Вирок

Іменем України

02.02.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000198 від 08.03.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Львова, із середньою спеціальною освітою, одруженої, не працюючої, раніше неодноразово судимої, останній раз вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.12.2023 року за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2023 року близько 07:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля скверу «Кінескоп», що розташований на перехресті вулиці Героїв УПА з вулицею Кульпарківська у м. Львові, на дорозі знайшла банківську картку № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів), емітентом якої є ПАТ «ПриватБанк», яка була втрачена 03.03.2023 року близько 21:00 год. її власником ОСОБА_6 при невстановлених в ході розслідування обставинах, на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду. Після цього ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що в силу вимог ст. 1 Закону України "Про інформацію" № 2657-ХІІ від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" № 2346-ІІІ від 05 квітня 2001 року, ч.4 ст.51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" № 2121-ІІІ від 7 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, та примітки до ст.358 Кримінального кодексу України, банківська картка являється офіційним документом, а тому, діючи з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення шляхом незаконного таємного викрадення чужого майна у вигляді грошових коштів власника, не вчинила жодних дій щодо встановлення власника такого платіжного засобу для її повернення, а незаконно заволоділа банківською карткою для її подальшого використання. Крім цього, ОСОБА_4 , будучи раніше притягнутою до кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 185 КК України, розуміючи, що указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалася, 04.03.2023 року о 07:09 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Новий Градус», що по вул. Кульпарківська, 166 у м. Львові, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, передбачаючи негативні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, діючи умисно, використовуючи раніше знайдену банківську карту № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена її власником ОСОБА_6 03.03.2023 року близько 21:00 год. при невстановлених в ході розслідування обставинах та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є ПАТ «Приват Банк», не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 402 грн., розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку двома платежами за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди в сумі 402 грн.

Також ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалася, 04.03.2023 року о 07:29 год., перебуваючи у приміщенні магазину «АТБ», що по вул. Володимира Великого, 113 у м. Львові, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, передбачаючи негативні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, діючи умисно, використовуючи раніше знайдену банківську карту № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена її власником ОСОБА_6 03.03.2023 року близько 21:00 год. при невстановлених в ході розслідування обставинах та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є ПАТ «Приват Банк», не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 969 грн., розпорядившись коштами на власний розсуд, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал двома платежами, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 969 грн.

Окрім цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалася, 04.03.2023 року о 07:38 год., перебуваючи у приміщенні магазину «М`ясна Імперія», що по вул. Володимира Великого, 111 у м. Львові, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, діючи умисно, використовуючи раніше знайдену банківську карту № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена її власником ОСОБА_6 03.03.2023 року близько 21:00 год. при невстановлених в ході розслідування обставинах та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є ПАТ «Приват Банк», не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 911,94 грн., розпорядившись коштами на власний розсуд, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал двома платежами, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 911,94 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалася, 04.03.2023 року о 07:45 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Напої та Тютюн», що по вул. Володимира Великого, 111 у м. Львові, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, діючи умисно, використовуючи раніше знайдену банківську карту № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена її власником ОСОБА_6 03.03.2023 року близько 21:00 год. при невстановлених в ході розслідування обставинах та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є ПАТ «Приват Банк», не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 907 грн., розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через РОЅ-термінал двома платежами, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 907 грн.

Також ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалася, 04.03.2023 року о 08:36 год., перебуваючи у приміщенні магазину «NUTS», що по вул. Володимира Великого, 58 у м. Львові, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, діючи умисно, використовуючи раніше знайдену банківську карту № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена її власником ОСОБА_6 03.03.2023 року близько 21:00 год. при невстановлених в ході розслідування обставинах та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є ПАТ «Приват Банк», не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 270 грн., розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 270 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалася, 04.03.2023 року о 08:48 год., перебуваючи у приміщенні АЗС «ОККО», що по вул. Володимира Великого, 58 у м. Львові, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, діючи умисно, використовуючи раніше знайдену банківську карту № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена її власником ОСОБА_6 03.03.2023 року близько 21:00 год. при невстановлених в ході розслідування обставинах та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є ПАТ «Приват Банк», не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 575,70 грн., розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал трьома платежами, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди в сумі 757,70 грн.

