Справа № 948/1085/23>
Номер провадження 1-кп/948/69/23>
У Х В А Л А

04 травня 2023 року Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Машівка Машівського району Полтавської області в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000365 від 07.12.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Марківка Баранівського району Житомирської області, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні старший солдат, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

встановив:

В провадженні Машівського районного суду Полтавської області знаходиться даний обвинувальний акт.

У підготовчому судовому засіданні прокурор Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, а також звернулась до суду з клопотаннями про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовуючи його тим, що продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 та 5 частини першої статті 177 КПК України (ризики переховування від суду, незаконний вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення), які стали підставою для обрання відносно останнього відповідного запобіжного заходу, оскільки наявні підстави, що свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам, застосувавши до особи більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники ? адвокати ОСОБА_5 і ОСОБА_6 проти призначення судового розгляду даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні не заперечували.

Разом з тим, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернуся до суду із письмовим про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Доводячи вимоги клопотання захисник послався на те, що у 2019 році обвинувачений ОСОБА_4 прийнятий на військову службу за контрактом та є учасником бойових дій, має постійне місце проживання за яким зареєстрований у встановленому законом порядку, на його утриманні є малолітня дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Окрім того, прокурором не доведено у своєму клопотанні про достатність підстав, передбачених статтею 177 КПК України, оскільки приведене вище та характеристика ОСОБА_4 , як порядної людини зі стійкими соціальними зв`язками в Житомирській області, свідчить про зворотне. Між тим, у відповідному клопотанні також приведено прохання про зменшення розміру призначеної обвинуваченому застави з сімдесяти розмірів прожиткового мінімуму до двадцяти, адже саме такий розмір логічний та обґрунтований у випадку позбавлення військовослужбовця всіх виплат та доплат.

Дане клопотання в судовому засіданні підтримали обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ? адвокат ОСОБА_6 заперечуючи проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 заперечував, з огляду саме на наявність доведених ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження суд встановив наступне.

Щодо питання про призначення у даному кримінальному провадженні судового розгляду у відкритому судовому засіданні, суд виходить з наступного.

20 квітня 2023 року до Машівського районного суду Полтавської області, як суду, якому розпорядженням Голови Верховного Суду №2/0/9-22 від 08.03.2022 змінено підсудність судових справ Великобурлуцького районного суду Харківської області, з Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000365 від 07.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, разом з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Ухвалою Машівського районного суду Харківської області від 24 квітня 2023 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Виходячи з викладеного вище, вищезазначене кримінальне провадження підсудне Машівському районному суду Полтавської області.

Під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами першим - четвертим частини третьої статті 314 КПК України.

Підстав для здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні немає.

Відповідно до частини першої статті 316 КПК України вбачається, що після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Таким чином, суд вважає, що вищезазначене кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

З приводу клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт (на території військової частини НОМЕР_1 ) судом приведено таке.

Згідно частини восьмої статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України передбачено саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався декілька разів та в останнє на строк до 20 травня 2023 року.

У кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000365 від 07.12.2022 ОСОБА_4 обвинувачується саме за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Відтак, з огляду на положення статті 176 КПК України, якими передбачаються виключні обставини застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до військовослужбовців обвинувачених, зокрема, у вчиненні кримінальних правопорушень щодо самовільного залишення військової частини або місця служби, суд не вбачає підстав для зміни до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Стосовно клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що наявні достатні підстави для продовження застосування до обвинуваченого відповідного запобіжного заходу з огляду на наступне.

За вимогами частин третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України.

Відповідно до частини першої статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, колегія суддів враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відтак, досліджуючи питання про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 10 березня 2023 року ОСОБА_4 , як підозрюваному у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000365 від 07.12.2022, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на шістдесят днів, з визначенням застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становило 187 880,00 гривень. Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 08 травня 2023 року.

Відповідно до положень частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа підозрюється, обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий та є військовослужбовцем військової служби за контрактом, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано інкриміновано обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.307 КК України, суд приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про наявність ризиків визначених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, зокрема:

- пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України - ризик переховування від суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 являється військовослужбовцем військової служби за контрактом на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , місцезнаходження військової частини в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область враховуючи проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини створлять складності явки або запізнення підозрюваного до суду;

- пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України - ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, понятим, експертам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин;

- пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України - ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків судового розгляду та створить можливості для ОСОБА_4 , незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження;

- пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України - ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовженні кримінального правопорушення, у якому підозрюється підтверджується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 КК України, або дезертирство за ст. 408 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення особливо тяжкого злочину. Крім цього останній може продовжити вчиняти злочин у якому підозрюється.

З урахуванням наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, з огляду на всі обставини справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні прокурора, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з частиною четвертою статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142,258-2585,260,261,402-405, 407, 408, 429,437442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Задовольняючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані, що його характеризують, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження, матеріальне забезпечення військовослужбовця ОСОБА_4 , вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 187 880,00 гривень, оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України, та її розмір не є завідомо непомірним.

Такий розмір застави відповідає й практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Між тим, доводи захисника ОСОБА_5 щодо зменшення розміру застави не впливуть на висновки суду, з огляду на те, що визначення застави у даному випадку є само по собі альтернативним запобіжним заходом, а її розмір має бути достатнім стримуючим засобом.

Судом вирішувалося питання про можливість вжиття до обвинувачених альтернативного запобіжного заходу, але наявність вказаних вище ризиків та обставин виключає, на думку суду, застосування таких. Між тим, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Необхідно також зауважити, що приведена вище позиція суду ґрунтується на принципі презумпції невинуватості, та не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміновані обвинуваченому діяння.

Керуючись статтями 177, 194, 199, 314-317, 371-372 КПК України, суд,

ухвалив:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Машівського районного суду Полтавської області, 11 травня 2023 року об 10 годині 00 хвилин.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що вони мають право після призначення справи до розгляду ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення мають право робити з матеріалів виписки та копії.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Задовольнити клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 02 липня 2023 року включно.

Визначити заставу у розмірі 70 (сімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 187 880 (сто вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 (нуль) копійок, яку можливо внести на відповідний депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Полтавської області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, на підставі частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово Машівський районний суд Полтавської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду. В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 08 травня 2023 року

Головуючий суддя ОСОБА_1