ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2701/23 Справа № 187/638/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000586 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 , з доповненнями, поданими захисником ОСОБА_8 , на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вилок Виноградівського району Закарпатської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відсутнє, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

- 29.11.2022 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Початок строку відбування покарання визначено з 05.04.2022 року,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України

Встановила:

Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2023 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 199 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2022 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з 05.04.2022 року.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди - задоволено повністю та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 2500 грн (дві тисячі п`ятсот грн).

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди - задоволено повністю та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 3373,13 грн (три тисячі триста сімдесят три грн 13 коп.).

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди - задоволено повністю та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 7000 грн (сім тисяч грн).

Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди - задоволено повністю та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду в розмірі 19300 грн (дев`ятнадцять тисяч триста грн).

Цивільний позов ОСОБА_15 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди - задоволено повністю та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_15 матеріальну шкоду в розмірі 4600 грн (чотири тисячі шістсот грн).

Цивільний позов ОСОБА_16 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди - задоволено повністю та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_16 матеріальну шкоду в розмірі 2400 грн (дві тисячі чотириста грн).

Цивільний позов ОСОБА_17 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди - задоволено повністю та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_17 матеріальну шкоду в розмірі 4880 грн (чотири тисячі вісімсот вісімдесят грн).

Вирішено долю речових доказів.

До набрання вироком законної сили ухвалено залишити тимчасово ОСОБА_7 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Вказаними вироком ОСОБА_7 визнано винним вчиненні наступного.

ОСОБА_7 , маючи непогашену судимість за шахрайство, повторно, 15.11.2021 року, близько 14 години, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, прибув до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, обвинувачений повідомив ОСОБА_10 неправдиві відомості про те, що він являється працівником газової служби. Під приводом ремонту газового обладнання, якого заздалегідь не мав наміру проводити, повідомив ОСОБА_10 також про те, що для цього потрібні грошові кошти. ОСОБА_10 , будучи введеною в оману, добровільно передала обвинуваченому грошові кошти у сумі 2500 грн. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення останній зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, заздалегідь не маючи наміру їх повернення та виконання взятих на себе зобов`язань.

Повторно, 18.11.2021 року, близько 15 години 20 хвилин, обвинувачений з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, прибув до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, обвинувачений повідомив ОСОБА_11 неправдиві відомості про те, що він являється працівником газової служби. Під приводом ремонту газового обладнання, якого заздалегідь не мав наміру проводити, повідомив ОСОБА_11 також про те, що для цього потрібні грошові кошти. ОСОБА_11 , будучи введеною в оману, добровільно передала обвинуваченому грошові кошти у сумі 2200 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення останній зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, заздалегідь не маючи наміру їх повернення та виконання взятих на себе зобов`язань.

Повторно, 10.12.2021 року, близько 11 години, обвинувачений з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, прибув до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_12 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, обвинувачений повідомив ОСОБА_12 неправдиві відомості про те, що він являється працівником газової служби. Під приводом ремонту газового обладнання, якого заздалегідь не мав наміру проводити, повідомив ОСОБА_12 також про те, що для цього потрібні грошові кошти. ОСОБА_12 , будучи введеною в оману, добровільно передала обвинуваченому грошові кошти у сумі 100 доларів США (станом на день вчинення кримінального правопорушення по курсу НБУ складає 2710,13 грн) та 660 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення останній зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, заздалегідь не маючи наміру їх повернення та виконання взятих на себе зобов`язань, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 3373,13 грн.

Повторно, 10.12.2021 року, близько 16 години, обвинувачений з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, прибув до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_13 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, обвинувачений повідомив ОСОБА_13 неправдиві відомості про те, що він являється працівником газової служби. Під приводом ремонту газового обладнання, якого заздалегідь не мав наміру проводити, повідомив ОСОБА_13 також про те, що для цього потрібні грошові кошти. ОСОБА_13 , будучи введеною в оману, добровільно передала обвинуваченому грошові кошти у сумі 7000 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення останній зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, заздалегідь не маючи наміру їх повернення та виконання взятих на себе зобов`язань.

