ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1214/23 Справа № 202/7642/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

підозрюваного(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2023 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 червня 2023 року без визначення застави.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього для здійснення спроб переховування. Також слідчим суддею визнано доведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні дані та місце проживання.

Слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який одружений, має утриманців раніше не судимий, працевлаштований, проте дані обставини, на думку слідчого судді, не можуть нівелювати встановлені ризики.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість інкримінованого злочину та спосіб його вчинення, слідчий суддя прийшов до висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків, оскільки підозрюваний вину у скоєному визнав, після ДТП спроб переховування не здійснював, дотримувався належної процесуальної поведінки. Також зазначає, що слідчим суддею безпідставно не визначено розміру застави.

Вважає, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, утримує неповнолітню дитину, батьків пенсійного віку, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, є єдиним годувальником сім`ї, у зв`язку із чим застосування виняткового запобіжного заходу є невиправданим та обтяжливим.

Зазначає, що судом при розгляді клопотання не взято до уваги доводи захисту про те, що підозрюваний визнає вину у скоєному, активно співпрацює зі слідством та має бажання надати потерпілій посильну матеріальну допомогу, крім того останній раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, у зв`язку з чим ризики незаконного впливу на потерпілу, свідків та продовження злочинної діяльності відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою цих вимог закону дотримався.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, оскільки даний факт підтверджується зібраними доказами та не заперечується стороною захисту.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами, в тому числі: витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №00382; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди; протоколом огляду автомобіля; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; речовими доказами вилученими під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, що в своїй сукупності свідчить про вірогідну причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого злочину.

З наведених обставин слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 в обсязі, достатньому для застосування відносно нього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Також є правильними висновки суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_6 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді довготривалого позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами, а також при призначенні покарання за нього виключається можливість застосування положень ст. 75 КК України, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

В розумінні практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваного від суду, колегія суддів приходить до висновку, що існує вагома ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

При цьому також враховується, що підозрюваний ОСОБА_6 після скоєння дорожньо-транспортної пригоди покинув місце події, після чого в порядку вимог ч. 4 ст. 208 КПК України був затриманий співробітниками поліції.

Крім того про особливу зухвалість дій підозрюваного при вчиненні злочину свідчить його спосіб, так як підозрюваний, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи ПДР, допустивши значне перевищення допустимої швидкості руху та небезпечну агресивну манеру керування транспортним засобом, здійснив наїзд на електровелосипед під керуванням ОСОБА_11 . В результаті від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий помер, а ОСОБА_6 продовжив рух та покинув місце події.

Враховуючи, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню розпочато 30 квітня 2023 року та органу слідства необхідно провести ряд слідчих дій та експертиз за участю підозрюваного, призначити та отримати висновки експертів, беручи до уваги, що свідки надають викривальні покази щодо ОСОБА_6 , ризик незаконного впливу на них є обґрунтованим.

Доводи захисту щодо позитивних даних про особу підозрюваного колегія суддів хоча і вважає слушними, однак останні у своїй сукупності не дають достатніх підстав для зміни застосованого запобіжного заходу, крім того вони не слугували стримуючим фактором у скоєнні підозрюваним протиправних дій.

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_6 від вартою, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.

Згідно із ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на вказані положення закону, фактичні обставини справи, відомості про особу підозрюваного, беручи до уваги, що останній вчинив злочин, що спричинив загибель людини, колегія суддів вважає правильним висновок суду щодо незастосування альтернативного запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін,

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4