Справа № 513/496/23
Провадження № 1-кп/513/52/23
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000720 від 23 жовтня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Успенівка Саратського району Одеської області, громадянина України, пенсіонера, раніше не судимого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 23 жовтня 2022 року, приблизно о 07:20 годині, керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по мокрому ґрунтовому дорожньому покриттю польової дороги, що в межах Білгород-Дністровського району Одеської області, а саме зі сторони села Успенівка у напрямку автодороги «Одеса - Рені».

Під час руху у вказаному напрямку, водій ОСОБА_4 зупинився на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, що на 97 км + 345 м автодороги сполученням «Одеса - Рені» у Білгород-Дністровському районі Одеської області, де розпочинаючи свій рух з другорядної дороги проявив неуважність, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, чим порушив вимоги п. 1.5, п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України (введені в дію 01 січня 2002 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року), далі «Правила», що зобов`язують водія: п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

Крім цього, водій ОСОБА_4 , проявляючи злочинну самовпевненість та діючи в порушення вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», який відповідно до «Правил» зобов`язує водія: дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, виїхав на вищевказане перехрестя та при виконанні повороту ліворуч у напрямку міста Одеси, чим порушив вимоги п. 16.11 вказаних «Правил», яким передбачено: п. 16.11. «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», а саме не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався головною дорогою, у зв`язку з чим допустив зіткнення задньої частини керованого ним автомобіля з передньою частиною сідлового тягача «MAN TGX-18.440», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у складі автопоїзда з напівпричепом «KRONE-SD», реєстраційний номер НОМЕР_3 , по автодорозі сполученням «Одеса - Рені» зі сторони міста Ізмаїл у напрямку міста Одеса.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження, від яких того ж дня помер в автомобілі швидкої медичної допомоги під час руху до лікарні міста Сарата.

На трупі ОСОБА_6 виявлена поєднана травма голови, хребта та грудної клітки: а) закрита черепно-мозкова травма: вогнищеві крововиливи під м`які мозкові оболонки випуклих поверхонь обох півкуль; б) закрита травма грудної клітки: переломи 2-6-го лівих ребер по середньоключичній лінії, 1-2-го правих ребер по білягрудинній лінії, крововиливи під пристінковою плеврою в проекції переломів ребер, крововилив в ліву плевральну порожнину; крововиливи біля коренів обох легень; розрив передньої стінки правого шлуночка серця, перелом тіла III грудного хребця з розривом спинного мозку.

Смерть ОСОБА_6 перебуває в прямому причинному зв`язку з наявною у нього закритою травмою грудної клітки та хребта у вигляді множинних переломів правих та лівих ребер, розривом передньої стінки правого шлуночка серця, крововиливом в ліву плевральну порожнину, перелому тіла III грудного хребця з розривом спинного мозку, що і стало безпосередньою причиною смерті.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог дорожнього знаку 2.1 та п. 16.11 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілому ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , показав, що 23 жовтня 2022 року о 07:20 годині рухаючись на автомобілі ВАЗ 21011, із с.Успенівка в напрямку с.Миколаївка-Новоросійська, рухаючись по ґрунтовій дорозі, під`їжджаючи до траси Одеса-Рені, при наявності дорожнього знаку «Дати дорогу», впевнився, що вільний рух, оскільки до вантажівки була достатня відстань для виконання маневру, виїхав на трасу та проїхавши 25 - 30 метрів відчув удар у задню частину автомобіля. Автомобіль викинуло на узбіччя, зіткнення із зустрічними транспортними засобами не було. ОСОБА_6 був без свідомості, він був при тямі, однак після проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння йому стало зле та він був доставлений до лікарні. Пасками безпеки ні він, ні потерпілий пристебнуті не були, також він не чув звукових сигналів та не бачив світлових сигналів. Він не надав дорогу транспортному засобу MAN, оскільки вважав, що відстань у 250 метрів від транспортного засобу MAN, який він бачив, була достатньою для здійснення маневру та виїзду на головну дорогу.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не прибув, однак надав до суду заяву про проведення судового розгляду за його відсутності.