Повторно, 28.10.2021 року, близько 14 години, обвинувачений з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, прибув до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_14 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, обвинувачений повідомив ОСОБА_14 неправдиві відомості про те, що він являється працівником газової служби. Під приводом ремонту газового обладнання, якого заздалегідь не мав наміру проводити, повідомив ОСОБА_14 також про те, що для цього потрібні грошові кошти. ОСОБА_14 , будучи введеною в оману, добровільно передала обвинуваченому грошові кошти у сумі 15000 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення останній зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, заздалегідь не маючи наміру їх повернення та виконання взятих на себе зобов`язань.

Продовжуючи свій єдиний корисливий умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, 31.10.2021 року близько 13 години, обвинувачений знову прибув до домоволодіння ОСОБА_14 від якої отримав додатково грошові кошти у сумі 4300 гривень, на ремонт газового обладнання, мотивуючи це необхідністю додаткових витрат. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачений зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, заздалегідь не маючи наміру їх повернення та виконання взятих на себе зобов`язань, чим спричинив потерпілій ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 19300 грн.

Повторно, 19.01.2022 року, близько 15 години 30 хвилин, обвинувачений з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, прибув до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де мешкає ОСОБА_15 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, обвинувачений повідомив ОСОБА_15 неправдиві відомості про те, що він являється працівником газової служби. Під приводом ремонту газового обладнання, якого заздалегідь не мав наміру проводити, повідомив ОСОБА_15 також про те, що для цього потрібні грошові кошти. ОСОБА_15 , будучи введеною в оману, добровільно передала обвинуваченому грошові кошти у сумі 4600 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення останній зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, заздалегідь не маючи наміру їх повернення та виконання взятих на себе зобов`язань.

Повторно, 10.02.2022 року, близько 13 години 30 хвилин, обвинувачений з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, прибув до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , де мешкає ОСОБА_16 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, обвинувачений повідомив ОСОБА_16 неправдиві відомості про те, що він являється працівником газової служби. Під приводом ремонту газового обладнання, якого заздалегідь не мав наміру проводити, повідомив ОСОБА_16 також про те, що для цього потрібні грошові кошти. ОСОБА_16 , будучи введеною в оману, добровільно передала обвинуваченому грошові кошти у сумі 2400 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення останній зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, заздалегідь не маючи наміру їх повернення та виконання взятих на себе зобов`язань.

Повторно, 15.02.2022 року, близько 15 години 00 хвилин, обвинувачений з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, прибув до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , де мешкає ОСОБА_17 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, обвинувачений повідомив ОСОБА_17 неправдиві відомості про те, що він являється працівником газової служби. Під приводом ремонту газового обладнання, якого заздалегідь не мав наміру проводити, повідомив ОСОБА_17 також про те, що для цього потрібні грошові кошти. ОСОБА_17 , будучи введеною в оману, добровільно передала обвинуваченому грошові кошти у сумі 4880 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення останній зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, заздалегідь не маючи наміру їх повернення та виконання взятих на себе зобов`язань.

Розмір шкоди, завданої потерпілим, внаслідок вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, у загальній сумі складає 46253,13 грн.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2023 року було виправлено описку у вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2023 року та по тексту вироку (вступної та мотивувальної частини та у другому абзаці резолютивної частини) вказати вірну дату вироку Криничанського районного суду Дніпропетровської області - 29.11.2022 року замість невірної - 22.02.2023 року.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 не погодився з таким рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вироком Криничанського районного суду від 29.11.2022 року, ОСОБА_7 було призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України. Цей вирок вступив з законну силу на момент розгляду кримінального провадження у Петриківському районному суді Дніпропетровської області.

Вважає, що судом першої інстанції було допущено суттєву неточність у даті вироку Криничанського районного суду Дніпропетровської області: замість 29.11.2022 року - вказано22.02.2023 року.

У резолютивній частині вироку суд послався на частину 4 статті 70 та ст.72 КК України та визначив покарання за сукупністю злочинів та вироків, шляхом часткового складання призначених покарань, що, на думку адвоката, є неправильним, адже на момент проголошення вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області вже був вступивший з законну силу вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області і злочини, які інкримінувались ОСОБА_7 і в одному суду, і в іншому, були однакові -ч.2 ст. 190 КК України.

