Справа № 953/4081/23
н/п 1-кс/953/3871/23
"30" травня 2023 р.Київський районний суд м.Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
Визначити місцем зберігання вилученого майна камеру схову Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських,49.
Клопотання подано через канцелярію суду 29.05.2023 року.
Прокурор надав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Власник майна Харківська філія АТ «Укртелеком» в судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповіднодо вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 28.05.2023 до ЧЧ Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: м. Харків, вул. Наталії Ужвій, 72, невстановлена особа, проникнувши у підвальне приміщення за вищевказаною адресою, вчинила крадіжку кабелю.
28.05.2023 у період часу з 15:00 до 15:50 за участю громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено огляд місця події, а саме підвального приміщення, яке розташоване між 4 та 5 під`їздом будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого ОСОБА_4 вказав на місце в підвалі, на якому знаходився ніж, за допомогою якого ОСОБА_4 від`єднав фрагмент кабелю чорного кольору довжиною 28 метрів, власником якого є Харківська філія АТ «Укртелеком».
В ході огляду місця події виявлено та вилучено: кухонний ніж з дерев`яною рукояткою та зубчато-ріжучою поверхнею леза, який поміщено та упаковано до сейф-пакету 7103371; сліди пальців рук, відкопійовані на 3 відрізки липкої стрічки, які поміщено та упаковано до паперового конверту білого кольору.
28.05.2023 винесено постанову про визнання вилученого майна речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановити власника вилученого майна не виявилось можливим.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України, вказане у клопотанні майно має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберігло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, вилученого майна, суд вважає за необхідне накласти на нього частковий арешт.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді про необхідність у арешті майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: кухонний ніж з дерев`яною рукояткою та зубчато-ріжучою поверхнею леза, який знаходиться в сейф-пакеті 7103371, вилучений в ході проведення огляду місця події 28.05.2023, а саме огляду підвального приміщення, яке розташоване між 4 та 5 під`їздом будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Місцем зберігання вилученого майна визначити камеру схову Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських,49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1