Справа № 953/8489/23
н/п 1-кс/953/7083/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судовий засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Харкові клопотання старшої слідчої СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000787 від 05.04.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, з повною середньою освітою, не одруженому, який офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2023 року до суду надійшло клопотання старшої слідчої СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000787 від 05.04.2023, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання та реєстрації в межах строку досудового розслідування до 11.11.2023 включно з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків.

В обґрунтування клопотання слідча вказує, що в провадженні СВ ХРУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000878 від 05.04.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушуючи Постанову Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 р., «Положення про дозвільну систему», затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992р. та «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї і вибухових речовин», затверджену Наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 р., якими заборонено знаходження у власності громадян бойових припасів, без відповідного дозволу, діючи умисно, не маючи відповідного дозволу, вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , точного часу органу досудового розслідування встановити не вдалось можливим, перебуваючи в житловому масиві «Салтівка» в м. Харкові, точного місця органу досудового розслідування встановити не вдалось за можливе, знайшов предмети схожі на ручні гранати, патрони та РПГ та в цей час у нього виник прямий корисливий злочинний умисел спрямований на незаконне придбання, зберігання та збут бойових припасів.

Реалізуючи свій прямий корисливий злочинний умисел ОСОБА_5 , взяв, тим самими незаконно придбав наступні предмети, які відповідно до висновку вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/121-23/9223 від 31.05.2023 є: - корпусом ручної осколкової гранати Ф-1 та уніфікований запал до ручної гранати модернізований УЗРГМ-2 промислового способу виготовлення, який є вибуховим пристроєм, який не призначений для ураження живої сили і до категорії боєприпасів не належить, при штатному з`єднанні корпуса гранати Ф-1 та підривача типу УЗРГМ-2 конструкція буде являти собою ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів; - корпусом ручної осколкової гранати РГД-5 та уніфікований запал до ручної гранати модернізований УЗРГМ-2 промислового способу виготовлення, який є вибуховим пристроєм, який не призначений для ураження живої сили і до категорії боєприпасів не належить, при штатному з`єднанні корпуса гранати РГД-5 та підривача типу УЗРГМ-2 конструкція буде являти собою ручну осколкову гранату РГД-5, яка відноситься до категорії бойових припасів; крім того, відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-23/9184-БЛ від 26.07.2023 є: - 70 патронами, які є бойовими припасами бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 АК, призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети системи Калашникова тощо), надані на дослідження патрони виготовлені промисловим способом, придатні для стрільби; крім того, відповідно до вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/121-23/9226-ВТХ від 05.09.2023 є: - реактивною протитанковою кумулятивною гранатою РПГ-18, яка відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення військового призначення бойових припасів та почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, 30.04.2023 в період часу з 09 год. 00 хв. по 13 год. 05 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи реалізовувати свій прямий корисливий злочинний умисел, направлений на збут бойових припасів - корпусу ручної осколкової гранати Ф-1 та уніфікованого запалу до ручної гранати модернізований УЗРГМ-2, корпусу ручної осколкової гранати РГД-5 та уніфікованого запалу до ручної гранати модернізований УЗРГМ-2, 70 патронів, які є боєприпасами бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 АК, реактивної протитанкової кумулятивної гранати РПГ-18, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у формі збуту бойових припасів, бажаючи цього, знаходячись поблизу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув громадянину з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_8 », особисті дані якої змінено в порядку ст.ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», наступні предмети, які відповідно до висновку вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/121-23/9223 від 31.05.2023 є: корпусом ручної осколкової гранати Ф-1 та уніфікований запал до ручної гранати модернізований УЗРГМ-2 промислового способу виготовлення, який є вибуховим пристроєм, який не призначений для ураження живої сили і до категорії боєприпасів не належить, при штатному з`єднанні корпуса гранати Ф-1 та підривача типу УЗРГМ-2 конструкція буде являти собою ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів; - корпусом ручної осколкової гранати РГД-5 та уніфікований запал до ручної гранати модернізований УЗРГМ-2 промислового способу виготовлення, який є вибуховим пристроєм, який не призначений для ураження живої сили і до категорії боєприпасів не належить, при штатному з`єднанні корпуса гранати РГД-5 та підривача типу УЗРГМ-2 конструкція буде являти собою ручну осколкову гранату РГД-5, яка відноситься до категорії бойових припасів, крім того, відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-23/9184-БЛ від 26.07.2023 є: 70 патронами, які є бойовими припасами бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 АК, призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети системи Калашникова тощо), надані на дослідження патрони виготовлені промисловим способом, придатні для стрільби; крім того, відповідно до вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/121-23/9226-ВТХ від 05.09.2023 є: реактивною протитанковою кумулятивною гранатою РПГ-18, яка відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення військового призначення бойових припасів, отримавши від останнього грошову винагороду у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 , порушуючи Постанову Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 р., «Положення про дозвільну систему», затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992р. та «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї і вибухових речовин», затверджену Наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 р. незаконно придбав, зберігав та збув корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та уніфікований запал до ручної гранати модернізований УЗРГМ-2, корпус ручної осколкової гранати РГД-5 та уніфікований запал до ручної гранати модернізований УЗРГМ-2, 70 бойових проміжних патронамів калібру 5,45х39 АК, реактивну протитанкову кумулятивну гранату РПГ-18, які є боєприпасами.

