справа № 361/3675/23
провадження № 1-кп/361/907/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001035 від 05.04.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, офіційно не працюючого, інвалід ІІ групи, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2023 близько 11 години 47 хвилин ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (із змінами), який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та згідно Указу Президента №58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 20.05.2023), затвердженого Законом України № 2915-IX від 07.02.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», перебуваючи в приміщенні магазину «EVA» ТОВ «РУШ», що розташований за адресою : Київська область, м. Бровари, вул. Незалежності, 11, реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зі стелажів вказаного магазину таємно викрав пасту профілактичну «Сульсена1%» об`ємом 40 мл вартістю 98,10 грн., пасту профілактичну «Сульсена2%» об`ємом 75 мл вартістю 89,76 грн., поклавши їх до правої кишені кофти, в яку був одягнутий, та шампунь проти лупи «Хеден&Шолдерс Свіжість ментолу» об`ємом 540 мл вартістю 218,15 грн., поклавши його до внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнутий, пройшов мимо розрахункової касової зони, не розплатившись за товар, через основний вихід магазину «EVA» №391 ТОВ «РУШ» та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши своїми діями майнової шкоди магазину «EVA» №391 ТОВ «РУШ»на загальну суму 406,01 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки зазначених речей з магазину «EVA» за викладених вище обставин винуватим себе визнав повністю, повідомив, що завдану матеріальну шкоду він відшкодував в повному обсязі. При цьому зазначив, що дуже шкодує та щиро кається у вчиненому, просить суд його суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу, що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи щодо спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування та в суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнавав стабільно, що свідчить про надання допомоги правоохоронним органам і суду у встановленні обставин справи і активне сприяння у розкритті злочину, щиро розкаявся у скоєному, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він : в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим; розлучений та має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; являється особою з інвалідністю ІІ групи; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо, алкогольними напоями чи наркотичними речовинами не зловживає.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При цьому, призначаючи ОСОБА_4 покарання суд враховує, що останнім вчинено тяжкий злочин, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, враховує його критичне ставлення до скоєного, який під час дебатів та останнього слова зазначив, що усвідомлює неправомірність своїх дій та дуже шкодує про вчинене, вибачився перед потерпілим та повністю відшкодував заподіяну шкоду, тому підстав очікувати продовження ОСОБА_4 вчинення правопорушень суд не встановив і, беручи до уваги позицію прокурора, суд дійшов висновку про доцільність застосування до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 4 ст. 185 КК України та вбачає можливим його виправлення без відбування покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з покладанням обов`язків, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів, застосування більшого розміру покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого в даному випадку є явно не справедливим і достатніх підстав для цього суд не вбачає, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Арешт на майно не накладався. Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався і підстави для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- відеозапис, розміщений на «DVD-R» диску - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1