КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника військової частини ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали провадження з розгляду клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні.

Таке рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 засуджений за непокору, вчинену в умовах воєнного стану у формі відкритої відмови виконати наказ начальника, тобто за вчинення умисного тяжкого злочину з підвищеною суспільною небезпекою, за вчинення якого законом передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі, а за результатом судового розгляду ОСОБА_7 призначено покарання із застосуванням положень ст.ст. 69, 62, 72 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком 1 рік. Тому умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування і так м`якого покарання, явно не досягне мети покарання, описаної у ч. 2 ст. 50 КК України. При цьому, оцінюючи поведінку ОСОБА_7 , суд констатував, що це поведінка середньостатистичного військовослужбовця, який лише не має дисциплінарних стягнень. Водночас, ні в службовій характеристиці, ні в клопотанні детально і конкретно не зазначено, в чому ж _________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/4677/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9

Категорія: ч. 4 ст. 402 КК України Доповідач ОСОБА_1

полягає настільки сумлінна поведінка чи ставлення до праці, які б дозволили суду зробити висновок, що, відбувши такий короткий строк покарання за вчинення описаного умисного тяжкого злочину, ОСОБА_7 довів своє виправлення, тому відмовив у задоволенні клопотання.

Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що постановлена всупереч вимогам як Конституції України і Кримінального процесуального кодексу України, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 та звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на момент розгляду клопотання 26.06.2023 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 відбув 2/3 призначеного покарання, а саме 8 місяців та 8 днів від призначеного покарання, та за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, оскільки має подяки, відсутні стягнення та зарахований до числа тих хто виправляється, а також, відповідно до характеристики, наданої з місця відбування покарання, ОСОБА_7 зарекомендував себе з позитивної сторони, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що виправляється. Також, маючи досвід військової служби, ОСОБА_7 має на меті продовжити службу та здійснювати захист України, що безсумнівно свідчить про його виправлення та високі моральні якості, у тому числі і як військовослужбовця.

За таких обставин, вважає, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а щодо фактичного відбуття покарання, то дві третини від призначеного покарання на строк один рік є датою 03.07.2023 року, оскільки відбування покарання ОСОБА_7 обраховується згідно вироку суду з моменту набрання вироком законної сили та прибуття ОСОБА_7 до ВЧ НОМЕР_1 для відбуття покарання, а саме з 03.11.2022 року, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги захисника внаслідок законності та обґрунтованості судового рішення, та представника військової частини, який також підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження з розгляду клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , які містять і матеріали особової справи засудженого, надані в копіях, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Приписами ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше двох третин строку покарання за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як вбачається з матеріалів провадження, до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , на підставі ст. 81 КК України.

Під час розгляду вказаного клопотання судом встановлено, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Центрального-Міського суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2022 року за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 62 КК України на 1 рік тримання в дисциплінарному батальйоні.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховується з 03.11.2022 року.

Засуджений ОСОБА_7 відбуває міру покарання у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , яка знаходиться на території Дарницького району м. Києва, за час перебування в якій зарекомендував себе з позитивної сторони.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні, суд першої інстанції, врахувавши особу засудженого, тяжкість кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військового кримінального правопорушення) та те, що ОСОБА_7 призначено покарання із застосуванням положень ст.ст. 69, 62, 72 КК України, а сумлінна поведінка та ставлення до праці ні в службовій характеристиці, ні в клопотанні не конкретизовано, обґрунтовано послався у своєму рішенні на те, що засуджений не підпадає під дію положень ст. 81 КК України, так як процес його виправлення не досягнув тієї стадії, що відбування покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоніперестає бути доцільним.

При цьому суд, розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , обґрунтовано послався на ті обставини, що останній засуджений за непокору, вчинену в умовах воєнного стану у формі відкритої відмови виконати наказ начальника, тобто за вчинення умисного тяжкого злочину з підвищенню суспільною небезпекою, за вчинення якого передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі. За результатами судового розгляду ОСОБА_7 призначено покарання із застосуванням положень ст. ст. 69, 62, 72 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком на 1 рік.

Таким чином, умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 у даному випадку від відбування і так м`якого покарання явно не досягне мети покарання, визначеної ч. 2 ст. 50 КК України.

Щодо ставлення засудженого до праці та його сумлінну поведінку, на що посилається захисник, то захисником конкретно не зазначено, в чому саме вони полягають. Не вказано про це і у службовій характеристиці ОСОБА_7 .

Крім того, слід зазначити, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, і процес виправлення та перевиховання має бути стабільним і послідовним.

Дані про особу засудженого, на переконання колегії суддів, доводять позитивну динаміку змін в його особистості, однак, з огляду на встановлені судом першої інстанції обставини, не дають достатніх підстав вважати, що процес виправлення ОСОБА_7 досягнув тієї стадії, яка необхідна для застосування положень ст. 81 КК України. До того ж така поведінка свідчить лише про виконання засудженим своїх обов`язків, передбачених ст. ст. 9, 107 КВК України.

Що стосується посилання захисника на ті обставини, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем і бажає продовжити службу в ЗСУ, захищаючи свою країну, то дані обставини не є підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України, і до того ж ОСОБА_7 засуджено за непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника в умовах воєнного стану, а такий продовжує діяти і на теперішній час.

Враховує колегія суддів і ті обставини, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування та звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3