У зв"язку з чим, 12.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яка обгрунтовується зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами.

Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стали наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України та наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. ст 177 КПК України., саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та експертів у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку сторони обвинувачення, є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти вищезазначеним (ризикам) можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона захисту проти обгрунтованості повідомленої ОСОБА_5 підозри та задоволення клопотання сторони обвинувачення не заперечувала.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши надані матеріали та докази у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Харківським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000878 від 05.04.2023.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України внесені до ЄРДР 05.04.2023 за фактом того, що 05.04.2023 до ХРУП №1 надійшло повідомлення про те, що гр-н на ім`я ОСОБА_9 здійснює незаконний збут бойових припасів на території Київського району м.Харкова.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_5 о 10 годині 00 хвилин 12.09.2023 у кримінальному провадженні №0000878 від 05.04.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів. Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 12.09.2023.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувався останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно статті 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 стаття 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 є осудною особою, яка досягла 16-річного віку. Підозрюваний не працевлаштований.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів: показань свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі допиту від 07.04.2023; даних, які містяться в протоколі про проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, -відеоконтроль особи від 25.04.2023; даних, які містяться в протоколі про проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, -відеоконтроль особи від 02.05.2023; даних, які містяться в протоколі за результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 01.05.2023; даних, які містяться в протоколі добровільної видачі від 30.04.2023; показань свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі додаткового допиту від 11.05.2023; показань свідка ОСОБА_10 , які містяться в протоколі допиту від 03.05.2023; показань свідка ОСОБА_11 , які містяться в протоколі допиту від 03.05.2023; висновку експертів за результатами проведення вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/121-23/9223 від 31.05.2023; висновку експерта за результатами проведення судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-23/9184-БЛ від 26.07.2023; висновку експерта за результатами проведення вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/121-23/9226-ВТХ від 05.09.2023.

Крім того, слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. А в контексті з тим, що 24.02.2022 Російська Федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває до тепер, і на даний час, для громадян України існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від від трьох до семи років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1, 2 ст. 23, 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом з тим, слідча суддя вважає не доведеним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому. А тому, будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, без надання вагомого і достатнього підтвердження цього є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Разом з цим, п.3, 4, 5, 8 ч.1 ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного.

Слідчою суддею встановлено дані щодо особи підозрюваного, який раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має.

Дослідивши в сукупності докази наданні як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, а також данні щодо особи підозрюваного, слідча суддя прийшла до висновку, що прокурор довів шляхом доказування в судовому засіданні, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, у порівнянні з домашнім арештом не буде достатнім заходом забезпечення кримінального провадження.

За викладених у сукупності обставин, слідча суддя дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідча суддя вважає за необхідне покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Наявність контролю з боку уповноважених осіб стане надійною запорукою щодо унеможливлення ризиків, передбачених ст.171 КПК України, в тому числі на які посилався слідчий та прокурор при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність цілодобового домашнього арешту, оскільки сторона обвинувачення не позбавлена процесуальної можливості, в будь-який момент звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

З огляду на те, що стороною обвинувачення доведено неможливості застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, слідча суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід стане надійною запорукою дотримання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а покладення на нього додаткових обов`язків забезпечить дотримання вимог ст. 2 та ч.2 ст. 28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 372, 376 ч.2 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшої слідчої СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в межах строку досудового розслідування, на 58 (п`ятдесят вісім ) днів до 10 листопада 2023 року включно.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчу СВ ХРУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 .

Встановити строк дії ухвали до 10.11.2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1