Уникаючи застосування ст. 71 КК України щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції проігнорував Постанову Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 року № 7, де в п. 24 вказано, що " призначене за сукупністю злочинів покарання не повинно бути більш суворим, ніж максимальне покарання, передбачене санкцією статті КК, за якою було кваліфіковане кримінально каране діяння у постанові про притягнення особи, як обвинуваченого і в обвинувальному висновку».

Згідно вказаної постанови Верховного суду України, п.25, за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. У вироку Петриківського районного суду вказано, що всі вісім епізодів злочинної діяльності за ч.2 ст.190 КК України, обвинувачений вчинив у період з 15.11.2021 року по 15.02.2022 року, тобто до винесення вироку Криничанського районного суду Дніпропетровської області, а фактично вони вчинялись паралельно із злочинами на території Петриківської та Царичанської територіальних громад Дніпровського району Дніпропетровської області. Якщо за знову вчинений злочин призначено передбачене законом максимальне покарання, невідбута частина покарання за попереднім вироком підлягає поглиненню.

Далі, Постанова ВС України вказує, що при складанні покарань у порядку ст. 71 КК України, загальний його розмір не може бути більшим за максимальну межу, встановлену для цього виду покарання в Загальній частині КК.

13.10.2023 року до апеляційного суду надійшли зміни та доповнення до апеляційної скарги, подані захисником обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_8 , в яких останній просить вирок скасувати та постановити новий, яким виправдати ОСОБА_7 за ч.2 ст. 190 КК України.

Захисник посилається на те, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового засідання. Всі зібрані по справі докази вини ОСОБА_7 зводяться лише до заяв потерпілих, що обвинувачений вчинив щодо них шахрайські дії, при цьому потерпілі вказують, що ОСОБА_7 брав від них грошові кошти у різних розмірах, представлявся працівником газової служби, обіцяв зробити ремонт газового обладнання, для чого придбав необхідні деталі.

На думку захисника ніяких фактичних підтверджень цього слідством та судом здобуто не було, крім слів потерпілих. Відсутні свідки, які б напряму бачили, що ОСОБА_7 отримує від потерпілих грошові кошти.

Сам обвинувачений стверджує, що ніколи не казав потерпілим, що є працівником газової служби, а лише те, що він працював з газовим обладнанням, вміє робити діагностику та лагодити. Адвокат вважає, що потерпілі дещо невірно зрозуміли обвинуваченого.

ОСОБА_7 , не заперечує, що приходив до потерпілих з пропозицією подивитися працездатність опалювального обладнання і зробити ремонт. Під час діагностики обвинувачений дійсно знаходив неполадки у роботі такого обладнання та пропонував в разі придбання необхідних деталей його наладку та ремонт. Після чого повідомляв потерпілим орієнтовну вартість деталей та пропонував їм самостійно такі деталі придбати, ніяких грошей він отримати не встиг, оскільки був затриманий працівниками поліції.

Адвокат також зазначає, що під час обшуку у обвинуваченого не було виявлено грошових коштів, які б могли бути отримані злочинним шляхом.

Крім того вважає, що в матеріалах справи знаходяться докази, які повинні бути визнані недопустимими. Так, за епізодом з потерпілою ОСОБА_12 , серед доказів знаходиться роздруківка курсів іноземних валют до гривні, за якою було встановлено розмір шкоди, яку ОСОБА_7 начебто завдав потерпілій. При цьому на роздруківці відсутні будь-які реквізити, підпис службової особи, яка видала цю роздруківку, відповідна печатка, тощо. На думку захисника слідству необхідно було встановити офіційний курс іноземної валюти.

Також було здійснено огляд домоволодінь ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , при цьому біли виявлені сліди папілярних ліній на газовому обладнання. Однак кому належать ці сліди - не встановлено. Тому, на думку адвоката, такий огляд не має доказового значення.

