Провадження № 1-кп/727/501/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001069 від 18.11.2023 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 05.04.2019 вироком Першотравневого районного суду м.Чернівців за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік; 12.04.2019 вироком Личаківським районним судом м.Львів за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік; 17.07.2019 ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців вирішено питання про застосування покарання за наявності кількох вироків на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 3 місяці, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; 29.01.2020 вироком Першотравневого районного суду м.Чернівців за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання до 4 років позбавлення волі; 27.07.2023 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області невідбуту частину покарання замінено на 240 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок при наступних обставинах: вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.01.2020 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та засуджений до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.07.2023 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком 9 місяців 25 днів замінено на більш м`яке покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Розпорядження суду про виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.07.2023р, яка набрала законної сили 04.08.2023р., з копією судового рішення скеровано до Шевченківського РВ ДУ «Центр пробації» в Чернівецькій області, що для виконання.

В подальшому, інспектором пробації Шевченківського РВ ДУ «Центр пробації» в Чернівецькій області ОСОБА_4 , після отримання копії судового рішення, засудженого ОСОБА_3 15.08.2023 поставлено на облік, йому роз`яснено умови відбування покарання у виді громадських робіт, видано направлення до КП «Чернівецьке тролейбусне управління» для відбування призначеного покарання з 21.08.2023 та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, про що останній власноручно розписався.

Таким чином, ОСОБА_3 зобов`язався відпрацювати 240 годин громадських робіт у КП «Чернівецьке тролейбусне управління» в повному обсязі.

Разом із тим, 25.08.2023 інспектором Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_4 з метою здійснення контролю за дотриманням порядку відбуванням покарання засудженим надіслано запит перевірки за місцем відбування покарання ОСОБА_3 , за результатами розгляду якого отримано відповідь про те, що засуджений до КП «Чернівецьке тролейбусне управління» для відбування призначеного покарання не з`являвся та про поважність причин своїх неявок не повідомив.

У зв`язку з чим, інспектором органу пробації 28.08.2023 ОСОБА_3 винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання.

Крім того, 28.08.2023 ОСОБА_3 повторно видано направлення до МКП «Центр стерилізації тварин» для відбування призначеного покарання з 29.08.2023, де він власноручно розписався.

Таким чином, ОСОБА_3 зобов`язався відпрацювати 240 годин громадських робіт у МКП «Центр стерилізації тварин» в повному обсязі.

Згідно наказу №01-02/18 від 29.08.2023 ОСОБА_3 з 30.08.2023 повинен приступити до виконання покарання у виді громадських робіт у МКП «Центр стерилізації тварин».

В подальшому за місцем відбування покарання складено графік та табель виходу на роботу засудженого ОСОБА_3 за формами, наведеними в додатках 35, 36 до Порядку здійснення нагляду та проведення соціально- виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі.

Проте, 31.10.2023 року інспектором Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_4 під час здійснення контрольної перевірки за місцем відбування покарання ОСОБА_3 встановлено, що засуджений з`явився за місцем відбування покарання лише 04.09.2023 та 08.09.2023 і відпрацював загалом 8 годин.

Разом із тим, 05.09.2023р, 06.09.2023р, 07.09.2023р та починаючи з 11.09.2023р до МКП «Центр стерилізації тварин» жодного разу не з`явився та про поважність причин своїх неявок не повідомив.

За результатами проведеної перевірки інспектором Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області складено відповідний акт, відповідно невідпрацьований час громадських робіт ОСОБА_3 складає 232 години.

Враховуючи викладене, незважаючи на попередження про недопущення порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт та зобов`язання відбувати вказане покарання ОСОБА_3 , не маючи наміру виконувати громадські роботи, усвідомлюючи протиправний характер своєї умисної бездіяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи цього, без поважних на те причин продовжує ухилятися від відбування покарання, не виконуючи покладені на нього обов`язки.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, тобто в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 29.11.2023 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0001069 від 18.11.2023 р. з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий; зареєстрований в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері з 2011 року з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю; не значиться зареєстрованим на обліку в психіатричному закладі.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Наведену обставину суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочинів.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 Кримінального кодексу України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, майновий стан обвинуваченого.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наслідки його вчинення та особу винного, суд вважає, що за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді арешту.

Суд вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.302, 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та за його вчинення призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.

На підставі ст. 71, 72 КК України приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання за ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.07.2023 року із розрахунку - 1 день арешту, дорівнює 8 годинам громадських робіт, та остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) місяців 29 (двадцяти дев`яти) днів арешту.

Строк відбування покарання засудженого ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1