пр: 1-кп/336/744/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжі у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні кримінальне провадження внесеному в ЄРДР № 0000154 від 15.04.2023 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-12.12.2022 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2022 року ОСОБА_3 був засуджений вироком Жовтневого районного суду міста Запоріжжя за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 80 годин громадських робіт.

31 березня 2023 року у Шевченківському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 роз`яснено порядок відбування покарання у виді громадських робіт, передбачений ст. 36 Кримінально-виконавчого кодексу України, умови відбування покарання у виді громадських робіт, передбачені ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, приписи ч. З ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України щодо ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та відповідно до п. 1 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України був письмово під розписку попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 389 ч.2 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

31 березня 2023 року ОСОБА_3 отримав направлення для відбування призначеного судом покарання, згідно якого він повинен був приступити до відбування покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт з 01.04.2023 у СКП «Запорізька ритуальна служба».

03.04.2023 року Шевченківському РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області стало відомо, згідно подання про притягнення до кримінальної відповідальності від 07.04.2023 року, що ОСОБА_3 до СКП «ЗРС» з направленням уповноваженого органу з питань пробації не звертався, про що свідчить повідомлення СКП «ЗРС» від 03.04.2023 року №248.

Засудженому було наголошено про необхідність звернутись з направленням уповноваженого органу з питань пробації на СКП «ЗРС» та роз`яснено правові наслідки у разі ухилення відбування призначеного судом покарання. ОСОБА_3 зобов`язався з`явитись на СКП «ЗРС» за направленням не пізніше 05.04.2023 року, про що особисто зазначив у письмовому поясненні.

Крім цього, цього ж дня засудженому, під особистий підпис, був виданий виклик про необхідність явки до уповноваженого органу з питань пробації 07.04.2023 року для проведення індивідуальної профілактичної роботи.

06.04.2023 року стало відомо, що ОСОБА_3 до СКП «ЗРС» з направленням уповноваженого органу з питань пробації так і не звертався, про що свідчить повідомлення СКП «ЗРС» від 06.04.2023 року №268/1.

Крім цього, засуджений не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації 07.04.2023 року, незважаючи на те, що виклик був отриманий ним під особистий підпис.

Станом на теперішній час, ОСОБА_3 відбутого строку громадських робіт не має. На відпрацювання громадських робіт до СКП «Запорізька ритуальна служба» не з`являється.

Вказані умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, у якому міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, без виклику всіх учасників провадження.

До обвинувального акту додані: письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні; реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка захисника про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України, суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, встановлена судом поза розумним сумнівом з наступних підстав.

Так, встановлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, за ознаками ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості обвинуваченого встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України не встановлено.

При обранні виду та міри покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок. Також бере до уваги особу обвинуваченого, який неодружений, на утриманні дітей не має, не працює, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого, який є раніше судимим, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому покарання у виді арешту за санкцією ч. 2 ст. 389 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи із співвідношення, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Виходячи із вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, невідбута частина взагалі непонесеного обвинуваченим покарання за вироком суду від 12.12.2022 року становить 80 годин громадських робіт, що відповідає 10 дням арешту.

З урахуванням викладеного, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд до призначеного покарання вважає за необхідне повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 12.12.2022 року, перевівши при складанні покарань відповідно до вимог ст. 72 КК України менш суворе покарання у виді громадських робіт у більш суворий вид - арешт, виходячи із співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, і остаточно визначити до відбування покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 10 (десять) днів.

На думку суду, покарання, що призначається, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, тобто досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Як вбачається з наданих матеріалів, відносно обвинуваченого запобіжний захід не обирався.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65, 66, ст. ст. 7, 17, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2022, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України виходячи із співвідношення, що 80 годин громадських робіт відповідають 10 дням арешту, та остаточно призначити ОСОБА_3 до відбування покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 10 (десять) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 не застосовувати.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1