Також в матеріалах справи наявна розписки, яка була надана начебто ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_16 про те, що якийсь ОСОБА_18 отримав від неї грошові кошти. Однак дійсність даної розписки нічим не підтверджена, судова почеркознавча експертиза не проведена. Обвинувачений не визнав її такою, що була написана ним.

Захисник вказує, що потерпіла ОСОБА_11 не була безпосередньо допитана судом у зв`язку зі смертю. Отже, на думку адвоката, протокол допиту потерпілої ОСОБА_11 є недопустимим доказом та не повинен братися судом до уваги.

Також на оскаржуваний вирок суду була подана апеляційна скарга прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_19 , в якій просив вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати засудженим ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Криничанського районного суду від 29.11.2022 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати частково відбуте покарання за вироком Криничанського районного суду від 29.11.2022 року з 05.04.2022 року по 23.05.2023 року включно.

В іншій частині вирок залишити без змін.

21 вересня 2023 року, до початку апеляційного перегляду справи, апелянтом - прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_19 було подано клопотання про відмову від апеляційної скарги на підставі ч. 1 ст. 403 КПК України.

У зв`язку з наведеним, враховуючи думки учасників провадження, які не заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вищезазначена апеляційна скарга не розглядається апеляційним судом під час перегляду в апеляційному порядку вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2023 року.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги з доповненнями, просили їх задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважала вирок суду законним та обґрунтованим.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали свої позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Згідно з вимогами ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах поданих апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у вироку, правильність кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 190 КК України, вид та міра призначеного покарання - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Посилання сторони захисту на невідповідність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому дій фактичним обставинам справи є безпідставними.

Матеріалами справи встановлено, що судове слідство по ній проведено з дотриманням процесуальних норм, а висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

В обґрунтування свого висновку про винність ОСОБА_7 суд, зокрема, послався:

По епізоду з потерпілою ОСОБА_10 від 15.11.2021:

- на покази потерпілої, яка суду пояснила, що восени 2021 року до неї додому завітав обвинувачений, який представився працівником газової служби, та під приводом необхідності ремонту газового обладнання шляхом обману заволодів її грошовими коштами в розмірі 2500 грн. Також забрав з собою паспорт на котел та книжку для оплати газу. При цьому робіт ніяких не виконав;

- на лист АТ «Дніпропетровськ газ» від 10.02.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_7 з 2021 не був працевлаштований і не працював в АТ «Дніпропетровськ газ». Також установою за вказаною вище адресою не виконувало планових або позапланових робіт по ремонту газового обладнання у період з 01.01.2021 року по 01.01.2022 року (т.1 а.с. 83);

- на протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.12.2021 року, згідно яким ОСОБА_10 серед фотознімків вказала на фотознімок обвинуваченого, як на особу, яка заволоділа її коштами при обставинах вказаних нею в повідомленні про злочин щодо неї (т.1 а.с. 5-6);

- на протокол обшуку від 20.04.2022 з фототаблицею до нього, згідно з яком було проведено обшук за місцем проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 та виявлено, зокрема, абонентську книжку на право користування газом на ім`я ОСОБА_10 , яку при огляді впізнала потерпіла як свою (т.1 а.п. 44-45, 60-68; згідно опису в матеріалах кримінального провадження після ухвали про арешт майна а.с. 66-72);

По епізоду з потерпілою ОСОБА_11 від 18.11.2021 року:

- на пояснення потерпілої ОСОБА_11 , надані нею під час допиту її під час досудового розслідування 17.12.2021 року, який долучено та досліджено судом у зв`язку зі смертю останньої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, потерпіла пояснила, що 18.11.2021 року приблизно о 15.20 годині до неї прийшов чоловік, який представився працівником газової служби та повідомив про несправність газового котла. Сказав, що ремонт котла буде коштувати 3800 грн. Однак потерпіла повідомила, що отримала пенсію в розмірі 2500 грн, з яких собі залишила 300 грн, а інші - передала цьому чоловікові. Чоловік сказав, що деталь буде через місяць, забрав гроші та пішов. При цьому неподалік стояв автомобіль синього кольору в який на пасажирське місце й сів «працівник газової служби» (т.2 а.с. 34-38);

- на лист АТ «Дніпропетровськ газ» від 10.02.2022 року, згідно яким обвинувачений з 2021 не був працевлаштований і не працював в АТ «Дніпропетровськгаз». Також установою за вказаною вище адресою не виконувало планових або позапланових робіт по ремонту газового обладнання у період з 01.01.2021 року по 01.01.2022 року (т.1 а.с. 83);

- на протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.12.2021 року, згідно яким ОСОБА_11 серед фотознімків вказала на фотознімок обвинуваченого, як на особу, яка заволоділа її коштами при обставинах вказаних нею в повідомленні про злочин щодо неї т.1 а.с. 11-12).

