Справа № 243/4651/23
Провадження № 1-кп/243/836/2023
УХВАЛА

Іменем України

26 вересня 2023 року Слов`янського міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку,матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 09.04.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Черкаський Біловодського району Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не маючого, не працевлаштованого, пенсіонера, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слов`янським міськрайонним судом Донецької області розглядається кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 09.04.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України.

Згідно обвинувального актуОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника служби очисних споруд КП «Словміськводоканал», будучи службовою особою, що керується у своїй роботі Посадовою інструкцією начальника служби очисних споруд та чинним законодавством України, будучи також обізнаним із законодавством у сфері охорони навколишнього природного середовища, достовірно знаючи про встановлений законодавством порядок здійснення господарської діяльності, пов`язаної із водокористуванням, про умовим водокористування, визначені дозволом на спеціальне водокористування № УКР-ДОН-5912 від 30.12.2014, у тому числі щодо норм гранично допустимого скиду речовин із стічними водами у водний об`єкт, усвідомлюючи, що у очисних споруд КП «Словміськводоканал» відсутні технологічні та виробничі можливості здійснювати очищення стічних вод, у зв`язку з неналежним станом обладнання на очисних спорудах, за відсутності чинного дозволу на спеціальне водокористування, діючи з непрямим умислом, тобто усвідомлюючи протиправний характер свого діяння (бездіяльності) та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, в порушення п. п. 3, 6, 7, 9 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України, п.п. 15-16 Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою КМУ № 465 від 25.03.1999, вимог Технологічного регламенту роботи очисних споруд м. Слов`янська Комунального підприємства «Словміськводоканал» Слов`янської міської ради, в період з 23.08.2019 по 06.09.2020 (встановити більш точний час в ході досудового розслідування не виявилось можливим), допустив скидання забруднюючих речовин (завислі речовини, азот амонійний, нітрати, фосфати, АПАР, нафтопродукти) зі зворотними водами з перевищенням встановлених нормативів ГДС по Випуску № 1 очисних споруд КП «Словміськводоканал» у поверхневий водний об`єкт річка Казенний Торець (басейн річки Сіверський Донець).

В результаті порушення ОСОБА_4 вказаних правил охорони водного об`єкту, скидання зворотних вод з очисних споруд КП «Словміськводоканал» у водний об`єкт р. Казенний Торець з перевищенням встановлених нормативів гранично допустимого скиду стічних вод створило небезпеку для довкілля, обумовлену забрудненням природного водного об`єкту, в якому відбуваються значні зміни природних властивостей, а саме їх хімічного, фізичного чи біологічного складу внаслідок техногенного втручання, та заподіяло шкоду в розмірі 1371705,34 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України, тобто у порушенні правил охорони водного об`єкту, що спричинило забруднення поверхневих вод і створило небезпеку для довкілля.

11.09.2023 на адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Як вбачається з обвинувального акту, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення було вчинено в період часу з 23.08.2019 по 06.09.2020. Та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минув строк тривалістю три роки у разі вчинення кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення в період часу з 23.08.2019 по 06.09.2020, від явки до органів досудового розслідування, прокурора та суду не ухилявся та не переховувався, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався, та строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності закінчився. Захисник просить суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, - у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження по справі.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , підтримала заявлене клопотання, просила звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 242 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку зі спливом строків притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та доводи свого захисника, просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 242 КК України на підставі спливу строків давності та закрити кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 242 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а також проти закриття кримінального провадження з наведених підстав.

Представник потерпілої особи, ОСОБА_6 , в судовому засіданні не брала участь, надіслала суду заяву з проханням розглядати кримінальне провадження без її участі.

Розглянувши клопотання та вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступного.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 242 КК України відноситься до нетяжких злочинів, який карається штрафом від однієї тисячі до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно роз`яснення, що містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України, скоєного у період часу з 23.08.2019 по 06.09.2020, отже, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, на момент розгляду судом справи минув строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 242 КК України.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості, які вказували б на ухилення ОСОБА_4 від слідства або суду, вчинення ним в цей період інших кримінальних правопорушень. Порушення строків давності судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Разом з тим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, не позбавляє потерпілого можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства. (Такої правової позиції у своїй постанові 26.03.2020 року по справі № 730/67/16-к дійшов Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду).

Отже, суд, з урахуванням викладеного вище, дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку зі спливом строків притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім цього, що стосується вирішення питання про відшкодування судових витрат, слід зазначити, - якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Таких висновків дійшла Велика Палата у своїй постанові від 17.06.2020 по справі № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20.

Враховуючи наведене, судові витрати у кримінальному провадженні, зокрема на проведення комплексної судової інженерно-екологічної експертизи за матеріалами кримінального провадження (акт ННЦ «ІСЕ ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса» № 3127 від 27.07.2023) в сумі 19118,40 грн, слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49, ч. 1 ст. 197-1 КК України, ст. 284 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 242 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 09.04.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України, - закрити у зв`язку зі спливом строків притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Судові витрати на проведення комплексної судової інженерно-екологічної експертизи за матеріалами кримінального провадження (акт ННЦ «ІСЕ ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса» № 3127 від 27.07.2023) в сумі 19118,40 грн віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 05.10.2023 о 16-50 год.

Суддя ОСОБА_1