УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2023 Справа №607/23640/23
провадження № 1-кп/607/2392/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження за № 0000179 від 09.11.2023, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у с. Висипівці Зборівського району Тернопільської області, громадянка України, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , вдова, не працює, раніше не судима,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

установив:

ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що 04.07.2023 у неї, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виник протиправний намір, направлений на заволодіння шляхом обману коштами із Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» про проживання у житловому приміщенні осіб, яка подається до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення.

Відповідно до вимог пункту 5 «Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістились у період воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 № 333 (надалі - Порядок) для отримання компенсації особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, не пізніше ніж протягом п?яти днів з дня закінчення звітного місяця подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення заяву за формою згідно з додатком 1 (далі - заява). Заява подається в паперовій формі або в електронній формі (на електронну адресу, визначену виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною в м. Києві держадміністрацією, відповідною військовою адміністрацією). У разі подання заяви в паперовій формі, особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, пред?являє: документ, який посвідчує його особу; документ, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням, або документ, що підтверджує повноваження представника власника. При цьому, відповідно до п. 4 цього ж Порядку особи, що розмістили внутрішньо переміщених осіб, також зобов`язані в день припинення розміщення внутрішньо переміщених осіб або зміни їх кількості подати в довільній формі заяву з інформацією про зміну переліку осіб, розміщених у житловому приміщенні, із зазначенням можливості у подальшому розміщувати внутрішньо переміщених осіб у цьому житловому приміщенні.

Будучи обізнаною щодо вказаних вимог Порядку та діючи всупереч цим вимогам, ОСОБА_3 04.07.2023, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння коштами Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, достовірно знаючи, що в період часу із 23.06.2023 до 05.07.2023 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які мають статус внутрішньо переміщеної особи, та які із 08.04.2022 проживали у житловому будинку ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , перебували за межами України, при подачі «Заяви особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 № 490 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 № 333» у Великоберезовицьку сільську раду, вказала відомості про проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в її житловому будинку протягом 8-ми днів червня та 5-ти днів липня, що в свою чергу не відповідає дійсності.

Продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_8 04.09.2023, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння коштами Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, достовірно знаючи, що в період часу із 30.08.2023 по 07.09.2023 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які мають статус внутрішньо переміщеної особи, та які із 08.04.2022 проживали у житловому будинку ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , перебували за межами України, при подачі «Заяви особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 № 490 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 № 333» в Великоберезовецьку сільську раду, вказала відомості про проживання ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в її житловому будинку протягом 2-х днів серпня та 7-ми днів вересня, що в свою чергу не відповідає дійсності.

Вчинивши вищевказані дії, ОСОБА_3 незаконно заволоділа чужим майном, а саме грошовими коштами в розмірі 974,82 грн., які Товариством Червоного Хреста України були зайво нараховані та виплачені їй у вигляді компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, чим спричинила матеріальну шкоду на вказану суму Товариству Червоного Хреста України.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, заявила усне клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження щодо неї.

В обґрунтування свого клопотання зазначила, що шкодує про вчинене, щиро кається, більше не буде такого вчиняти. Шкоду завдану даним кримінальним правопорушенням відшкодувала. Також підтвердила суду, що їй зрозуміле обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка є не реабілітуючою, та наслідки прийняття судом такого рішення.

Прокурор підтримав клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

Представник потерпілого, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, подавши заяву, в якій просить розгляд справи по обвинученню ОСОБА_3 проводити без його участі. Притензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 немає. Шкода відшкодавана в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Тому, суд, невідкладно вирішуючи клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності, дійшов до такого:

згідно із ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду (ст. 45 КК України).

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є проступком, та яке не є корупційним кримінальним правопорушенням або кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Шкода, завдана даним кримінальним правопорушенням, відшкодована, що підтвержується поясненнями обвинуваченої, заявою представника потерпілого та квитанцією про переказ грошових коштів на рахунок отримача Товариство Червоного Хреста України.

Відповідно до вимоги про судимість №39-13112023/61014 від 13.11.2023, ОСОБА_3 раніше кримінальних правопорушень не вчиняла.

Також, обвинувачена, як встановлено з обвинувального акту, після вчинення кримінального проступку щиро покаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відкшодувала завдані збитки. Також щире каяття останньої знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Отже, враховуючи наведене, суд вважає, що обвинувачену слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України згідно положень ст. 45 КК України, оскільки у судовому засіданні встановлено необхідні для прийняття такого рішення обставини, передбачені вказаною статтею КК України.

Відповідно, кримінальне провадження щодо обвинуваченої підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 350, 372, 392, 395 КПК України, ст ст. 44, 45 КК України, суд

постановив:

звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження №0000179 від 09.11.2023 за ч. 1 ст. 190 КК України закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуюча суддяОСОБА_1