Справа № 333/3748/23
Провадження № 1-і/333/87/23
УХВАЛА

12 травня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 щодо продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2022 року до канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2022 року вказане кримінальне провадження визначено для розгляду судді ОСОБА_6 .

Своєю ухвалою від 05.12.2022 року судді ОСОБА_6 прийняла до свого провадження вказане кримінальне провадження та призначила підготовче судове засідання на 16.01.2023 року.

12.05.2023 року до канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зазначеному кримінальному провадженні.

Враховуючи перебування судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 у нарадчій кімнаті 12.05.2023 року і відповідно у зв`язку з неможливістю здійснення нею правосуддя у цей день, з урахуванням того, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у обвинуваченого ОСОБА_5 був продовжений до 12.05.2023 року (включно), тому протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначене клопотання прокурора було розподілено на суддю Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 .

Клопотання прокурора ОСОБА_3 обґрунтовано таким: у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно скоїв аналогічне кримінальне правопорушення. Так, 25.08.2022, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля під`їзду №7 будинку АДРЕСА_2, зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_7 та в ході розмови з останнім, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, під приводом здійснення телефонного дзвінка, з метою особистого збагачення, заволодів мобільним телефоном марки «ZTE BLADE», моделі «L210», у корпусі чорного кольору, ринкова вартість якого згідно висновку експерта складає 2 564 грн. 05 коп., що належить потерпілому ОСОБА_7 , при цьому пообіцявши останньому повернути зазначений мобільний телефон після здійснення телефонного дзвінка.

Після того, як потерпілий ОСОБА_7 добровільно передав ОСОБА_5 свій вищевказаний мобільний телефон, скориставшись тим, що останній не спостерігає за його діями, покинув місце вчинення злочину та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на зазначену суму.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України, що кваліфікується як: шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України. ОСОБА_5 є особою яка ніде не працює та не має жодного законного джерела доходу, підозрюється у вчинені умисного злочину корисливого характеру, раніше був неодноразово засуджений за аналогічні корисливі злочини. Зазначені обставини підтверджують факт можливості продовження обвинуваченим своєї злочинної діяльності.

Також, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання, враховуючи характер та тяжкість інкримінованого злочину, суворість покарання, що йому загрожує. Вищезазначеному сприяють відомості про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який не має міцних соціальних зав`язків, наразі не має реєстрації постійного місця проживання, зі слів фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , але документально це нічим не підтверджено, що підтверджує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на вищенаведене орган досудового розслідування вважає, що зазначені обставини підтверджують факт можливості продовження ОСОБА_5 своєї злочинної діяльності, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим під час досудового розслідування.

Прокурор підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити, додатково зазначивши, що 29.03.2023 року ОСОБА_5 був засуджений Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за скоєння аналогічного кримінального правопорушення до 1 року позбавлення волі, тобто фактично він відбуває вже покарання по вказаному вироку. Крім того, відносно ОСОБА_5 здійснюється судовий розгляд кримінального провадження в Ленінському районному суді м. Запоріжжя.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтвердивши факти винесення відносно нього вироку суду Жовтневим районним судом м. Запоріжжя та перебування на розгляді в Ленінському районному суді м. Запоріжжя кримінального провадження за ч.4 ст.185 КК України.

Захисник ОСОБА_4 залишив розгляд клопотання прокурора на розсуд суду, враховуючи позицію обвинуваченого.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Встановлено, що 25.11.2023 року ухвалою слідчого судді Комунарського районного суд м. Запоріжжя ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід - тримання під вартою по 23.01.2023 року.

Ухвалами Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2023 року та 14.03.2023 року строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою було продовжено до 16.03.2023 року та 12.05.2023 року (включно), відповідно.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор, на думку суду, довів наявність фактів, зміст яких переконав суд у тому, що обвинувачений ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, вказане в обвинувальному акті.

При вирішенні питання про доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 суд оцінює та враховує у сукупності такі обставини: особистість обвинуваченого (раніше неодноразово судимий; востаннє був засуджений 29.03.2023 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя до 1 року позбавлення волі; обвинувачується у скоєнні нетяжкого злочину, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває), його майновий стан (офіційно не працює, відсутні докази щодо наявності постійного щомісячного доходу), соціальні зв`язки (не одружений, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Запоріжжі; відсутні відомості про утримання жодних осіб).

Також, судом враховується і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк до 3 років позбавлення волі).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Тому суд, вважає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Отже, при аналізі пояснень учасників судового засідання, дослідженні матеріалів кримінального провадження, на думку суду, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вважаю, що у даному випадку прокурором не доведений ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду.

Враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, розцінюючи зазначений ризик як реальний та такий, що виправдовує обмеження свободи фізичної особи, суд, з урахуванням викладеного, приймає рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, вважаю за можливе визначити ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід, а саме - заставу, виходячи із вимог ч.2 ст.182 КПК України.

З урахуванням майнового стану обвинуваченого в даному випадку визначається можливість застосувати розмір застави, передбачений ч.2 ст.182 КПК України, а саме 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З урахуванням вимог п.16 ч.1 ст.3 КПК України та ЗУ «Про державний бюджет на 2023 рік», ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у сумі 53 680 грн.

У разі внесення вказаної застави на обвинуваченого ОСОБА_5 покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 331, 372, 395, 616 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 10.07.2023 року (включно).

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу - двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складено 15.05.2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1