З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілого ОСОБА_7 , суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доводиться також зібраними та дослідженими у справі письмовими доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23 жовтня 2022 року, із схемою до протоколу та ілюстативної таблиці, на ділянці дороги на 97 км + 345 м автодороги сполученням «Одеса - Рені» у Білгород-Дністровському районі Одеської області;

- чеками приладу Драгер тест №462, №464, проведеного на ділянці дороги на Одеса - Рені 97 км, відповідно до яких ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння не перебували;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24 січня 2023 року, за участю ОСОБА_8 , із схемою до протоколу слідчого експерименту від 24 січня 2023 року та ілюстративною таблицею;

- протоколом слідчого експерименту від 24 січня 2023 року, із схемою до нього та ілюстративною таблицею;

- висновком експерта №87 від 23 жовтня 2022 року, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлена поєднана травма голови, хребта та грудної клітки: а) закрита черепно-мозкова травма: вогнищеві крововиливи під м`які мозкові оболонки випуклих поверхонь обох півкуль; б) закрита травма грудної клітки: переломи 2-6-го лівих ребер по середньоключичній лінії, 1-2-го правих ребер по білягрудинній лінії, крововиливи під пристінковою плеврою в проекції переломів ребер, крововилив в ліву плевральну порожнину; крововиливи біля коренів обох легень: розрив передньої стінки правого шлуночка серця, перелом тіла III грудного хребця з розривом спинного мозку. Характерологічні особливості вищеописаних ушкоджень вказують на те, що вони заподіяні дією (діями) тупих твердих предметів, в тому числі могли утворитися в умовах транспортної автомобільної травми всередині салону автомобіля. Всі ушкодження у ОСОБА_6 утворилися по одному механізму, практично одночасно, або у дуже вкрай короткий проміжок часу, таким чином, складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс поєднаної травми голови, хребта та грудної клітки, який був небезпечний для життя, в тому числі і в момент заподіяння. Виходячи з п. 4.8. та п. 4.9.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, дана поєднана травма за критерієм небезпеки для життя, згідно п. 2.1.2., п. 2.1.3. «з», «и», «й», «л», «о» та п. 4.6. "Правил...", містить ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_6 перебуває в прямому причинному зв`язку з наявною у нього закритою травмою грудної клітки та хребта у вигляді множинних переломів правих та лівих ребер, розривом передньої стінки правого шлуночка серця, крововиливом в ліву плевральну порожнину, перелому тіла III грудного хребця з розривом спинного мозку, що і стало безпосередньою причиною смерті. При судово-токсикологічному дослідження крові від трупа ОСОБА_6 в крові етиловий спирт не виявлений;

- висновком експерта №22-5767 від 27 жовтня 2022 року, із фототаблицею, відповідно до якого зіткнення сталося на попутних курсах та в первинний контакт вступили передня права частина тягача MAN р/н НОМЕР_2 с задньою частиною автомобіля ВАЗ-21011 р/н НОМЕР_1 . Кут між подовжніми осями транспортних засобів у момент первинного контакту складав близько 0° який відлічується в плані проти ходу годинникової стрілки від подовжньої осі тягача MAN р/н НОМЕР_2 до подовжньої осі автомобіля ВАЗ-21011 р/н НОМЕР_1 ;

- висновком експерта №22-5769 від 27 жовтня 2022 року, із фототаблицею, відповідно до якого гальмова система автомобіля ВАЗ-21011, р/н НОМЕР_1 , на момент експертного огляду перебувала в працездатному стані. Рульове керування автомобіля ВАЗ-21011, р/н НОМЕР_1 , на момент експертного огляду перебувало в працездатному стані. Ходова частина автомобіля ВАЗ-21011, р/н НОМЕР_1 , на момент експертного огляду перебувала в технічно несправному стані. Пошкодження ходової частини, а саме: заднього правого колеса, заднього моста, амортизаційних пружин задніх коліс, провушини амортизатору, провушини кронштейну заднього мосту кріплення амортизатору, повздовжніх тяг задньої підвіски виникли в момент настання ДТП.

На момент ДТП рульове керування, гальмова система та ходова частина автомобіля ВАЗ-21011, р/н НОМЕР_1 , перебували в працездатному стані, що дозволяло водієві контролювати напрямок руху автомобіля з наміченої траєкторії, знижувати швидкість руху з відомою водію ефективністю, аж до зупинки, й не мали несправностей, які б призвели до раптової для водія зміни напрямку руху (уводу) автомобіля убік від обраного водієм напряму руху, або до раптової втрати керованості цим автомобілем;

- висновком експерта №22-5768 від 27 жовтня 2022 року, із фототаблицею, відповідно до якого робоча гальмова система, рульове керування та ходова частина сідлового тягача MAN TGX, р/н НОМЕР_2 , з напівпричепом KRONE-SD, р/н НОМЕР_4 , як на момент експертного огляду так і на момент ДТП перебували в працездатному стані, могли виконувати задані функції по керуванню автопоїздом, ефективному зниженню швидкості та не мали технічних несправностей, які б могли привести до втрати курсової стійкості та керованості даного транспортного засобу на дорозі;

- висновком експерта №23-635 від 02 лютого 2023 року, відповідно до якого в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21011, р/н НОМЕР_1 , що виїжджав на дорогу з другорядної дороги повинен був відповідно до вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п.16.11 Правил дорожнього руху - поступитися дорогою автопоїзду, відмовившись від в`їзду в можливу смугу руху останнього аж до проїзду їм перетину. Дії водія автомобіля ВАЗ-21011, р/н НОМЕР_1 , не відповідали вимогам дорожнього знаку2.1 «Дати дорогу» та п.16.11 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля ВАЗ-21011, р/н НОМЕР_5 , шляхом виконання вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п.16.11 Правил дорожнього руху гарантовано мав технічну можливість уникнути пригоду. Належні дії водія автопоїзда у складі тягача MAN TGX-18.440, р/н НОМЕР_2 , з напівпричепом KRONE SD, р/н НОМЕР_3 , в умовах події регламентувалися вимогами пункту 12.3 ПДР, які передбачають необхідність застосування гальмування зі зменшенням швидкості руху до швидкості рухомого автомобіля ВАЗ 21011. Водій автопоїзда у складі тягача MAN TGX-18.440, р/н НОМЕР_2 , з напівпричепом KRONE SD, р/н НОМЕР_3 , в умовах події не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ 21011, вживши заходи зменшення своєї швидкості аж до зупинки, тому в його діях, з технічної точки зору, не вбачається невідповідностей вимогам пункту 12.3 ПДР. Дії водія автомобіля ВАЗ-21011, р/н НОМЕР_1 , перебувають у причинному зв`язку з виникненням пригоди.

Також судом досліджені процесуальні документи на підтвердження правомірності проведення дій під час досудового розслідування, надані стороною обвинувачення:

- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 24 жовтня 2022 року;

- ухвала слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 18 листопада 2022 року про накладення арешту на майно.

У судовому засіданні прокурором була заявлена відмова від допиту свідків, яка за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 була прийнята судом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України - підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Обов`язковою складовою складу злочину є об`єктивна сторона злочину, яка в даному випадку характеризується трьома ознаками: діянням, наслідками та причинним зв`язком між діяннями та наслідками.

Дослідивши в сукупності всі докази надані сторонами кримінального провадження суд «поза розумним сумнівом» переконався, що порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів п. 1.5, п. 2.3 б, 16.11 Правил порожнього руху України, знаходяться у причинному зв`язку з наслідками, що настали, а саме спричиненням тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , що спричинило його смерть, внаслідок ДТП.

Сукупність досліджених доказів, суд вважає такими, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) в обсязі встановленому судом.

Докази винуватості ОСОБА_4 є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ, наданий сторонами, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про винуватість поза розумним сумнівом ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Підстав, у відповідності до ч.3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено, а також це б порушувало б права обвинуваченого.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Також, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті передбачено, що при призначені покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчиненого злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стані правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Обставин, що пом`якшують покарання або обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення визначено як низький.

Також, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, є особою похилого віку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; усвідомлення обвинуваченим протиправності своєї злочинної поведінки, думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру не має, ступінь тяжкості вчиненого, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, який віднесено до категорії тяжких, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; та вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 2 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі, та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Санкція ч.2 ст. 286 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Так, судом встановлено, що злочин був вчинений обвинуваченим шляхом порушення правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом, а наслідком його дій стало отримання потерпілим ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, які потягли смерть потерпілого, що значно підвищує суспільну небезпеку зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси (єдиний унікальний номер справи 947/25975/22; провадження №1-кс/947/11011/22), слід скасувати, а майно, на яке накладено арешт слід повернути його власникам.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, стягнути на користь держави із обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вантажний сідловий тягач «MAN TGX-18.440», реєстраційний номер НОМЕР_2 , і напівпричіп КRONE-SD, реєстраційний номер НОМЕР_3 , - повернути власникам.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 12081 (дванадцять тисяч вісімдесят одна) гривня 28 копійок.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суд м.Одеса від 18 листопада 2022 року на транспортні засоби: «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; вантажний сідловий тягач «MAN TGX-18.440», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; напівпричіп КRONE-SD, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1