Провадження № 11-сс/824/3047/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 листопада 2022 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного Реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 25.10.2022 року -,

В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з ухвали слідчого судді, до Печерського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного Реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 25.10.2022 року.

23 листопада 2022 року Печерським районним судом міста Києва відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного Реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 25.10.2022 року,

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 23 листопада 2022 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Генерального прокурора внести відповідні відомості на підставі заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 25.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки у судовому засіданні у суді першої інстанції присутній не був, а копію вищезазначеної ухвали отримав тільки 25 квітня 2023 року, тому пропущено з поважних причин термін оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, з неповним дослідженням доказів і встановленням фактичних обставинам справи, висновки не підтверджуються доказами, з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Конституції України та вимогам КПК України.

Крім того, апелянт зазначає, що за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в ухвалі не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Стверджує, що у його заяві про вчинення кримінального правопорушення вказано об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки злочину та надано докази, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Також зазначає, що в КПК України відсутні норми, які чітко регламентують форму, зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Вважає, що у КПК також відсутні норми, які надають право Генеральному прокурору не вносити відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Що стосується клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що воно підлягає до задоволення, оскільки заявник в судовому засіданні присутнім не був, копію ухвали отримав після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Що стосується доводів апелянта про необґрунтованість ухвали слідчого судді, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Так, колегія суддів зазначає, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_5 не пропустив, оскільки оскаржувана ухвала постановлена без участі останнього, а тому, відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.395 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання ним копії судового рішення. Твердження ОСОБА_5 про дату отримання ним копії оскаржуваної ухвали 23 листопада 2022 року матеріалами провадження не спростовуються. Апеляційна скарга подана ОСОБА_5 01 травня 2023 року, тобто в межах визначеного законом строку. А тому, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 23 листопада 2022 року не є пропущеним.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 звернувся до Генерального прокурора із заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 25 жовтня 2022 року суддею Червонозаводського міського суду Львівської області ОСОБА_6 .

Однак, відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, уповноваженою особою Офісу Генерального прокурора внесені не були.

У зв`язку з вищенаведеним, ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 25.10.2022 року.

Відмовляючи у задоволенні вказаної скарги слідчий суддя послався на те, що виходячи зі змісту ст.ст.214, 303 КПК України, відсутні підстави стверджувати про вчинення бездіяльності щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення. Крім того, зі змісту заяви ОСОБА_5 вбачається фактично намагання останнього у позапроцесуальний спосіб оскаржити законність рішення судді.

Окрім того, слідчий суддя виходив з того, що реєстрації в ЄРДР підлягають лише ті заяви чи повідомлення, що об`єктивно можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Проте, викладені в заяві ОСОБА_5 обставини свідчать, що заявник не погоджуючись з ухваленим суддею Червноградського міського суду Львівської області ОСОБА_6 , рішення, вдався до їх оскарження у позасудовому порядку, тобто доводи ОСОБА_5 фактично зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням, однак процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Такий висновок слідчого судді, колегія суддів вважає обґрунтованим.

Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Отже, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, ОСОБА_5 у своїй заяві не навів об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про ознаки злочину та підтвердили реальність конкретної події злочину, а викладення даних, які стосуються процесуальної діяльності судді та суті постановленого ним рішення, з яким не погодився ОСОБА_5 на переконання колегії суддів, не дає підстав для виникнення обов`язку внесення до ЄРДР відомостей за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Висновок, викладений в ухвалі слідчого судді, відповідає фактичним обставинам провадження, оскільки у своїй заяві ОСОБА_5 фактично висловлює заперечення щодо судового рішення, ухваленого у справі №459/1615/15-ц під головуванням судді ОСОБА_6 яким було відмовлено у задоволенні позову та позбавлено ОСОБА_5 доступу до правосуддя.

Доводи апелянта про те, що слідчий суддя умисно вніс в ухвалу 21.05.2015 року завідомо неправдиві відомості відносно того, що заява заявника від 25 жовтня 2022 року не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення вказаними вище особами є безпідставними, оскільки заява ОСОБА_5 не містить відомостей про вчинення суддею дій, які утворюють об`єктивну сторону кримінальних правопорушень, перелічених ОСОБА_5 в прохальній частині заяви.

Окрім того, колегія суддів вважає безпідставними і доводи апелянта про те, що слідчий суддя умисно проігнорував права скаржника, зазначені в ч. 4 ст. 214 КПК України, та порушив вимоги ст. 60 КПК України, оскільки, як вже зазначалося в цій ухвалі, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення, а сама ОСОБА_5 була зареєстрована, але відомості на підставі цієї заяви не були внесені до ЄРДР.

Так, у висновку судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства вказано, що при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам ВС МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину згідно з Інструкцією № 1050 і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р року "Про незалежність судової влади" відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені".

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою ОСОБА_7 та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення - без змін.

Судді ________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3