Окрім цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що указом Президента України «Про введения воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалася, 04.03.2023 року о 09:16 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Prostor», що по вул. Городоцька, 67 у м. Львові, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, діючи умисно, використовуючи раніше знайдену банківську карту № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена її власником ОСОБА_6 03.03.2023 року близько 21:00 год. при невстановлених в ході розслідування обставинах та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є ПАТ «Приват Банк», не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 462,31 грн., розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 462,31 грн.

Також ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалася, 04.03.2023 року о 09:44 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Король Напоїв», що по вул. Богдана Хмельницького, 76 у м. Львові, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, діючи умисно, використовуючи раніше знайдену банківську карту № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена її власником ОСОБА_6 03.03.2023 року близько 21:00 год. при невстановлених в ході розслідування обставинах та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є ПАТ «Приват Банк», не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 900 грн., розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал двома платежами, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 900 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 з корисливих мотивів привласнила офіційний документ, тобто вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.357 КК України, а також скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, визнала повністю, надала детальні показання про мотиви та обставини їх вчинення Пояснила, що в березні 2023 року, точної дати не пригадує, ймовірно 04.03.2023 року, близько 07.00 год. ранку вона йшла по вул. Героїв УПА у м. Львові та по дорозі знайшла банківську картку «ПриватБанк», яку підібрала, та спочатку хотіла віднести її в банк, але, подумавши, зрозуміла, що може перевірити наявність на ній коштів та, у випадку її ліквідності, придбати собі товари. А тому, разом з цією карткою вона попрямувала до вул. Володимира Великого у м. Львові, де в магазинах «ОККО-Драйв», АТБ та спеціалізованому м`ясному магазині і магазині напоїв придбала продукти харчування, в тому числі сир, ковбаси, молоко, йогурти, дитяче харчування, фрукти тощо. Також з використанням банківської картки, яку вона знайшла, придбала алкогольні напої і блок сигарет, які в подальшому продала, а виручені кошти потратила на свої потреби. 08.03.2023 року за місцем її проживання була виявлена працівниками поліції, яким віддала привласнену платіжну картку. Розуміє, що вчинила неправильно, у скоєному кається, просила врахувати, що на час скоєння злочину вона не мала роботи, також роботу втратив її чоловік, водночас на утриманні в них перебувало троє дітей. Усвідомлює, що в державі введено воєнний стан, готова понести покарання та відшкодувати заподіяні збитки. Водночас заявлений потерпілим цивільний позов визнала частково, а саме не заперечила щодо відшкодування матеріальної шкоди потерпілому в повному обсязі, водночас вважає заявлений цивільним позивачем розмір моральної шкоди необґрунтованим.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій одночасно вказав про підтримання ним заявленого цивільного позову, а також про покладення в питаннях призначення покарання на розсуд суду.

З урахуванням поданої потерпілим заяви, положень ст.ст.325, 326 КПК України, думки учасників провадження, які вважають за можливе розгляд справи здійснювати за відсутності вказаного потерпілого, який до суду не з`явився та у поданій заяві висловив свою позицію щодо розгляду справи і заявленого ним у кримінальному провадженні цивільного позову, на якому наполягає, без його участі, визнання обвинуваченою факту заподіяння шкоди, суд ухвалив розгляд справи проводити без участі потерпілого, оскільки це не перешкоджає встановленню обставин під час судового розгляду.

Крім повного визнання винуватості, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України повністю підтверджується також безпосередньо дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 08.03.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_6 звернувся до органу поліції і просив вжити заходів до невідомої йому особи, яка 04.03.2023 року здійснила розрахунок грошовими коштами із його банківської картки «ПриватБанк» №НОМЕР_1 , яку він втратив 03.03.2023 року близько 21.00 год. навпроти магазину «АТБ» по вул. Героїв УПА у м. Львові;

-заявою ОСОБА_6 від 08.03.2023 року, якою ним долучено до матеріалів кримінального провадження виписку про рух коштів по банківській картці №НОМЕР_1 ;

-випискою по рахунку «ПриватБанк», згідно якої рахунок №НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 та по такому 04.03.2023 року відбувалось списання коштів на користь магазинів «Новий Градус», АТБ, «М`ясна Імперія», «Напої та Тютюн», «NUTS», «ОККО», «Король Напоїв»;

-протоколом огляду місця події від 08.03.2023 року, згідно якого ОСОБА_4 добровільно видала працівникам поліції наявну в неї банківську картку №НОМЕР_1 ;

