Справа № 136/858/23
провадження №1-кп/136/50/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000092 від 04.05.2023, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Липовецьким районним судом Вінницької області від 13.02.2023 за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт, не працює, зі середно-спеціальною освітою, неодруженого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , будучи засудженим 13.02.2023 Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт, ухилився від відбування призначеного покарання за наступних обставин.

12.04.2023 ОСОБА_2 роз`яснено під підпис про порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт згідно ст. ст. 37, 40 КВК України попереджено про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування вказаного покарання та надано направлення про виконання вироку за місцем тимчасового проживання, зазначеного засудженим, а саме - до КП «Турбівський комбінат комунальних підприємств» Турбівської селищної ради, смт. Турбів Турбівської ТГ Вінницького району Вінницької області, для відпрацювання 100 годин громадських робіт і згідно графіку виходу на роботу останній повинен був приступити до відбування покарання з 14.04.2023.

Разом з цим, засуджений ОСОБА_2 , починаючи з 14.04.2023 по 24.04.2023, для відпрацювання громадських робіт не з`явився, до виконання громадських робіт не приступив, причини неявки не повідомляв. Враховуючи викладене 24.04.2024 в.о. начальника Вінницького РС №3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 40 КВК України за допущене порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_2 винесено застереження у виді письмового попередження, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

01.05.2023 до Вінницького РС №3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінниць-кій області із КП «Турбівський комбінат комунальних підприємств» Турбівської селищної ради за вих. № 61 від 27.04.2023 надійшла довідка про те, що ОСОБА_2 для відпрацювання громадських робіт починаючи з 24.04.2023 по 27.04.2023

включно, не з`являвся, причини неявки не повідомляв. Фактично станом на 01.05.2023 ОСОБА_2 жодної години громадських робіт згідно вироку Липовецького районного суду Вінницької області від 13.02.2023 не відпрацював. Причинами невиходу на відбування громадських робіт стала зайнятість особистими справами та небажанням виконувати вказане рішення суду.

Такі умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, не оскаржує встановлені під час дізнання обставини вчиненого кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 2 ст. 302 КПК України. За участю захисника адвоката ОСОБА_4 подано письмову заяву про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку, без судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.

Суд, враховуючи вищевикладене, вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ із погляду належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, знайшла своє підтвердження й доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії кримінальних проступків, раніше судимий за вироком Липовецьким районним судом Вінницької області від 13.02.2023 за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Суд, призначаючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який не має офіційного місця роботи та доходу.

Обставиною, якя пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_2 .

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді арешту на мінімальний строк, тобто на 1 (один) місяць, оскільки така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_2 був засуджений вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 13.02.2023 за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 16.03.2023.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 вказане покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт не відбув, суд вважає, що на підставі ч. 1 ст. 71 та п. 4 ч.1 ст. 72 КК України невідбуте покарання за попереднім вироком слід частково приєднати до покарання за цим вироком суду з розрахунку, що один день арешту відповідає восьми годинам громадських робіт.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне остаточно до відбування обвинуваченому ОСОБА_2 призначити покарання у виді 1 (одного) місяця 12 (дванадцяти) днів арешту. На думку суду, вказане покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Призначення ОСОБА_2 більш суворого покарання суд вважає недоцільним.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

У кримінальному провадженні не застосовувались заходи забезпечення.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 2 ст. 389 КК України, ст.ст. 368, 374, 381, 382, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 13.02.2023 у виді 100 (ста) годин громадських робіт, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 12,5 днів арешту, та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді 1 (одного) місяця 12 (дванадцяти) днів арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня його фактичного затримання після вступу вироку у законну силу.

Речовий доказ: особову справу №03/2023 на засудженого ОСОБА_2 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили повернути до Вінницького районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, у порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1