Провадження № 1-кс/592/6009/23
УХВАЛА

про арешт майна

15 вересня 2023 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянув клопотання сторони кримінального провадження - прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 про арешт на тимчасово вилучене майно, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000974 від 10.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах,-

установив:

Прокурор своє клопотання мотивує тим, що 10.09.2023 приблизно о 00 год 52 хв, під час патрулювання зупинили гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий порушував комендантську годину, в ході проведення перевірки виявили 2 блістера метадону, без відповідних дозвільних документів. (ЖЄО 42486 від 10.09.2023)

Під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 298-2 КПК України, за участі захисника ОСОБА_5 , в присутності двох понятих здійснено обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено два блістера з написом Метадон 3Н, поміщено до спецпакету № 1.

Щодо вказаних речей необхідно провести відповідні експертні дослідження, в ході яких, можливо, буде встановлено, що ці речі вилучені законом з обігу.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України (Речові докази), речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що зазначене вище майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та може бути доказом у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: 1) збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи викладене, виникла необхідність у накладені арешту тимчасово вилучене майно, а тому слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки є достатні підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК України, тобто є достатні підстави вважати, що вищезазначений речовий доказ зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, в подальшому може бути використаний, як доказ та має суттєве значення у кримінальному провадженні № 0000974 від 10.09.2023.

На підставі викладеного та керуючись ст. 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , а саме: на два блістера з написом Метадон - 3Н, які поміщено до спецпакету № 1.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт і які були відсутні під час оголошення ухвали з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1