Справа № 761/1573/23
Провадження №1-кп/761/2395/2023
В И Р О К

іменем України

28 листопада 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва кримінальне провадження № 0003707, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2022, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Печенга Мурманської області Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

І. Історія провадження.

16.01.2023 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 надійшов (3628/23-Вх) обвинувальний акт з додатками, у кримінальному провадженні № 0003707, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2022, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 761/1573/23 між суддями від 16.01.2023 визначено головуючого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 17.01.2023 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

Ухвалою суду від 07.02.2023 у даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Ухвалою суду від 06.03.2023 доручено уповноваженій особі Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві призначити адвоката для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_3 .

ІІ. Формулювання обвинувачення за обвинувальним актом та стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Уродженець м. Печенга Мурманської області Російської Федерації, ОСОБА_3 , будучи раніше не судимим, вчинив умисний, корисливий злочин проти власності за таких обставин.

Так, 18.12.2022 приблизно о 01 год. 15 хв., тобто в період дії воєнного стану запровадженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-1X затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, продовжено Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, та продовжено Указом Президента України віл 17 травня 2022 року № 341/2022 з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, та продовжено Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, у ОСОБА_3 , який перебував за адресою: АДРЕСА_2 , вищевказаного будинку, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в період дії воєнного стану, шляхом незаконного проникнення до приміщення вищевказаної квартири, в якій проживає наглядно знайомий ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в період дії воєнного стану, шляхом незаконного проникнення до приміщення вищевказаної квартири, діючи з корисливим мотивом, ОСОБА_3 , 18.12.2022, приблизно о 01 год. 15 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: поблизу кв. АДРЕСА_4 , використовуючи предмет ззовні схожий на ніж відчинив замок вхідних дверей до вищевказаної квартири, тим самим подолавши перепону та незаконно проник до кв. АДРЕСА_5 , де почав відшукувати цінні речі, з метою подальшого викрадення. У подальшому зайшовши до кухонного приміщення взяв до своїх рук портативний телевізор чорного кольору марки «DA-901С» вартістю 1 608 (одна тисяча шістсот вісім) грн. 67 коп., та мобільний телефон синього кольору марки «ZTE Blade V2020» IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , вартістю 3 846 (три тисячі вісімсот сорок шість) грн. 67 коп., який поклав до кишені власних штанів, які належать ОСОБА_9 , з метою в подальшому розпорядитися вищевказаний майном на власний розсуд, для власного збагачення, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки дії ОСОБА_3 були помічені та припинені ОСОБА_9 .

А всього, ОСОБА_3 , намагався таємно викрасти чуже майно, шляхом незаконного проникнення до житла, в умовах воєнного стану, а саме: телевізор чорного кольору марки «DA-901С», мобільний телефон синього кольору марки «ZTE Blade V2020» IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , на загальну суму 5 455 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 34 коп., яке належить ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у закінченому замаху (виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було завершено з причин, які не залежали від його волі) на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому шляхом проникнення до житла, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримала у повному обсязі, в обґрунтування винуватості ОСОБА_3 зазначила, що подані письмові докази, висновки експертів, показання свідків та показання потерпілого підтвердили протиправність дій обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відтак, прокурор вважала сукупність досліджених судом доказів достатніми, а кваліфікацію кримінального правопорушення вірною для того, щоб довести винуватість ОСОБА_3 поза розумним сумнівом, та вважала за необхідне визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

А тому, враховуючи відсутність обставин, які пом`якшували та обтяжували покарання, прокурор просила призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки. Також прокурор просила процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_9 підтримав обставини, визначенні в обвинувальному акті та зазначив, що запропонована прокурором міра покарання до обвинуваченого є надто м`якою, просив притягнути обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності в межах санкції ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України без застосування приписів ст.75 КК України.

Захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 зазначив, що стороною обвинувачення не правильно кваліфіковані дії обвинуваченого, а тому вважав можливим визнати винним обвинуваченого за ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування основного покарання з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, не визнав та надав суду такі показання.

ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що знає потерпілого ОСОБА_9 з самого його дитинства, завжди відносився до останнього із жалем, оскільки потерпілий був сиротою. Як зазначив обвинувачений, 18.12.2022 він разом із співмешканкою потерпілого ОСОБА_10 вживав спиртні напої у нього дома, під час чого остання отруїла обвинуваченого та викрала його особисті речі, а саме: тушонку та гроші. Обвинувачений пробув з 11 години ранку до 22 години вечора у безпорадному стані внаслідок отруєння. Прийшовши у себе, обвинувачений пішов до квартири потерпілого та його співмешканки, щоб розібратися у зазначеній ситуації. Підійшовши до квартири ОСОБА_9 , йому двері відкрила ОСОБА_10 , яка, зі слів обвинуваченого, була здивована, тому що він живий. Коли він до них прийшов, приблизно о 22 год. 30 хв. не було світла, тому обвинувачений був із ліхтарем. Пройшовши до квартири, ОСОБА_3 побачив, що потерпілий спить на полу, а тому пішов на кухню, оскільки там було єдине місце, де можна було присісти. У цей час, ОСОБА_10 звинуватила ОСОБА_3 в тому, що він має намір вкрасти їх майно, а тому планує викликати працівників поліції, на що ОСОБА_3 не заперечував. Обвинувачений зазначив, що він нічого не мав наміру красти, коли приїхали працівники поліції, він себе поводив спокійно, не втікав, оскільки хотів розібратися у зазначеній ситуації. Патрульними було встановлено, що вхідні двері та замок цілі.

IV. Надані докази на підтвердження обставин зазначених в обвинувальному акті.

На підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, стороною обвинувачення надано такі докази, які досліджені судом:

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.12.2022 про реєстрацію 18.12.2022 кримінального провадження № 0003707 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, внесеного уповноваженою особою 18.12.2022 о 03 год. 03 хв., відповідно до якого 18.12.2022, приблизно о 01 год. 30 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, в умовах воєнного стану намагався викрасти телевізор та мобільний телефон, однак злочин до кінця не було завершено з обставин, що не залежали від його волі (ЄО № 68955). Заявником (потерпілим) значиться ОСОБА_9 ;

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, складений 18.12.2022 о 03 год. 10 хв. о/у СКП відділу поліції № 3 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_11 , який прийняв усну заяву від ОСОБА_9 відносно того, що 18.12.2022 близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно намагався викрасти телевізор та мобільний телефон, однак злочин до кінця не було завершено з обставин, що не залежали від його;

-заяву ОСОБА_9 від 18.12.2022 щодо надання добровільної згоди на проведення огляду за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протокол огляду від 18.12.2022, складеного СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_12 , відповідно до якого об`єктом огляду є приміщення однокімнатної квартири АДРЕСА_6 . Вхід до квартири представлений сталевими дверима із врізаними замками, які на момент огляду перебувають у відчиненому стані та проведеним оглядом них встановлено, що слідів зламу виявлено не було. Вхідні двері ведуть до коридору, де знаходиться розкидані особисті речі та одяг, ліворуч по коридору розташована ванна кімната, де знаходиться ванна, унітаз, пральна машина. Окремо по коридору розташована житлова кімната, проведеним оглядом якої встановлено, що по всьому периметру кімнати лежать розкидані речі, одяг та господарські предмети. Ліворуч по коридору розташоване приміщення кухні, де знаходяться кухонні тумби, газова плита, умивальник, посуд. У ході огляду ОСОБА_9 вказав на місце, де знаходяться речі, які намагався викрасти ОСОБА_3 та які він виклав у присутності заявника. У ході огляду на тумбі ліворуч від входу виявлено телевізор чорного кольору з наявними надписами на задній панелі «Moden DA-901С LCD Color Television power:DC GV 1.5A System: PAL NTSC SECAM». У ході огляду екран зазначеного телевізору після обробки дактилоскопічним порошком виявлено 3 сліди папілярних узорів, які вилучено та поміщено до паперового конверту. Вищевказаний телевізор вилучено та поміщено до спеціального пакету № NPU1405477. Поруч на тумбочці виявлено мобільний телефон марки «ZTE Blade V2020» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 », який вилучено та поміщено до спеціального пакету № WAR01277444. Поруч виявлено ніж з дерев`яною рукояткою, який вилучено та поміщено до спеціального пакету № SUD2098024;