-постановою старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 від 08.03.2023 року, відповідно до якої банківську картку «ПриватБанк» №НОМЕР_1 , належну ОСОБА_6 та яку вилучено у ОСОБА_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні;

-заявою ОСОБА_4 від 08.03.2023 року, відповідно до якої остання видала працівникам поліції свій верхній одяг та взуття, у які вона була одягнута 04.03.2023 року;

-протоколом огляду предметів від 08.03.2023 року, згідно якого слідчим оглянуто виданий ОСОБА_4 одяг та взуття, зокрема кросівки червоного кольору «Nike», чорну безрукавку з емблемою «Nike», а також жіночу сумку через плече;

-постановою старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області В. Ракочія від 08.03.2023 року, відповідно до якої оглянутий одяг та речі (кросівки, безрукавку, жіночу сумку) визнано речовими доказами у справі;

-протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 08.03.2023 року, згідно якого вилучено записи з камер відеоспостереження ТЦ «Ашан» у м. Львові за 04.03.2023 року;

-протоколом огляду предметів від 09.03.2023 року, відповідно до якого слідчим оглянуто вилучений із ТЦ «Ашан» відеозапис, на якому зафіксовано як особа жіночої статі, яка одягнена у червоні кросівки, чорну безрукавку та червону сумку через плече перебувала в приміщенні супермаркету, а в подальшому здійснила оплату за товар банківською карткою через POS-термінал;

- протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 08.03.2023 року, згідно якого вилучено записи з камер відеоспостереження АЗС «ОККО» у м. Львові за 04.03.2023 року;

-протоколом огляду предметів від 09.03.2023 року, відповідно до якого слідчим оглянуто вилучений із АЗС «ОККО» відеозапис, на якому зафіксовано як особа жіночої статі, яка одягнена у червоні кросівки, чорну безрукавку та червону сумку через плече перебувала в приміщенні супермаркету, а в подальшому здійснила оплату за товар банківською карткою через POS-термінал;

-протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 08.03.2023 року, згідно якого вилучено записи з камер відеоспостереження магазину «Prostor» у м. Львові за 04.03.2023 року;

-протоколом огляду предметів від 09.03.2023 року, відповідно до якого слідчим оглянуто вилучений із магазину «Prostor» відеозапис, на якому зафіксовано як особа жіночої статі, яка одягнена у червоні кросівки, чорну безрукавку та червону сумку через плече перебувала в приміщенні супермаркету, а в подальшому здійснила оплату за товар банківською карткою через POS-термінал;

-протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 08.03.2023 року, згідно якого вилучено записи з камер відеоспостереження магазину «Напої та Тютюн» у м. Львові за 04.03.2023 року;

-протоколом огляду предметів від 09.03.2023 року, відповідно до якого слідчим оглянуто вилучений із магазину «Напої та Тютюн» відеозапис, на якому зафіксовано як особа жіночої статі, яка одягнена у червоні кросівки, чорну безрукавку та червону сумку через плече перебувала в приміщенні супермаркету, а в подальшому здійснила оплату за товар банківською карткою через POS-термінал;

-протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 08.03.2023 року, згідно якого вилучено записи з камер відеоспостереження магазину «АТБ» у м. Львові за 04.03.2023 року;

-протоколом огляду предметів від 09.03.2023 року, відповідно до якого слідчим оглянуто вилучений із магазину «АТБ» відеозапис, на якому зафіксовано як особа жіночої статі, яка одягнена у червоні кросівки, чорну безрукавку та червону сумку через плече перебувала в приміщенні супермаркету, а в подальшому здійснила оплату за товар банківською карткою двома платежами через POS-термінал;

-протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 08.03.2023 року, згідно якого вилучено записи з камер відеоспостереження магазину «Новий Градус» у м. Львові за 04.03.2023 року;

-протоколом огляду предметів від 09.03.2023 року, відповідно до якого слідчим оглянуто вилучений із магазину «Новий Градус» відеозапис, на якому зафіксовано як особа жіночої статі, яка одягнена у червоні кросівки, чорну безрукавку та червону сумку через плече перебувала в приміщенні супермаркету, а в подальшому здійснила оплату за товар банківською карткою двома платежами через POS-термінал.

