Справа № 132/2004/23
Провадження №1-кп/132/317/23
Вирок

Іменем України

03 липня 2023 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000261 від 15 червня 2023 року, за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калинівка Вінницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України за наступних обставин. Так, поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_8 , які постійно здійснюють функції представників влади та відповідно до пункту 1 примітки до статті 364 КК України є службовими особами, на службовому автомобілі поліції марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак « НОМЕР_1 », в період часу з 08год.00хв. 15.06.2023 року по 08год.00хв. 16.06.2023 року відповідно до графіку чергування працівників сектору реагування патрульної поліції, затвердженого начальником відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_9 , здійснювали патрулювання у місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області. 15.06.2023 року о 09год.42хв., під час патрулювання вищевказаними працівниками поліції, був зупинений транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Volvo XC 90», державний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по автодорозі М-21 сполученням «Виступовичі Могилів-Подільський», за невиконання ним вимог дорожнього знаку «5.21 Житлова зона». Під час перевірки документів водія за логістичним планшетним пристроєм, встановлено, що ОСОБА_10 раніше був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, та позбавлений права керування транспортними засобами, про що йому було повідомлено. В момент, коли працівники поліції на виконання вимог статті 30 Закону України «Про Національну поліцію», та підпункту 2 пункту 5 розділу 1 та розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за № 1395, повідомляли водія ОСОБА_10 про те, що відносно нього буде винесено постанову про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, обвинувачений ОСОБА_6 , який перебував поруч із своїм сином ОСОБА_10 , з метою уникнення останнім відповідальності за вищевказане адміністративне правопорушення, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі статтею 222 КУпАП уповноважені на прийняття рішення за наслідками розгляду справи за таке адміністративне правопорушення, маючи умисел на надання службовій особі неправомірної вигоди за не притягнення його сина ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, не звертаючи уваги на неодноразові попередження поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції неправомірної вигоди службовій особі, розуміючи незаконність своїх дій, та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі, діючи умисно, висловив пропозицію до поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про надання їм неправомірної вигоди в сумі 200дол.США, за не винесення відносно його сина ОСОБА_10 постанови про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та суду пояснив, що дійсно 15.06.2023 року о 09год.42хв., на автодорозі М-21 сполученням «Виступовичі Могилів-Подільський», під час керування автомобілем марки «Volvo XC 90», державний номерний знак « НОМЕР_2 », працівниками поліції був зупинений його син ОСОБА_10 за невиконання вимог дорожнього знаку «5.21 Житлова зона». Під час перевірки документів останнього, працівниками поліції було встановлено, що він раніше був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, та позбавлений права керування транспортними засобами. В момент, коли поліцейські повідомляли ОСОБА_10 про те, що відносно нього буде винесено постанову про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, він, з метою уникнення сином відповідальності за це правопорушення, не звертаючи уваги на попередження поліцейських про відповідальність за висловлення пропозиції неправомірної вигоди службовій особі, висловив пропозицію до поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про надання їм неправомірної вигоди в сумі 200дол.США, за не винесення відносно його сина постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.1 ст.369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України за класифікацією відноситься до нетяжкого злочину; раніше не судимий; за місцем свого проживання та роботи характеризується виключно позитивно; одружений; працевлаштований; має задовільний стан здоров`я, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття. Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказане кримінальне правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн.00коп., оскільки дане покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Речові докази та витрати на залучення експертів відсутні.

Згідно частин 1, 2 статті 374 КПК України, вирок суду складається зокрема зі вступної частини, у якій зазначаються дата та місце його ухвалення.

За роз`ясненнями, викладеними в узагальнені Верховного Суду України від 01.08.2004 року «Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення», суди повинні керуватися положенням про те, що датою постановлення вироку є день його підписання складом суду, незалежно від тривалості часу, протягом якого відбувалася нарада суддів, а місцем його постановлення місто чи інший населений пункт, де це фактично мало місце.

Оскільки днем підписання вироку є 03.07.2023 року, то датою його постановлення є саме цей день.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000грн00коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя