Справа № 541/1750/23
№ провадження 1-кп/541/208/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289 від 14.03.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вікторівка Ширяївського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, проходить строкову військову службу на посаді електрика ремонтно-відновлювального батальйону, маючого військове звання солдата, учасника бойових дій, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 131 від 07.05.2021 призначений на посаду електрика ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , та поставлений на всі види забезпечення.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548- XIV (зі змінами), ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст. ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

13 березня 2023 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , правомірно перебував в приміщенні зали, квартири АДРЕСА_2 , свого знайомого ОСОБА_6 , розташованої в АДРЕСА_3 , де також перебував потерпілий ОСОБА_5 .

При цьому, ОСОБА_4 достовірно відомо, що на території України запроваджено воєнний стан, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 557/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_5 у той час вийшов з приміщення зали та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, у ОСОБА_4 раптово виник умисел на викрадення грошових коштів, які знаходилися у чоловічій барсетці, яка належала потерпілому ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 не маючи до грошових коштів, дійсного та уявного права користування чи володіння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з барсеткою вийшов до приміщення кухні де таємно, шляхом вільного доступу, викрав грошові кошти в розмірі 14 500 грн. купюрами номіналом 500 грн. та 400 доларів США, номіналом 100 доларів США, в перерахунку на гривні станом на 13.03.2023, відповідно курсу НБУ - 14 628 грн.

Після чого ОСОБА_4 помістивши грошові кошти до кишені куртки, в яку був одягнутий, зник з місця скоєння кримінального правопорушення. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим повністю довів до кінця свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 29 128 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. У скоєному розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що претензій до обвинуваченого він не має, оскільки шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується також матеріалами, зібраними під час досудового розслідування провадження, які не були об`єктом дослідження і учасники процесу не вважають за доцільне їх досліджувати, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюються.

Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, котра вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи покарання з додержанням вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який проходить строкову військову службу, є учасником бойових дій, не одружений, утриманців не має, характеризуються за місцем проживання та проходження військової служби посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше не судимий.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Вищезазначені обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі та із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України слід зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Суд не покладає на ОСОБА_4 обов`язок передбачений п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, враховуючи що обвинувачений є військовослужбовцем та може перебувати в зоні бойових дій, що унеможливлює виконання такого обов`язку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити особисте зобов`язання.

Цивільний позов по провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт на 4 купюри номіналом 100 доларів США кожна із серійними номерами купюр HG18317855 A, KB21167454 I, HG 91214596 A, AB 17465523*, на загальну суму 400 доларів США; 29 купюр номіналом 500 гривень кожна із серійними номерами купюр С 30004340, ГК 6023554, Л 34007534, ВД 5891198, ФД 4751452, ЄВ 3719483, МВ 0998437, ФД 2808569, ЛБ 9105629, ФБ 0253703, АЄ 1725114, ХГ 3459308, ЕА 7408335, ХА 4831257, ВЕ 7874383, МВ 9653607, ВИ 0656261, ВА 9325708, АД 0259695, УЖ 8097393, УД 9352989, ФБ 7338174, АН 2517075, УН 2870537, АК 3705596, АЄ 3890878, ЕЖ 1357280, ЗА 9492198, ФГ 0867983, на загальну суму 14500 гривень, накладений згідно ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16.03.2023 року, слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк два роки.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 400 доларів США та 14 500 гривень - вважати повернутими власнику ОСОБА_5 ;

- сліди рук з поверхні пляшки Grenday об`ємом 1 літра, які відкопійовані на липку стрічку № 1; сліди рук з поверхні пляшки Grenday об`ємом 1 літра, які відкопійовані на липку стрічку № 2; сліди рук з поверхні пляшки Revo об`ємом 0.5 літра, які відкопійовані на липку стрічку № 3, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000289 від 14.02.2023 знищити.

Арешт на 4 купюри номіналом 100 доларів США кожна із серійними номерами купюр HG18317855 A, KB21167454 I, HG 91214596 A, AB 17465523*, на загальну суму 400 доларів США; 29 купюр номіналом 500 гривень кожна із серійними номерами купюр С 30004340, ГК 6023554, Л 34007534, ВД 5891198, ФД 4751452, ЄВ 3719483, МВ 0998437, ФД 2808569, ЛБ 9105629, ФБ 0253703, АЄ 1725114, ХГ 3459308, ЕА 7408335, ХА 4831257, ВЕ 7874383, МВ 9653607, ВИ 0656261, ВА 9325708, АД 0259695, УЖ 8097393, УД 9352989, ФБ 7338174, АН 2517075, УН 2870537, АК 3705596, АЄ 3890878, ЕЖ 1357280, ЗА 9492198, ФГ 0867983, на загальну суму 14500 гривень, накладений згідно ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16.03.2023 року, скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженій.

СуддяОСОБА_1