По епізоду з потерпілою ОСОБА_12 від 10.12.2021 року:

- на покази потерпілої ОСОБА_12 , яка у суді пояснила, що взимку 2021 року до неї у будинок прийшов обвинувачений, представився працівником газової служби та під приводом необхідності ремонту газового обладнання шляхом обману заволодів її грошовими коштами у сумі 100 доларів США та 660 грн;

- на лист АТ «Дніпропетровськ газ» від 10.02.2022 року, відповідно до якого обвинувачений з 2021 не був працевлаштований і не працював в АТ «Дніпропетровськ газ». Також установою за вказаною вище адресою не виконувало планових або позапланових робіт по ремонту газового обладнання у період з 01.01.2021 року по 01.01.2022 року т.1 а.с. 83);

- на протокол огляду місця події від 10.12.2021 року з фототаблицею, згідно з яким проведено огляд житлового приміщення по АДРЕСА_2 , зокрема кухні, де мається газовий котел т.1 а.с. 16-20);

- на протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.12.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_12 серед фотознімків вказала на фотознімок обвинуваченого, як на особу, яка заволоділа її коштами при обставинах вказаних нею в повідомленні про злочин щодо неї (т.1 а.с. 22-23);

- на протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.12.2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_20 серед фотознімків вказав на фотознімок обвинуваченого, як на особу, яка заволоділа коштами ОСОБА_12 при обставинах вказаних останньою в повідомленні про злочин щодо неї (т.1 а.с. 24-25);

- на роздруківку офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 10.12.2021 року, відповідно до якого станом на день вчинення кримінального правопорушення по курсу НБУ складає 2710,13 грн (т.1 а.с. 26).

По епізоду з потерпілою ОСОБА_13 від 10.12.2021 року:

- на витяг з ЄРДР від 12.12.2021 року та рапорт працівника поліції від 14.12.2021 року, відповідно до яких 10.12.2021 року, невстановлені особи, перебуваючи по АДРЕСА_4 , шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_13 в розмірі 7000 грн т.1 а.с. 27-28);

- на лист АТ «Дніпропетровськ газ» від 10.02.2022 року, згідно з яким обвинувачений з 2021 не був працевлаштований і не працював в АТ «Дніпропетровськ газ» (т.1 а.с. 83);

- на протокол огляду місця події від 11.12.2021 року з фототаблицею, згідно якого проведено огляд житлового приміщення по АДРЕСА_4 , зокрема кухні, де мається газовий котел (т.1 а.с. 29-32, 35-36);

- на протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.12.2021 року, згідно якого ОСОБА_13 серед фотознімків вказала на фотознімок обвинуваченого, як на особу, яка заволоділа її коштами при обставинах вказаних нею в повідомленні про злочин щодо неї (т.1 а.с. 37-38).

По епізоду з потерпілою ОСОБА_14 від 28.10.2021 року:

- на покази потерпілої ОСОБА_14 , яка суду першої інстанції пояснила, що восени 2021 року до неї додому прийшов обвинувачений, представився працівником газової служби та під приводом необхідності ремонту газового обладнання обманним шляхом заволодів її грошовими коштами у сумі 19 300 грн. При цьому потерпіла зазначила, що спочатку обвинувачений взяв 1500 грн, а через декілька днів прийшов та вказав на необхідність додати ще грошей. Ніяких робіт він не виконав;

- на лист АТ «Дніпропетровськ газ» від 10.02.2022 року, згідно якого ОСОБА_7 з 2021 не був працевлаштований і не працював в АТ «Дніпропетровськ газ». Також установою за вказаною вище адресою не виконувало планових або позапланових робіт по ремонту газового обладнання у період з 01.01.2021 року по 01.01.2022 року (т.1 а.с. 83);

- на протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.12.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_14 серед фотознімків вказала на фотознімок обвинуваченого, як на особу, яка заволоділа її коштами при обставинах вказаних нею в повідомленні про злочин щодо неї (т.1 а.с. 42-43).

