Справа №591/7392/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1391/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Державна зрада
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 01 вересня 2023 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000031 від 18 лютого 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком без визначення розмиру застави на 60 днів, яке вмотивовано тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні вказаного злочину та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Захисник та обвинувачений заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та вважали, що наявні підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 вересня 2023 року, на задоволення клопотання прокурора, обвинуваченому ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 01 вересня 2023 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру заставискасувати.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в оскаржуваній ухвалі суд лише послався на те, що наявність зазначених ризиків була встановлена ухвалами слідчих суддів,без наведення обставин, які свідчать про недостатність застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів та посилань на докази, які обґрунтовують ці обставини, що свідчить про формальний підхід суду до розгляду поданого прокурором клопотання про застосування до обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу. При цьому, судом не було враховано, що фактично ризики, про які вказував прокурор, належними чином не доведені.

Так, на думку прокурора, ризик переховування від суду існує через те, що ОСОБА_8 має зв`язки на території рф, однак, наявність таких зв`язків у останнього сторона обвинуваченняжодним чином не підтвердила, як і не підтвердила перетин кордону обвинуваченим, при тому, що він навіть не має закордонного паспорту. Факт проживання ОСОБА_8 в населеному пункті, що знаходиться на кордоні з країною-агресором, який віднесено до територій, де відбуваються бойові дії, також не доводить того, що ризик втечі існує, а навпаки, безпосередня близькість до кордону свідчить про посилену присутність прикордонної служби, ЗСУ та інших силових структур і проходження фактичної лінії зіткнення, унеможливлює фізичний перехід особи на територію рф.

Щодо можливості незаконного впливу на свідка, то як зазначає апелянт, у цьому кримінальне провадженні свідок ОСОБА_9 , вже дала покази, а дії ОСОБА_10 , якого, можливо, будуть допитувати в суді як свідка, повністю зафіксовані процесуальними документами, а тому ризик зміни ним своїх показань відсутній. Крім того, стороною обвинувачення не наведено фактів, які доводять здійснення на свідків незаконного впливу ОСОБА_8 , чи спроб такого впливу, безпосередньо останнім або через довірених осіб, а також відсутні посилання на хоч якийсь конкретний факт чи доказ, аби довести фактичне існування такого ризику.Можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується також не підтверджено та не доведено.

Апелянт вказує, що усі вищезазначені аргументи нею було озвучено під час судового засідання, однак, в оскаржуваній ухвалі жодним чином не обґрунтовано причин їх неврахування і фактично, текст ухвали складається із цитат з законодавства і не ґрунтується на конкретних обставинах справи.

Таким чином, на думку апелянта, судом було прийнято рішення, яке вважати законним та обґрунтованим підстави відсутні, а тому, оскаржувана ухвала підлягає до скасування.

Заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги - заперечував, просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу, вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, з наявних у даному кримінальному провадженні матеріалів вбачається, що у провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, посилаючись на обґрунтованість обвинувачення останнього у вчиненні вказаного злочину та на наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора, судом було встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі доведеності вини, останньому загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна. Крім того, судом було враховано і те, що в матеріалах даного провадження наявні докази на підтвердження зав`язків обвинуваченого з представниками спецслужб рф, що ОСОБА_8 проживає на території, де активно велися бойові дії, обізнаний про місце проживання свідків та їх родичів у кримінальному провадженні, які на даний час ще не допитані.

З врахуванням зазначеного, суд і дійшов висновку про те, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення або скоїти інше кримінальне правопорушення, та на задоволення поданого клопотання, обрав останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з чим колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів правильність такого висновку підстав не вбачає.

При цьому, доводами апелянта правильність такого висновку жодним чином не спростовано, і захисником не наведено обставин, за яких до обвинуваченого можливо було б застосувати більш м`який запобіжний захід.

Разом з тим, враховуючи фактичні обставини та характер злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінкуостаннього під час судового розгляду даного кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, який становить підвищену небезпеку для суспільства, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст.404,407,418,419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 01 вересня 2023 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави- залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4