-ілюстративну таблицю від 18.12.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , складену спеціалістом - криміналістом СКЗ СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_13 , а саме зображення № 1 (вхід до під`їзду), зображення № 2 (вхідні двері до квартири), зображення № 3 (вигляд санвузла), зображення № 4 (вигляд кухні із затриманим), зображення № 5 (вигляд кімнати 1), зображення № 6 (вигляд кімнати № 1), зображення № 7 (вигляд кімнати № 1), зображення № 8 (загальне зображення ножа), зображення № 9 (загальне зображення телевізора), зображення № 10 (загальне зображення телевізора), зображення № 11 (загальний вигляд телефону), зображення № 12 (вигляд телефону);

-постанову слідчого СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_14 про визнання речовими доказами: телевізора чорного кольору марки «DA-901C», мобільного телефону синього кольору марки «ZTE Blade V2020» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , ніж з дерев`яною рукояткою, 3 сліди папілярних узорів;

-копію товарного чеку від 03.02.2017, відповідно до якого ціна 1 (одного) TV DA-901С складає 1 600 (одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок, копію чеку № 2290598 від 07.08.2021, відповідно до якого ціна 1 (одного) ZTE Blade V2020 S mart 4/128 Gb Grey IMEI: НОМЕР_1 складає 3 499 (три тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок;

-висновок експерта № СЕ-19/111-22/54909-ТВ від 22.12.2022, яким встановлено, що ринкова вартість станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 18.12.2022 телевізору «DA-901C», мобільного телефону ZTE Blade V2020» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 могла становити 5 455 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 34 копійок;

-висновок експерта № СЕ-19/111-22/54912-Д від 21.12.2022, яким встановлено, що один слід пальця руки з розмірами 20?29 мм, вилучений з портативного телевізору чорного кольору марки «DA-901С» при огляді місця події по АДРЕСА_2 , придатний для ідентифікації за ним особи; два сліди рук (руки) з розмірами по осях 10х7 мм, 12?20 мм, вилучені при вищезазначеному огляді місця події, непридатні для ідентифікації за ними особи (осіб). 2. Слід руки з розмірами по осях 20?29 мм залишений нігтьовою фалангою пальця руки; визначити якою саме ділянкою чи зоною залишені сліди рук (руки) з розмірами по осях 10?7 мм, 12?20 мм - не є можливим, у зв`язку з недостатньою кількістю орієнтуючих ознак. 3. Вік особи (осіб), яка(i) залишила(и) сліди рук (руки) з розмірами по осях 20х29 мм, 10х7 мм, 712?20 мм, вірогідно, може відповідати дорослій людині. Стать особи, яка залишила слід пальця руки, з розмірами по осях 20?29 мм, ймовірно, може відповідати чоловіку. Встановити стать особи (осіб), яка (які) залишила (залишили) сліди рук (руки) з розмірами по осях 10?7 мм, 12?20 мм, не є можливим, у зв`язку з не відображенням орієнтуючих ознак. Встановити зріст особи (осіб), що залишила(и) сліди рук (руки) з розмірами по осях 21?50 мм, 12?28 мм, 16х19 мм - не е можливим, у зв`язку з не відображенням кисті руки (рук). 4. Встановити, чи залишені сліди рук (руки) з розмірами по осях 20?29 мм, 10х7 мм, 12?20 мм однією особою - не є можливим, у зв`язку з тим, що сліди рук (руки) з розмірами по осях 10х7 мм, 12?20 мм - непридатні для ідентифікації за ними особи (осіб). 5. Слід пальця руки з розмірами по осях 20х29 мм, залишений великим пальцем правої руки гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-протокол затримання від 18.12.2022, складеного слідчим слідчого відділення відділу поліції № 3 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_12 , відповідно до якого 18.12.2022 о 01 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_2 затримано ОСОБА_3 у якого виявлено та вилучено ліхтарик чорного кольору та ключі від квартири, які вилучено та поміщено до спеціального пакету. У протоколі зазначено, що 18.12.2022 приблизно о 01 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, в умовах воєнного стану, намагався викрасти телевізор та мобільний телефон, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі. Також у протоколі зазначено, що зауважень і доповнень не надходило, від підпису у протоколі відмовився у зв`язку з тим, що затриманий кримінальних правопорушень не вчиняв, а затримання є незаконним, факт відмови від підпису підтверджено адвокатом ОСОБА_7 ;

