Провадження №1-кс/369/3152/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна що накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №369/4498/23 від 30.03.2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна що накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/4498/23 від 30.03.2023 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001105 за фактом дорожньо-транспортної пригоди (зіткнення транспортних засобів), що мала місце 27.03.2023 року за адресою: Київська область, смт. Бородянка на вул. Центральна, 309 за участю водія ОСОБА_4 під керуванням автомобіля марки «MAN 26.413» реєстраційний номер НОМЕР_1 та водія ОСОБА_5 під керуванням мотоциклу марки «G-max rxm 150» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.03.2023 року, було тимчасово затримано транспортні засоби, зокрема, автомобіль марки «MAN 26.413» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також поміщено на майданчик тимчасового утримання.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.03.2023 року у справі № 369/4498/23, серед іншого, накладено арешт на автомобіль марки «MAN 26.413» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку.

Заявник вказує, що на даний час всі необхідні судові експертизи призначені слідчим були проведені, автомобіль був оглянутий та вивчений експертами, всі дослідження були зроблені, у зв`язку з чим необхідність в його утриманні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів відпала.

На підставі вище наведеного, адвокат ОСОБА_3 просила слідчого суддю скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «MAN 26.413» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 .

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. До суду від ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_3 надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

На адресу суду слідчим СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 скеровано матеріали кримінального провадження № 0001105 від 28.03.2023 року.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, в провадженні Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувало кримінальне провадження № 0001105 від 28.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.03.2023 у справі № 369/4498/23 задоволено клопотання прокурора Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та арештовано належний ОСОБА_4 автомобіль марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Згідно ч. 1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти російської федерації», Постанови Європейського Суду від 24.03.2005 року по справі «Фрізен проти російської федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (наприклад, рішення від 21.02.1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Із наявних матеріалів кримінального провадження № 0001105 від 28.03.2023 року, а зокрема листа Бучанського РУП в Київській області № 5794 від 18.09.2023 року вбачається, що на даний час необхідні процесуальні дії та слідчі дії, а також всі необхідні експертні дослідження щодо автомобіля «Man TGA» реєстраційний номер НОМЕР_1 на даний час слідством проведенні, тому вказаний автомобіль в подальшому досліджуватися слідством не буде.

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що в межах кримінального провадження № 0001105 від 28.03.2023 року проведені експертизи та наявні висновки експертів, не вбачається потреби, яка б виправдовувала такий ступінь втручання у права особи, яка володіє вказаним майном на законних підставах. Розумність та співрозмірність обмеження права власності законного власника вказаного майна суперечить завданням кримінального провадження. Зазначений захід забезпечення кримінального провадження порушує права заявника, оскільки призводить до надмірного обмеження прав, тому вказаний арешт підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 64-2, 131, 170, 174 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/4498/23 від 30.03.2023 року - задовольнити.

Скасувати арешт на автомобіль марки ««MAN 26.413» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/4498/23 від 30.03.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1