По епізоду з потерпілою ОСОБА_15 від 19.01.2022 року:

- на покази потерпілої ОСОБА_15 , яка суду першої інстанції пояснила, що взимку 2022 року на водохреща до її будинку прийшов обвинувачений, представився працівником газової служби та під приводом необхідності ремонту газового обладнання шляхом обману заволодів її грошовими коштами в розмірі 4600 грн, робіт ніяких не виконав;

- на протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.02.2022 року, згідно яким ОСОБА_15 серед фотознімків вказала на фотознімок обвинуваченого, як на особу, яка заволоділа її коштами при обставинах вказаних нею в повідомленні про злочин щодо неї (т.1 а.с. 173-176);

- на протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.02.2022 року та протокол проведення слідчого експерименту від 11.02.2022 року з фототаблицями до них, за участі свідка ОСОБА_21 , згідно якими свідок ОСОБА_21 серед фотознімків вказав на фотознімок обвинуваченого, як на особу, яку він добре знає та якого він возив до домоволодіння по АДРЕСА_5 , тобто за місцем мешкання ОСОБА_15 , де він його чекав близько 10-15 хвилин, а потім відвіз до с. Лобойківка, Дніпровського району, Дніпропетровської області (т.1 а.с. 177-188);

- на протокол огляду місця події від 23.05.2022 року з фототаблицею, відповідно до якого проведено огляд домоволодіння по АДРЕСА_5 , зокрема приміщення в якому мається газовий котел білого кольору (т.1 а.с. 241-245);

- на протокол проведення слідчого експерименту від 23.05.2022 року з фототаблицею, згідно яким потерпіла ОСОБА_15 спочатку розповіла, а потім показала, як обвинувачений представившись працівником газової служби зайшов до будинку по АДРЕСА_5 , шляхом зловживання довірою, заволодів грошовими коштами ОСОБА_15 в розмірі 4600 грн ( т.1 а.с. 246-249).

По епізоду з потерпілою ОСОБА_16 від 10.02.2022 року:

- на покази потерпілої ОСОБА_16 , яка суду першої інстанції пояснила, що взимку 2022 року до неї прийшов обвинувачений, представився працівником газової служби та під приводом необхідності ремонту газового обладнання шляхом обману заволодів її грошовими коштами в розмірі 2400 грн. При цьому робіт ніяких не виконав;

- на протокол огляду від 10.02.2022 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто розписку, видану ОСОБА_18 про те, що він взяв у потерпілої кошти у сумі 2450 грн (т.1 а.п.197-201);

- на протокол предявлення особи для впізнання за фотознімками від 28.04.2022 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_16 впізнала обвинуваченого як особу, яка заволоділа її коштами при обставинах вказаних нею в повідомленні про злочин щодо неї (т.1 а.с. 205-207);

- на протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.04.2022 року, згідно якого свідок ОСОБА_23 впізнала обвинуваченого, як особу, яка заходила до неї в магазин та представився особою співробітником газової служби (т.1 а.с. 208-210);

- на протокол обшуку з відеозаписом до нього, згідно якого за місцем проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук та зокрема виявлено розрахункові книжки по оплаті за природний газ на ім`я ОСОБА_16 (т.1 а.с. 44-45, 60-68);

- на протокол проведення слідчого експерименту від 23.05.2022 року з фототаблицею, за участі потерпілої ОСОБА_16 , згідно яким остання показала, як обвинувачений представившись працівником газової служби зайшов до будинку по АДРЕСА_6 , шляхом зловживання довірою, заволодів грошовими коштами ОСОБА_16 в розмірі 2400 грн (т.2 а.с. 1-5);

- на протокол огляду від 23.05.2022 року з фототаблицею, згідно якого потерпіла ОСОБА_16 впізнала свою розрахункову книжку, яка була вилучена під час обшуку місця проживання обвинуваченого 18.02.2022 року (т.2 а.с. 6-10).

