612/784/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Близнюки Харківської області, громадянина України, з не повною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16 вересня 2015 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 26.09.2016 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 12.04.2017 Барвінківським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі, 28.05.2019 звільнений за ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.05.2019 умовно достроково на строк 1 рік 1 місяць 17 днів; 20.07.2020 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ст.. 395 КК із застосуванням ч.ч.1, 2 ст. 70, ч.5 ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, 20.09.2021 року звільнений з Харківської ВК по відбуттю терміну покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

На початку травня 2023 року, більш точної дати встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану в Україні, який введено вдію відповідно до Указу Президент України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом № 2102- IX від 24.02.2022, строком на 30 діб, строк дії якого був неодноразово продовжений, у тому числі до 18.08.2023 року згідно із Указом Президент України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 254/2023 від 01.05.2023 року, затвердженого Законом № 3057-ІX від 02.05.2023, будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, маючи умисел на викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи повторно, умисно, таємно і протиправно, з корисливих мотивів, знаючи, що в Україні введено воєнний стан, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, проник в приміщення гаража ОСОБА_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме електричний перфоратор марки «Makita HR 2600» вартістю 1 365 грн.

Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому па загальну суму 1 365 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 19.09.2023, близько 13:30, знаходився поблизу залізничного вокзалу станції Близнюки за адресою: Харківська область, Лозівський район, Близнюківська ТГ, смт. Близнюки, вул. Свободи, буд. 3, де зустрів раніше не знайомого ОСОБА_6 . Нa ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдав ОСОБА_6 два удари долонею руки та два удари кулаком руки в область лівої частини обличчя.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: забитої-рваної рани червоної кайми верхньої губи з ліва у кута рота та слизової оболонки, згідно п.2.3.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, за ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження.

Окрім цього, ОСОБА_4 19.09.2023, близько 14:00 години знаходячись в приміщенні домоволодіння ОСОБА_7 розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де останній відпочивав на ліжку, в цей час у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдав лежачому на ліжку ОСОБА_7 близько п`яти ударів кулаками рук в область голови та рук та декілька ударів ногами по тулубу.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: садна в правій тім`яній області, на кінчику носа переважно з права, ділянки зсадження по розгинальній і згинальній поверхнях правого передпліччя у нижній третині, синці в правій та лівій навколо очних областях поширюються на спинку носа, згідно п.2.3.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, за ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування у вчинені ним діяннях, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлені обвинувачення. Пояснив про обставини справи, як викладено вище у вироку.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень.

Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначених кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

- два епізоди за ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує відсутність обтяжуючих обставин відповідно ст. 67 КК України. Щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують його покарання.

Згідно класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 125 КК України (два епізоди) відносяться до кримінальних проступків, а за ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання характеризується формально позитивно, не одружений, офіційно не працевлаштований.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує, що ним скоєно тяжкий злочин та кримінальні проступки, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень: у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 ч. 1 ст. 125 та ч. 4 ст. 185 КК України суд керується правилами призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, передбаченими ч.ч.1, 2 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, дійшовши висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діянь, тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, відшкодовану матеріальну шкоду потерпілому за епізодом крадіжки, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обставини, що обтяжує покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 , передбачені ст.76 КК України.

Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує те, що ОСОБА_4 засуджується до покарання з іспитовим строком, отже, суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Арешт на майно, а саме на: електричний перфоратор марки «Makita HR 2600», накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.06.2023, слід скасувати.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз.

Цивільні позови не пред`являлись.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.ч.1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-23/14704-ТВ від 13.07.2023 в сумі 717 (сімсот сімнадцять) грн. 00 коп.

Арешт на майно, а саме: на електричний перфоратор марки «Makita HR 2600», накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.06.2023 скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню: електричний перфоратор марки «Makita HR 2600», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого повернути власнику ОСОБА_5 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1