Оцінюючи здобуті у кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази суд зазначає, що вищевикладені докази встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та отримані у порядку, встановленому КПК України.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 21.10.2011 року у справі «Коробова проти України», відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», який ґрунтується на достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновках.

Дослідженими доказами, на переконання суду, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, доведена повністю. Дані докази є допустимими, належними та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй діянь. Такі є взаємопов`язаними та несуперечливими, адже ОСОБА_4 чітко ідентифікована за одягом, в який була одягнута на час вчинення усіх епізодів крадіжок та сам факт вчинення таких зафіксовано на відеозаписах з камер відео спостереження торгових магазинів. За наведених обставин жодних сумнівів у доведеності вини ОСОБА_4 у суду немає.

Отже, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 з корисливих мотивів привласнення офіційного документу (банківської картки потерпілого ОСОБА_6 ), тобто кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, а також скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчинених нею кримінальних правопорушень, з яких те, що кваліфіковане за ч.1 ст.357 КК України, з урахуванням положень ст.12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків, інші, передбачені ч.4 ст.185 КК України, - до тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, мету їх вчинення, зокрема бажання наживи та збагачення за чужий рахунок, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючих обставин, якими суд визнає щире каяття обвинуваченої, наявність на її утриманні трьох малолітніх дітей, особу ОСОБА_4 , яка раніше судима за вчинення протиправних посягань на приватну власність, кількість епізодів незаконного заволодіння чужим майном, що свідчить про схильність обвинуваченої до вчинення кримінальних правопорушень проти власності, а також приймає до уваги те, що обвинувачена за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Тому, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеру і ступеня їх суспільної небезпеки, кількості епізодів злочинної діяльності, даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка заподіяну потерпілому ОСОБА_6 шкоду не відшкодувала, останній слід призначити покарання у виді позбавлення волі. Водночас наявність пом`якшуючих відповідальність обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність у неї трьох малолітніх дітей дають підстави суду визначити таке покарання на рівні мінімальної межі, передбаченої санкціями статті (частин статті) КК України, за якими ОСОБА_4 обвинувачується.

При цьому, суд не може вважати обґрунтованими посилання захисника на те, що на стороні обвинуваченої ОСОБА_4 наявна така пом`якшуюча покарання обставина, як вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, адже жодних доказів наявності таких обставин в сім`ї обвинуваченої не представлено. Крім цього, суд звертає увагу сторони захисту на те, що вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин (п. 5 ч. 1 ст. 66 КК) пом`якшує покарання, якщо кримінальне правопорушення вчиняється під впливом особистих (хвороба), сімейних (загибель близьких) чи інших (складні житлові умови) обставин, які несприятливо склалися для винного. Зазначені чинники визнаються обставинами, які пом`якшують покарання, лише за умов, якщо вони: а) виникли не з вини самої особи, яка вчинила злочин; б) були дійсно тяжкими, а не є такими лише на думку самого винного; в) обумовили вчинення ним кримінального правопорушення. Отже, суд має встановити наявність зв`язку між цими обставинами і вчиненим кримінальним правопорушенням, характер якого свідчить, що наявні на боці винного тяжкі обставини значною мірою обумовили вчинення ним кримінального правопорушення. Відсутність такого зв`язку виключає можливість визнання зазначених обставин такими, що пом`якшують покарання. У даному випадку встановлено, що дійсно ОСОБА_4 має на утриманні трьох малолітніх дітей віком дванадцять, вісім і три роки, однак, сам по собі цей факт, який уже врахований судом як пом`якшуюча покарання обставина, та непрацевлаштованість обвинуваченої і її чоловіка не може свідчити про складні сімейні обставини, адже жодних перешкод для працевлаштування осіб, які є цілком працездатними, немає. Таким чином, обставини матеріального забезпечення сім`ї повністю перебувають у сфері відповідальності обвинуваченої та її чоловіка, які, не маючи протипоказань до роботи, не вжили заходів для пошуку такої і належного працевлаштування. Водночас не може залишатися поза увагою суду те, що обвинувачена в судовому засіданні підтвердила, що її діти повністю забезпечені, мають необхідне харчування, одяг, приладдя, відвідують школу. А тому, підстав вважати, що ймовірні тимчасові матеріальні труднощі сім`ї виникли об`єктивно, а не внаслідок бездіяльності самої обвинуваченої та її чоловіка, немає. Також підлягає врахуванню те, що згідно відомостей про наявність попередніх судимостей ОСОБА_4 неодноразово вчиняла кримінальні правопорушення, пов`язані з посяганням на приватну власність, навіть після застосування до неї покарання з іспитовим строком розширила географію таких не тільки на Львівську, а й Тернопільську та Івано-Франківську області, що свідчить про свідомий вибір обвинуваченої на зайняття злочинним промислом і влаштування власного життя за рахунок доходів від вчинення кримінальних правопорушень. Про це, зокрема, свідчить й те, що значна частина викрадених у ОСОБА_6 коштів була витрачена обвинуваченою на придбання, зокрема, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд приймає до уваги те, що остання вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 26.04.2023 року у справі №466/1235/23 ОСОБА_4 була засуджена за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та призначенням іспитового строку тривалістю 1 рік. В подальшому вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 06.10.2023 року у справі №599/1929/23 ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України та врахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 26.04.2023 року до остаточного покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Після цього вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.12.2023 року у справі №344/20028/23 ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