По епізоду з потерпілою ОСОБА_17 від 15.02.2022 року:

- на покази потерпілої ОСОБА_17 , яка суду першої інстанції пояснила, що взимку 2022 року до неї в двір завітав обвинувачений, який представився працівником газової служби, та під приводом необхідності ремонту газового обладнання шляхом обману заволодів її грошовими коштами в розмірі 4800 грн.;

- на протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.04.2022 року, згідно з яким ОСОБА_17 серед фотознімків вказала на фотознімок обвинуваченого, як на особу, яка заволоділа її коштами при обставинах вказаних нею в повідомленні про злочин щодо неї (т.1 а.с. 223-225);

- на протокол обшуку від 18.02.2022 року з відеозаписом до нього, відповідно до якого за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук та виявлено, зокрема, розрахункові книжки по оплаті за природний газ на ім`я ОСОБА_17 (т.1 а.с. 60-68);

- на протокол проведення слідчого експерименту від 23.05.2022 року з фототаблицею, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_17 розповіла та показала обставини того, як обвинувачений представившись працівником газової служби зайшов до будинку по АДРЕСА_7 та шляхом зловживання довірою, заволодів її грошовими коштами у сумі 4800 грн (т.2 а.с. 12-17);

- на протокол огляду від 23.05.2022 року з фототаблицею, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_17 впізнала свою розрахункову книжку, яка була вилучена під час обшуку місця проживання обвинуваченого 18.02.2022 року (т.2 а.с. 18-22).

- та на інші докази, зокрема інші письмові матеріали, в їх сукупності.

Наведеними у вироку даними спростовані твердження обвинуваченого та його захисника про те, що ОСОБА_7 не вчиняв інкриміновані йому злочини, що всі потерпілі та свідки його оговорили, про відсутність в справі доказів його вини та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Таким чином, давши аналіз зібраним у справі доказам у їх сукупності та належним чином їх оцінивши, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні ним зазначених у вироку злочинів, за які його засуджено, а дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України.

В зв`язку з цим, апеляційні доводи сторони захисту про недоведеність вини ОСОБА_7 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Ствердження адвоката в його апеляційній скарзі про те, ОСОБА_7 приходив до потерпілих з пропозицією подивитися працездатність опалювального обладнання та зробити ремонт у разі необхідності, однак пропонував потерпілим самостійно придбати деталі для ремонту та ніяких грошових коштів не отримував, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Аналізуючи апеляційні вимоги захисника про необхідність визнання недопустимими доказами: роздруківки курсів іноземних валют до гривні по епізоду з потерпілою ОСОБА_12 , яка, на думку апелянта, не підтверджує офіційний курс валют; протоколів огляду домоволодінь потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки вони не мають доказового значення; розписки, виданої ОСОБА_18 потерпілій ОСОБА_16 , оскільки вона є недійсною; та протоколу допиту потерпілої ОСОБА_11 , який є недопустимим доказом у зв`язку зі смертю останньої, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з долученої до матеріалів провадження довідки про офіційний курс гривні щодо іноземних валют (т.1 а.п. 26), станом на 10.12.2021 року курс гривні до долару США складає 27,1013 грн. Дійсно, долучена органом досудового розслідування довідка не містить підпису службової особи, яка її видала, печатки, тощо, однак колегія суддів зазначає, що інформація про офіційний курс валют, встановлений Національним банком України, є у вільному доступі, у тому числі у мережі інтернет, а тому вказана інформація не потребує викладення її у вигляді офіційного документу. Крім того, питання про не вірно визначену органом досудового розслідування чи судом першої інстанції суму спричиненої шкоди в апеляційній скарзі не ставиться.

Не заслуговують на увагу і твердження захисника про необхідність визнання недопустимими доказами протоколів огляду домоволодінь потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з огляду на те, що на думку апелянта, вони не мають доказового значення.