-додаток до протоколу затримання особи, в порядку ст. 208 КПК України, а саме 1 DVD-R диск із затриманням особи в порядку ст. 208 КПК України від 18.12.2022.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілий знає дуже давно, оскільки обвинувачений проживає у сусідньому під`їзді, вони мають сусідні відносини та раніше бували у кожного дома. 18.12.2023 приблизно о 01 годині ночі потерпілий прокинувся від шуму на кухні. Пройшовши до кухні, побачив ОСОБА_3 , який у руках тримав портативний телевізор, телефон синього кольору, які належали потерпілому, та ніж. На запитання потерпілого, що відбувається, ОСОБА_15 відповів, що прийшов його «покарати». У подальшому, обвинувачений поклав речі потерпілого на тумбочку, яка знаходилась біля нього на кухні та намагався покинути квартиру, пояснюючи, що все усвідомив, проте потерпілий не випустив обвинуваченого з кімнати та викликав працівників поліції, які приїхали через 20-30 хвилин. У весь цей час потерпілий та обвинувачений перебували на кухні, очікуючи приїзду працівників поліції. Потерпілий зазначив, що свідком цих подій була його співмешканка. Також потерпілий зазначив, що вхідні двері до квартири були закриті, а тому ОСОБА_3 потрапив до квартири, шляхом злому серцевини замка вхідних дверей.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 зазначила, що 18.12.2022 вона разом із ОСОБА_16 спали, проте проснулись від звуків у квартирі, також ОСОБА_16 побачив світло від ліхтарика, у зв`язку з чим пішов до кухні, де побачив обвинуваченого. Вхідні двері до квартири були закриті, як ОСОБА_3 потрапив до квартири їй невідомо, двері останньому вона не відкривала. Коли ОСОБА_10 побачила обвинуваченого на кухні, речей ОСОБА_3 особисто ніяких не тримав, оскільки він їх поклав на тумбочку. Надалі, приблизно о 02 годині ночі, вона викликала працівників поліції. Свідок ОСОБА_10 зазначила, що ніяких конфліктних ситуацій з обвинуваченим не мала.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомив, що працює на посаді патрульного поліції у місті Києві. Прибувши на виклик щодо вчинення крадіжки, вони зайшли до квартири, двері якої були відкриті, де їх зустріла жінка. Вона повідомила, що особа, яка намагалася вчинити злочин в середині квартири, а саме на кухні. Свідок зазначив, що у квартирі було багато сміття. На кухні знаходилось 2 чоловіка. Обвинувачений був на кухні. Жінка залишилась на проході в кімнату позаду. Далі, жінка повідомляла, що він намагався вкрасти речі, які знаходились на тумбочці телевізор маленький, телефон.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 повідомив, що працює на посаді патрульного поліції у місті Києві. У грудні місяці 2022 року, більш точну дату не пам`ятає, у темний час доби за відсутності світла він приїхав за викликом та, піднявшись до квартири, побачив відкриті вхідні двері, біля яких у подальшому його зустріла жінка, яка повідомила, що їй знайома особа хотіла викрасти речі, проте не змогла та наразі знаходиться на кухні. Зайшовши до квартири, а саме до кухні, було виявлено обвинуваченого ОСОБА_3 , який сидів на стільці та поруч з ним на столі лежали речі. Як зазначив свідок, з кишень ОСОБА_3 речі не вилучалися. Також свідок повідомив, що на вхідних дверях до квартири він не бачив жодних пошкоджень чи інших ознак незаконного проникнення.