З урахуванням того, що нові кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_4 засуджується у даному кримінальному провадженні, вчинено до постановлення вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.12.2023 року, остаточне покарання обвинуваченій підлягає визначенню із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України.

У даному кримінальному провадженні запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

У справі потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, в якому цивільний позивач просить стягнути з ОСОБА_4 5597,98 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.

Вирішуючи питання заявленого цивільного позову, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, а також того, що завдання кримінальними правопорушеннями потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди повністю визнано обвинуваченою, стороною захисту не оспорюється, наявні підстави для задоволення цивільного позову в цій частині, проте частково, беручи до уваги те, що потерпілий ОСОБА_6 у своєму позові визначив таку шкоду у розмірі 5597,98 грн., хоча згідно досліджених в судовому засіданні доказів такий розмір сумарно становить 5579,95 грн.

Водночас, що стосується завданої моральної шкоди, то суд вважає, що наведена вимога також підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

На думку суду, внаслідок злочинних дій обвинуваченої ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 безумовно спричинено моральну шкоду, останній зазнав моральних страждань та вимушений був вживати заходів для відвернення негативних наслідків, завданих протиправними діями обвинуваченої. Так, із встановлених в судовому засіданні обставин слідує, що банківською карткою потерпілого обвинувачена неодноразово розраховувалась у торгових точках, спричиняючи цим збитки для потерпілого, з власності якого у протиправний спосіб вибули грошові кошти. В подальшому жодного відшкодування потерпілий від обвинуваченої не отримав, вимушений був звертатися до суду з позовною заявою про стягнення коштів, неодноразово прибувати у підготовчі судові засідання, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації власного життя та спричиняло для нього моральні переживання за те, що він став жертвою кримінального правопорушення.

Водночас суд не може погодитися з доводами потерпілого у його позовній заяві про те, що заявлений ним розмір моральної шкоди в сумі 2000 грн. є об`єктивним, адже саме такий розмір моральної шкоди належним чином потерпілим не обґрунтовано. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що заявлений потерпілим цивільний позов в частині відшкодування завданої кримінальними правопорушеннями моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 1000 грн., яка є справедливою та належною сатисфакцією моральних страждань, що їх зазнав потерпілий внаслідок скоєння кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

У справі наявні підстави для застосування приписів ст.174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання:

-за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити таке у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.12.2023 року та покарання, визначеного за цим вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, частково відбуте нею покарання у виді позбавлення волі за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.12.2023 року у справі №344/20028/23 з часу початку строку його відбування до часу приведення нового вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями, - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) 5579 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 95 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) 1000 (одну тисячу) гривень 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 09.03.2023 року на банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

Речові докази: 1) банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка згідно квитанції №00710 передана на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, - повернути потерпілому ОСОБА_6 ; 2) кросівки червоного кольору «Nike», чорну безрукавку з емблемою «Nike», а також жіночу сумку через плече червоного кольору, передані на відповідальне зберігання обвинуваченій, - залишити у власності ОСОБА_4 ; 3) 6 DVD-R дисків з відеофайлами із камер відеонагляду магазинів - залишити при матеріалах кримінального провадження (в матеріалах судової справи).

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення скерувати обвинуваченій та вручити прокурору.

Суддя ОСОБА_1