Згідно положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 10.12.2021 року з фототаблицею до нього, було проведено огляд житлового приміщення, зокрема - кухні, за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_12 , де мається газовий котел (т.1 а.п. 16-20).

11.12.2021 року було проведено огляд за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_13 , під час якого в кухні її будинку було оглянуто газовий котел (т.1 а.п.30-36).

Під час вказаних оглядів було виявлено та вилучено сліди папілярних ліній, їх належність під час досудового розслідування не встановлено.

Разом з цим, згадані процесуальні документи хоча прямо і не підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, однак у сукупності з іншими доказами по справі, підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Підстав для визнання протоколів огляду домоволодінь потерпілий ОСОБА_12 і ОСОБА_13 неналежними чи недопустимими доказами, колегія суддів не знаходить.

До такого ж висновку приходить апеляційний суд і щодо апеляційних доводів захисника стосовно розписки, наявної в матеріалах провадження (т.1 а.пр.201), відповідно до якої особа, яка представилась потерпілій ОСОБА_24 працівником газової служби - ОСОБА_18 , отримав від потерпілої грошові кошти у сумі 2450 грн.

Не підлягають задоволенню і доводи апелянта про необхідність визнання недопустимим доказом протоколу допиту потерпілої ОСОБА_11 , з огляду на її смерть.

На переконання колегії суддів, порушення принципу безпосередності внаслідок того, що в основу вироку покладено показання потерпілої ОСОБА_11 , наданими нею під час досудового розслідування, судом першої інстанції допущено не було.

Так, судом зазначено, що на момент розгляду справи в суді потерпіла ОСОБА_11 померла, тому не було можливості безпосередньо допитати її в судовому засіданні. Разом із тим, суд вірно взяв до уваги протокол її допиту під час досудового розслідування від 17.12.2021 року, який є допустимим доказом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що приписи ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 цього Кодексу.

Зі змісту протоколу допиту потерпілої убачається, що слідча дія проведена за правилами, передбаченими ст. 224 КПК України та в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема ст. 104 КПК України.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано визнав даний доказ допустимим та поклав його в основу вироку. Та обставина, що на момент розгляду справи потерпіла ОСОБА_11 померла, свідчить лише про те, що суд не мав можливості посилатися у вироку на її показання, дані під час досудового розслідування.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про необхідність виправдання обвинуваченого через недоведення його вини - є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Що стосується апеляційних вимог захисника ОСОБА_9 про те, що судом першої інстанції було неточність у даті вироку Криничанського районного суду Дніпропетровської області щодо ОСОБА_7 та про необхідність призначення обвинуваченому остаточного покарання відповідно до вимог ст. 71 КК України, а не ст. 70 КК України, апеляційний суд вказує таке.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2023 року було виправлено описку у вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2023 року та по тексту вироку (вступної та мотивувальної частини та у другому абзаці резолютивної частини) вказати вірну дату вироку Криничанського районного суду Дніпропетровської області - 29.11.2022 року замість невірної - 22.02.2023 року.

Отже, неточності, допущені у вироку - судом першої інстанції були усунуті.

Крім того апеляційний суд зазначає, що за змістом ч. 4 ст. 70 КК, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1 - 3 цієї статті (сукупність злочинів).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупність вироків).

Таким чином, законодавець чітко визначив момент у часі, що розмежовує ці два правила - це постановлення обвинувального вироку, а не набрання ним законної сили.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення у даному провадженні 15.11.2021 року, 18.11.2021 року, 10.12.2021 року, 10.12.2021 року, 28.10.2021 року, 19.01.2022 року, 10.02.2022 року та 15.02.2022 року, тобто до постановлення вироку Криничанського районного суду Дніпропетровської області - 29.11.2022 року. Отже судом першої інстанції вірно призначено остаточне покарання обвинуваченому на підставі ч.4 ст. 70 КК України, а апеляційні доводи захисника в ці частині не є слушними.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 , з доповненнями, поданими захисником ОСОБА_8 - є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та належно вмотивованим.

Процесуальні порушення, які б потягли за собою безумовне скасування судового рішення, по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 , з доповненнями, поданими захисником ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4