Справа № 694/1368/23
Провадження №1-кп/694/138/23
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
29.06.2023 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрківка, Звенигородського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 українця, громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, депутатом будь-яких рад не являється,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
з участю обвинуваченого ОСОБА_4
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , у порушення Постанови Верховної Ради України № 2471 від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», яка забороняє громадянам мати у власності боєприпаси без передбаченого законом дозволу. Положення про дозвільну систему, затвердженого Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, на початку березня місяця 2023 року у невстановлений слідством точний день та час, перебуваючи в лісопосадці поблизу дамби у с. Юрківка, Звенигородського району, Черкаської області по вул.Ватутіна, знайшов предмет зовні схожий на бойову гранату РГН, та предмет зовні схожий на запал до бойової гранати РГН.
Так, ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що знайдені ним предмети являються боєприпасами, та маючи реальну можливість звернутися до правоохоронних органів з метою добровільної їх здачі, цього не зробив, а залишив зберігати за місцем знайдення, чим здійснив придбання, та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
22.03.2023 року близько 14 год. 30 хв. працівниками поліції під час поверхневої перевірки ОСОБА_4 , було виявлено вищевказані предмети, а саме предмет зовні схожий на бойову гранату РГН, та предмет зовні схожий на запал до бойової гранти РГН, які в подальшому вилучено під час огляду місця події в період часу з 14 год. 57 хв. по 15 год. 02 хв. за адресою: вул. Ватутіна, с. Юрківка, Звенигородського району, Черкаської області, поблизу дамби, та направлено для проведення експертизи до НДЕКЦ Г`УНП в Черкаській області. Згідно висновку експерта № КСЕ-19/124-23/3700 від 19.05.2023 надані на експертизу предмети являються: - корпусом бойової наступальної осколкової ручної гранати РГІ1 який споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини підвищеної потужності - А-ІХ-1 (флегматизований гексоген) вагою 90 грамів (згідно спеціальної літератури - 1); - ударно-дистанційним підривником УДЗ, який є засобом підриву для ручних гранат типу РГН, РГО (згідно висновку експерта № СЕ- 19/124-23/3680-ВТХ від 23.03.2023). В конструктивному
поєднанні надані на експертизу корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГН з ударно-дистанційним підривником УДЗ відносяться до категорії боєприпасів. В конструктивному поєднанні, надані на експертизу корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГН з ударно-дистанційним підривником УДЗ придатні для проведення вибуху.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він на початку березня місяця 2023 року перебуваючи в лісопосадці поблизу дамби у АДРЕСА_1 , знайшов предмет зовні схожий на бойову гранату РГН, та предмет зовні схожий на запал до бойової гранати РГН та залишив на зберіганні за місцем свого проживання.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються. Надані покази є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленного обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, при цьому їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, протии чого не заперечували учасники судового провадження.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показами, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача про призначення покарання пов`язаного з позбавленням волі, суд дійшов висновку, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання в межах санкції статті у вигляді позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, особу обвинуваченого, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, думку сторони обвинувачення про застосування іспитового строку, суд встановлює за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу. Суд також приходить до мотивованого висновку зменшення кількості покладених обов`язків на обвинуваченого, передбачених ст. 76 цього Кодексу враховуючи його особу та відсутність вкрай суспільної небезпечності.
Крім того судом враховано активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину та те, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, також враховуючи особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно , на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що вказаний злочин є тяжким згідно ст. 12 КК України.
При цьому суд виходив також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути процесуальні витрати на залучення експертів, при проведенні під час досудового розслідування експертиз в загальній сумі 3434,34 грн.
Цивільний позов у справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст.368,370,374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в загальній сумі 3434,34 грн.
-осколки (уламки) корпусу ручної гранати РГН та рештки підривника УДЗ після вибуху при експертному експеременті, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, що за адресою: вул. Благовісна 50, м. Звенигородка, Черкаської області - знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1