Справа №574/331/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/495/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА

Іменем України

23 січня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 574/331/23 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.06.2023 про відмову у перегляді вироку суду від 15.12.2004 за нововиявленими обставинами,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 прокурора ОСОБА_7 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 370 КПК, суд розглянув заяву без витребування матеріалів кримінального провадження для дослідження обставин, порушено принцип змагальності сторін, свободи в поданні ними своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

До Конотопського районного суду Сумської області в порядку ст. 34 КПК надійшла заява ОСОБА_8 від 15.03.2023 про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 за нововиявленими обставинами, яку засуджений обґрунтував тим, що вирок було постановлено незаконним складом суду, оскільки на той час справи про особливо тяжкі злочини розглядали апеляційні суди як суди першої інстанції, а з 2012 року апеляційні суди не є такими. Крім того, суддя ОСОБА_11 , який 28.04.1990 прийняв присягу судді, при створеній незалежній державі присягу не приймав, тому повноваження судді ОСОБА_11 діяли лише протягом першого строку його обрання або протягом року з дня набрання чинності Конституцією України.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.06.2023 вказана заява засудженого залишена без задоволення. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що ті обставини, на які посилається ОСОБА_8 у своїй заяві як на підстави для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами не є нововиявленими в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК, а ЗУ «Про статус суддів» від 15.12.1992 не передбачено повторної присяги суддів, які її прийняли до прийняття вказаного закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, відповідно ч. 1 ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги, а згідно ч. 2 ст. 459 КПК, нововиявленими обставинами визнаються, крім іншого: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановления ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. При цьому згідно з ч. 4 цієї статті обставини, передбачені п. 3 ч. 3 цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.

Із змісту зазначеної норми слідує, що нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Що стосується перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, то це не допускається.

Верховний Суд неодноразово висловлював своє бачення щодо нововиявлених обставин, а саме це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.

Тобто, необхідна наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Такі обставини повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті. Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях ЄСПЛ (зокрема, у справі «Желтяков проти України»), який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановления нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Таким чином, нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності, чого в даному випадку встановлено не було.

Зі змісту заяви засудженого ОСОБА_8 вбачається, що нововиявленими та такими, що дають підстави для скасування вироку Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 є обставини, які вказують на незаконний та неуповноважений склад суду, який ухвалював вказаний вирок, оскільки головуючий-суддя ОСОБА_11 прийняв присягу 28.04.1990, відповідно до вимог Закону «Про статус суддів в СРСР», а при створеній незалежній державі Україна присягу не приймав.

Розглянувши заяву засудженого, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявником не доведено в судовому засіданні наявність підстав для перегляду судового рішення, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК.

Такі висновки суду першої інстанції належним чином умотивовані, відповідають вимогам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність складу суду, який ухвалив вирок, то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки п. 12 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України визначено, що судді всіх судів в Україні, обрані чи призначені до дня набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження згідно з чинним законодавством до закінчення строку, на який вони обрані чи призначені. Тобто, судді, обрані та призначені до набрання чинності Конституцією України продовжували здійснювати свої повноваження відповідно до зазначених приписів Конституції України, про що також зазначив Верховний Суд у своїй ухвалі від 22.05.2020 (провадженні № 51-1914ск20).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що засуджений ОСОБА_8 вже звертався до місцевого суду із заявою щодо перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами з підстав незаконності складу суду через відсутність у судді ОСОБА_11 повноважень на здійснення правосуддя, але постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24.11.2020 у задоволенні такої заяви було відмовлено, а Сумським апеляційним судом 27.05.2021 ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24.11.2020 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року за нововиявленими обставинами, залишено без зміни, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Вимоги апеляційної скарги засудженого суперечать положенням п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК, зокрема такій засаді кримінального провадження як верховенство права, яке передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого, якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення. При цьому ЄСПЛ в справі «Желтяков проти України» (Заява № 4994/04) висловив таку правову позицію, згідно якої «право на справедливий розгляд судом, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів». Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

З приводу доводів ОСОБА_8 про розгляд його заяви без витребування матеріалів кримінального провадження для дослідження обставин та ненадання йому можливості надати пояснення, то вони є необґрунтованими, оскільки як вбачається з технічного запису судового засідання у суді першої інстанції засудженим ОСОБА_8 надавались пояснення, він брав участь в судових дебатах, висловлював репліки та йому надавалось останнє слово перед виходом колегії суддів до нарадчої кімнати, клопотань щодо подання додаткових пояснень він не подавав. Також судом було досліджено матеріали справи від часу надходження заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області за нововиявленими обставинами від 15.12.2004 із посиланням на аркуші справи.

На підставі викладеного, колегія суддів не убачає будь-яких підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого, оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та умотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.06.2023 про залишення без задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4