Суд забезпечив сторонам усі можливості для реалізації своїх прав у судовому засіданні, в рамках кримінального процесуального закону. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання всіх учасників процесу суд розглянув відповідно до вимог закону.

V. Положення закону, яким керувався суд.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура..

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно з ч. 2 ст. 15 КК України замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначено, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Склад злочину - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільне небезпечне діяння, як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.

Об`єктивними ознаками злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б однієї з цих ознак, складу злочину не утворюють.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 4 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до змісту статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Положеннями ст. 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до пункту 23 Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29 червня 1990 року, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

VI. Висновки суду.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому шляхом проникнення до житла, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Зокрема, в період дії воєнного стану, а саме 18.12.2022, приблизно о 01 год. 15 хв., ОСОБА_3 , використовуючи предмет ззовні схожий на ніж, відчинив замок вхідних дверей та незаконно проник до квартири АДРЕСА_5 , де зайшовши до кухонного приміщення взяв до своїх рук портативний телевізор чорного кольору марки «DA-901С» вартістю 1 608 (одна тисяча шістсот вісім) гривень 67 копійок та мобільний телефон синього кольору марки «ZTE Blade V2020» IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , вартістю 3 846 (три тисячі вісімсот сорок шість) гривень 67 копійок, який поклав до кишені власних штанів, які належать ОСОБА_9 , з метою в подальшому розпорядитися вищевказаним майном на власний розсуд, для власного збагачення, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки дії ОСОБА_3 були помічені та припинені ОСОБА_9 .

Разом з тим, з протоколу огляду місця події від 18.12.2022, вбачається, що вхідні до квартири двері із врізаними замками слідів злому не містять.

Зазначене також підтверджується ілюстративною таблицею до протоколу огляду від 18.12.2022, а саме зображенням № 2 на якому зображено вхідні двері до квартири АДРЕСА_4 без слідів злому.

Крім того, суд враховує показання свідка, а саме працівника патрульної поліції, який зазначив, що прибувши за викликом до вищезазначеної квартири, вхідні двері до неї були відкриті та не містили жодних пошкоджень.

Отже, зазначене не узгоджується з твердженням сторони обвинувачення, що ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: поблизу кв. АДРЕСА_4 , використовуючи предмет ззовні схожий на ніж відчинив замок вхідних дверей до вищевказаної квартири, тим самим подолавши перепону. Стороною обвинувачення не надано жодного доказу того, що обвинувачений використав саме предмет ззовні схожий на ніж для відчинення замка вхідної двері. При цьому, як слідує з матеріалів кримінального провадження, дактилоскопічне дослідження із зазначеним ножем не проводилось.

Суд наголошує також й на тому, що стороною обвинувачення не надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 , взявши мобільний телефон синього кольору, поклав його до кишені власних штанів.

Як вбачається з показів свідка ОСОБА_18 , працівниками патрульної поліції речі з карманів обвинуваченого не вилучались. Потерпілий під час допиту зазначив, що мобільний телефон обвинувачений тримав у руках. У подальшому, під час затримання обвинуваченого ОСОБА_3 , в порядку ст. 208 КПК України, та проведення особистого обшуку останнього було виявлено та вилучено тільки ліхтарик чорного кольору та ключі від квартири. Більш того, зі змісту протоколу огляду вищезазначеної квартири вбачається, що телевізор чорного кольору та мобільний телефон було виявлено та тумбочці у кімнаті біля обвинуваченого ОСОБА_3 , жодних речей, які належали потерпілому у обвинуваченого особисто вилучено не було. При цьому, як слідує з матеріалів кримінального провадження, дактилоскопічне дослідження із зазначеним телефоном також не проводилось.

