Справа № 588/1837/23
№ провадження 1-кп/588/150/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2023 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянці кримінальне провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коломак Валківського району Харківської області, громадянина України, не одружений, який не працює, з повною загальною середньою освітою, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 25.01.2005 Тростянецьким районним судом Сумської області за частиною 2 статті 121 КК України із застосуванням статті 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років;

- 11.11.2010 Тростянецьким районним судом Сумської області за частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 307, частиною 1 статті 309, частиною 2 статтею 310, частиною 2 статті 317 КК України із застосуванням статті 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, з конфіскацією майна;

- 28.11.2014 Тростянецьким районним судом Сумської області за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 162 КК України із застосуванням статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 13.04.2018 Тростянецьким районним судом Сумської області за частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

- 31.10.2018 Тростянецьким районним судом Сумської області за частиною 3 статті 185 КК України із застосуванням статті 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 11.10.2023 Тростянецьким районним судом Сумської області за частиною 4 статті 185 КК України із застосуванням статті 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в м.Тростянець Охтирського району Сумської області, вирішив незаконно проникнути до приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 . Близько 07 години 26.07.2023 року, умисно, незаконно, переліз через паркан із шиферу на територію подвір`я, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 . Впевнившись у тому, що у вказаній будівлі нікого немає, не маючи права власності чи користування приміщенням квартири за вказаною адресою ОСОБА_5 знайшов на подвір`ї домогосподарства молоток, яким розбив склопакет металопластикового вікна, через яке потрапив до приміщення квартири. Незаконно перебуваючи у приміщенні квартири ОСОБА_5 , знайшов пляшку горілки, випив її та покинув приміщення цієї квартири через розбите вікно.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

За встановлених обставин діяння ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 1 статті 162 КК України, тобто як незаконне проникнення до житла особи.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин пред`явленого обвинувачення

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав повністю, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду показав, що 26.07.2023 був на річці, вживав алкогольні напої. Щоб знайти ще спиртних напоїв, вранці прийшов до квартири знайомих - родини ОСОБА_7 , яких не було вдома. Тому він переліз через забор, взяв на подвір`ї молоток і розбив скло у вікні, витягнув осколки та проник через вікно до приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 . У квартирі знайшов неповну пляшку горілки і залишив приміщення через розбите вікно. ОСОБА_5 визнав, що не мав дозволу власниці на проникнення до квартири, шкодує, що так вчинив, вибачався перед потерпілою, обіцяв через деякий час компенсувати її витрати із заміни вікна, зазначив, що щиро розкаявся, просив врахувати, що сам повідомив працівникам поліції про вчинене кримінальне правопорушення.

Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку прокурора, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, матеріалів, необхідних для вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, доведеною у повному обсязі поза розумним сумнівом.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання є щире каяття обвинуваченого, який висловив критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 у обвинувальному акті не зазначені.

Мотиви призначення покарання

Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри основного покарання, керуючись правом судового розсуду, підстави та межі якого визначені КК України, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до кримінальних проступків.

Обвинувачений є особою віком 49 років, раніше неодноразово судимий, неодружений, дітей не має, не працює, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

З урахуванням викладених даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення ОСОБА_5 покарання у виді 1 року обмеження волі.

Крім того, судом установлено, що кримінальне правопорушення, яке передбачене частиною 1 статті 162 КК України, ОСОБА_5 вчинив 26.07.2023, тобто до постановлення попереднього вироку Тростянецького районного суду Сумської області від 11.10.2023, який набрав законної сили 11.11.2023 року і яким його засуджено до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

За таких обставин, на підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 11.10.2023 року остаточне покарання обвинуваченому слід призначити у виді 3 років позбавлення волі.

Оскільки попереднім вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 11.10.2023 року ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був залишений без змін і після набрання указаним вироком суду 11.11.2023 ОСОБА_5 продовжує перебувати у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» як засуджений до позбавлення волі, строк остаточного покарання за цим вироком слід обчислювати з дня ухвалення цього вироку суду.

Крім того, відповідно до вимог частини 4 статті 70 КК України у строк покарання остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень слід зарахувати фактично відбуте ОСОБА_5 покарання за попереднім вироком. Так, за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 11.10.2023 року у строк покарання зараховано на підставі частини 5 статті 72 КК України період попереднього ув`язнення з моменту затримання 12.09.2023 року. Тому у строк покарання остаточно призначеного ОСОБА_5 слід зарахувати фактично відбуте ним покарання за попереднім вироком з 12.09.2023 по 19.11.2023 (до дати ухвалення цього вироку).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на її користь майнову шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 2300 грн. та моральну шкоду в сумі 7000 грн.

Позовну заяву мотивувала тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 заподіяв їй матеріальна шкода на загальну суму 2300 грн. Потерпіла в обґрунтування розміру понесених витрат надала рахунок №65 наданого ФОП ОСОБА_8 про установлення склопакету на суму 2050 грн. та монтажні роботи у сумі 250 грн. на загальну суму 2300 грн.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Обвинувачений цивільний позов визнав повністю в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди, в частині стягнення моральної шкоди заперечив у повному обсязі.

В ході судового розгляду установлено і визнано обвинуваченим, що з метою незаконного проникнення до приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка на підставі договору дарування від 22.05.2002 належить потерпілій (а.с.43-45), ОСОБА_5 був розбитий склопакет металопластикового вікна, через яке він потрапив до квартири.

Оскільки розмір матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_6 в сумі 2300 грн., яка складається з вартості склопакету в сумі 2050 грн. та монтажних робіт на суму 250 грн., підтверджено належним доказом - накладною ФОП ОСОБА_9 № 65, суд дійшов висновку, що вимоги потерпілої в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у заявленому розмірі є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі (а.с.19).

Крім того, ОСОБА_6 просила суд стягнути моральну шкоду у розмірі 7000 грн., яка полягла у стражданнях, вимушених змінах у житті, порушенні нормального способу життя, зокрема, на момент вчинення ОСОБА_5 протиправних дій 26.07.2023 року позивачка перебувала за межами території України. Про проникнення їй повідомив чоловік ОСОБА_10 , який повернувшись додому знайшов на підлозі побите скло та порізав ступні обох ніг. ОСОБА_6 дуже хвилювалася як чоловік з травмами ніг справляється з домашнім господарством, її турбували докори сумління, що вона не поряд і не може допомогти. Також, ОСОБА_5 перебуваючи в квартирі забруднив взуттям підлогу та коврове покриття, вчинив безлад на кухні.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Ураховуючи, що обставини, на які посилається потерпіла ОСОБА_6 , які в частині її тверджень про порушення нормального способу життя, про порізи її чоловіком ступней обох ніг, не підтверджено належними доказами, проте суд вважає, що внаслідок вчиненого кримінального правопорушення потерпіла безумовно зазнала душевних переживань, а тому з урахуванням вимог розумності та справедливості розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню ОСОБА_6 суд визначає в розмірі 5000 грн.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 349, 368-374, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 162 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 11.10.2023 року остаточне покарання ОСОБА_11 призначити у виді 3 років позбавлення волі.

Строк остаточного покарання обчислювати з дня оголошення цього вироку суду.

У строк остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати фактично відбуте ОСОБА_12 покарання за попереднім вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 11.10.2023 року у виді позбавлення волі з 12.09.2023 року по 19.11.2023 за правилами статті 72 КК України з розрахунку день за день.

Цивільний позов ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 2300 грн. 00 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп.

Цивільний позов в частині інших вимог залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1