ст. 191 ч.1 ст. 366, ч.2 ст.209 КК України призначене на 10 год. 30 хв. 31.08.2023 року, провести в режимі відеоконференції з Галицьким районним судом міста Львова.

З матеріалів оскарженої ухвали вбачається, що під час судового розгляду 22.08.2023 року потерпіла ОСОБА_3 заявила клопотання про визнання її представником кредитної спілки «Християнська злагода». Суд першої інстанції на місці ухвалив відмовити в задоволенні даного клопотання, за безпідставністю, оскільки такі клопотання раніше заявлялися та у їх задоволені судом першої інстанції було відмовлено.

На вказане рішення суду потерпіла ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Дослідивши апеляційну скаргу та матеріали судової справи, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_3 на ухвалу Богородчанського районного суду Івано Франківської області від 22 серпня 2023 року, слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 392 ч.1 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судом першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про право на оскарження рішень слідчих суддів, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Виходячи із системного тлумачення низки положень КПК України, ухвала про призначення судового розгляду до вказаного переліку не входить, та в апеляційному порядку оскарженню не підлягають.

За наведених вище обставин, оскаржуване рішення суду першої інстанції не може бути предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК України.

Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема цей Суд у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що у спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції в ухвалі від 22 серпня 2023 року також зазначено, що дана ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За таких обставин, враховуючи те, що потерпілою ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у відкритті апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 392, 399, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_3 на (усну) ухвалу Богородчанського районного суду Івано Франківської області від 22 серпня 2023 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_3 , разом з апеляційною скаргою.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду.

Суддя ОСОБА_2