Справа № 548/1146/23
Провадження №1-кп/548/166/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2023 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину та непрацездатну матір, інвалідності не має, раніше судимого:
1) 13.12.2022 року Хорольським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 125 КК України до 160 годин громадських робіт4
2) 13.02.2023 року Хорольським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України,-
ОСОБА_4 в с.Вишняки Хорольської територіальної громади Лубенського району Полтавської області скоїв кримінальні правопорушення при слідуючих обставинах.
Так, 27 квітня 2023 близько 16:00 години (точного часу встановити не вдалося) у ОСОБА_4 , який перебував на території домоволодіння де проживає ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 наніс три удари кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_6 , який прийшовся в проекцію лівої скроневої області. Після нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
В подальшому, 27 квітня 2023 близько 20:30 год. (точного часу встановити не вдалося) ОСОБА_4 повернувся до місця проживання ОСОБА_6 , а саме АДРЕСА_1 та продовжуючи свій злочинний умисел, наніс ще близько 5 ударів кулаком правої руки в область голови та обличчя ОСОБА_6 .
Внаслідок умисних протиправних дій, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: гематоми в області лівого ока, поверхневої рани в правій лобній області, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи зліва та в правій лобно-скроневій ділянці, синців перенісся, по тильній поверхні правої кисті, ран на лівій вушній раковині та на слизовій оболонці верхньої губи зліва, саден на верхній та нижній губі зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 121 від 28.04.2023 року, у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, 27 квітня 2023 року близько 20:30 год. (точного часу встановити не вдалося) ОСОБА_4 , прибув до місця проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , де останній проживає на законних підставах, а власницею будинку є покійна баба останнього ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел на порушення недоторканності житла, ОСОБА_4 , без добровільної згоди власника та користувача, за відсутності на те законних підстав, тобто незаконно, діючи умисно, протиправно через хвіртку воріт, увійшов на територію огородженого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
У подальшому реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел на незаконне проникнення до житла, порушуючи конституційні гарантії кожної особи на недоторканість житла, передбачені ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_4 підійшовши до дверей житлового будинку, виявив, що вони зачинені зсередини, в подальшому, підійшов до вікна та шляхом застосування фізичної сили, ногою здійснив поштовх у бік вікна, внаслідок чого розбив скло віконної рами, розташованої ліворуч від вхідних дверей до житлового будинку. Після чого, ОСОБА_4 долаючи перешкоду у вигляді вікна, без добровільної згоди власника та користувача, за відсутності на те законних підстав, незаконно, проник до приміщення житлового будинку, чим порушив недоторканість житла, потерпілого ОСОБА_6 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив всі обставини скоєння кримінальних правопорушень, свою вину в скоєному визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, просить його суворо не карати.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.
Отже, своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч.2 КК України, а своїми умисними діями, які виразилися у незаконному проникненні до житла, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення з необережності, передбачене ст.162 ч.1 КК України, а тому його дії вірно кваліфіковані за цими статтями Кримінального кодексу України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ч.1 ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Згідно ч.2 ст.66 КК України пом`якшуючими обставинами суд визнає те, що обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину та непрацездатну матір.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, щиро розкаявся в скоєних кримінальних правопорушеннях,активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень а також враховуючи думку потерпілого ОСОБА_6 , який в письмовій заяві до суду вказав, що при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду та просив суд розглянути справу за його відсутності.
Суд бере до уваги, що вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 , кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України є кримінальними проступками.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 лише з ізоляцією від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання за ч.2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК Україниу виді обмеження волі.
Покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 , за кримінальними правопорушеннями передбаченими за ч.2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК Українислід визначити на підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Остаточне покарання за сукупністю вироків для обвинуваченого ОСОБА_4 слід визначити на підставі ст. 71 ч. 1 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 13.02.2023 року, оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК Українивчинені обвинуваченим ОСОБА_4 після постановлення попереднього вироку.
Відбувати покарання з огляду на вище наведене обвинувачений ОСОБА_4 , повинен в місцях обмеження волі.
Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про відсутність підстав обрання відносно нього запобіжного заходу.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.
Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання:
- по ч.2 ст. 125КК України у виді 1(одного) року обмеження волі;
- по ч. 1 ст. 162 КК України у виді 1(одного) року (6 шести) місяців обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1(одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 13.02.2023 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1(одного) року 7 (семи) місяців обмеження волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обрати.
Строк відбування покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 обраховувати із 30.06.2023 року.
Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: ОСОБА_1