Також суд звертає увагу на показання обвинуваченого ОСОБА_3 відносно довготрималих відносин між ним та потерпілим, та його неодноразове відвідування місця проживання останнього та навпаки, що підтверджується і показаннями потеріплого ОСОБА_9 .

Також заслуговують на увагу показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо того, що жодним чином його ніхто не затримував, не обмежував у русі і він спокійно чекав поліцію для вирішення ситуації, яка склалась на грунті неприязних відносин між ним та ОСОБА_10 , що також підтверджено у судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є логічними, послідовними, та на думку суду, у сукупності з дослідженими під час судового розгляду доказами та показаннями свідків, не свідчать про намагання останнього уникнути від відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, як встановлено з висновку експерта № СЕ-19/111-22/54912-Д від 21.12.2022 на експертизу експерту, у тому числі слідчим, було надано дактилоскопічну карту ОСОБА_3 .

У той же час в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які б свідчили про наявність правових підстав для відбирання зразків відбитків пальців рук та долонь у ОСОБА_3 для формування дактилоскопічної картки останнього.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 241 КПК України дізнавач, слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на його тілі, одязі, в якому він перебуває, слідів кримінального правопорушення та їх вилучення або виявлення особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу. Перед початком освідування особі пропонується добровільно пройти освідування на підставі постанови дізнавача, слідчого, прокурора, а в разі її відмови освідування здійснюється примусово виключно на підставі постанови прокурора. У разі необхідності освідування здійснюється за участю судово-медичного експерта, лікаря або спеціаліста.

Однак, всупереч зазначеним вимогам відповідна постанова не приймалася. Також в матеріалах кримінального провадження відсутній протокол про проведення освідування ОСОБА_3 , що достеменно вказує на те, що слідчі дії, за результатом яких в даному кримінальному провадженні отримано дактилокарту заповнену на ім`я ОСОБА_3 , в спосіб визначений КПК України не проводились.

Суд вважає за необхідне зазначити, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Оцінюючи та аналізуючи докази в їх сукупності, суд також звертає особливу увагу на один із конституційних принципів, закладених в ст. 62 Конституції України, щодо прав, свобод та обов`язків людини і громадянина, де визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, тому що доведення вини - це завдання сторони обвинувачення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Суд зазначає, що презумпція невинуватості є одним із основних принципів сучасного кримінального провадження. Зазначене положення закріплено в пункті 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, в якій зазначено, що кожен обвинувачений в скоєнні кримінального правопорушення вважається невинним, до тих пір поки його винність не буде встановлена в законному порядку

Є недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність особи, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані докази не підтверджують висунуте обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Ураховуючи вищевикладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що вину ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом. Суд приходить до загального висновку про недоведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що є підставою для його виправдання.

VII. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 368 КПК України при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, суд повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Враховуючи ухвалення виправдувального вироку, витрати, пов`язані із проведенням експертиз, слід віднести на рахунок держави.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Захід забезпечення у виді арешту майна не застосовувався.

Керуючись статтею 62 Конституції України, статтями 2, 7, 368 - 371, 373, 374, 376, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та виправдати його за цим обвинуваченням за недоведеністю складу зазначеного кримінального правопорушення в його діянні.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів у даному кримінальному провадженні, слід віднести на рахунок держави:

- № СЕ-19/111-22/54912-ТВ від 21.12.2022 у сумі 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривні 24 копійок;

- № СЕ-19/111-22/54909-ТВ від 22.12.2022 у сумі 943 (дев`ятсот сорок три) гривні 90 копійок.

Речові докази:

-телевізор чорного кольору марки «DA-901C», мобільний телефон синього кольору марки «ZTE Blade V2020» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 - залишити у власника ОСОБА_9 ;

-ніж з дерев`яною рукояткою (квитанція № 22/SHEV_ZAGAL/2023/133010/1) - конфіскувати;

-3 сліди папілярних узорів - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1