Справа №591/3821/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1316/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши, без участі сторін, належним чином повідомлених про розгляд справи, у відкритому судовому засіданні в м. Суми, в порядку ч.4 ст. 422-1 КПК України, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 04 серпня 2023 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У рамках даного кримінального провадження прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який закінчується 05 вересня 2023 року, мотивуючого його тим, що раніше заявлені ризики, передбачені п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, існують та не зменшились і більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку останнього.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 серпня 2023 року клопотання прокурора було задоволено. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01 жовтня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив вказану ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилався на те, що інкриміноване ОСОБА_6 обвинувачення у нібито вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не відповідає дійсності, що фактично підтверджується зібраними у справі доказами.

Так, протокол огляду місця події, свідоцтво про смерть, висновок судово-медичного експерта, жодним чином не підтверджують обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

Викладені у висновку судово-психіатричного експерта № 74 обставини, свідчать про те, що на час діяння кримінального правопорушення, обвинувачений не перебував у збудженому стані та не проявляв жодних ознак, які б були притаманні конфліктній ситуації чи будь-яким сваркам, тощо. Тобто в супереч обвинувальному акту, в якому зазначено, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, висновок експерта свідчить про протилежні обставини. Також, покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 є ідентичними показами обвинуваченого ОСОБА_6 .

Апелянт зазначав, що жодний з доказів, на які посилається прокурор, не було досліджено в суді.

На переконання апелянта, належного обґрунтування, чому не можливо обрати більш м`який запобіжний захід, прокурором не надавалися. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України суд встановлював ґрунтуючись лише на тексті клопотання, поданого прокурором, при цьому у матеріалах доданих до клопотання, відсутні будь-які підтвердження викладеному.

Посилання суду на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України наявні лише тому, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, суперечить засадам і нормам КПК України та установленої практики Європейського суду з прав людини.

До початку апеляційного розгляду від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , надійшло клопотання, в якому він просив розглядати апеляційну скаргу обвинуваченого без його участі. Від обвинуваченого ОСОБА_6 клопотань про участь в судовому засіданні не надходило. Від прокурора ОСОБА_15 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі. За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника у відсутність учасників судового розгляду та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.422-1 КПК України. Тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Задовольняючи клопотання прокурора, подане в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про продовження останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом було встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та існують з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, а саме, на час розгляду клопотання свідки та всі потерпілі у кримінальному провадженні судом не допитані, крім того ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину. Тому,висновок суду про те, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, є вмотивованим і з таким висновком погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів вважає, що ризики, які встановлені під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 15 років, що свідчить про неможливість зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу на інший, не пов`язаного з триманням під вартою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є пропорційним ризикам у кримінальному провадженні за ч. 1 ст.115 КК України, оскільки ризик того, що ОСОБА_6 зможе перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, шляхом незаконного впливу на свідків та потерпілих, з часу обрання відносно нього запобіжного заходу або переховуватися від суду не зменшився.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджанню встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Отже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував всі обставини, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , оскільки метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, яка б в повній мірі забезпечила запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи в апеляційній скарзі про зміну відносно обвинуваченого запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою суд апеляційної інстанції вважає передчасними.

Так, апеляційний суд зазначає, що судовий розгляд даного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України триває, судове провадження не завершено, а тому оцінивши в сукупності тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, загрозу призначення суворого покарання, характер вчинених дій, у яких обвинувачується ОСОБА_6 , колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що інший запобіжний захід відносно останнього, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час проведення судового провадження, для запобігання ризикам при здійсненні процесуальних дій для завершення судового провадження.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочину в якому він обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів є ускладненим.

Таким чином, зазначені доводи в апеляційній скарзі адвоката в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 щодо скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду не встановлено.

Доводи апелянта про не доведеність вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Апеляційний суд, позбавлений можливості надати оцінку сукупності доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, об`єктивно встановити стадію судового провадження на якій знаходиться розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, визначити ступінь готовності суду ухвалити остаточне рішення по кримінальному провадженню та обсяг дій, які необхідно виконати суду до завершення судового розгляду кримінального провадження та встановити причини тривалого розгляду кримінального провадження з урахуванням процесуальної поведінки сторін протягом розгляду кримінального провадження.

При розгляді питання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого, апеляційний суд повинен уникати наскільки це можливо, будь-якого дублювання в збиранні та оцінці доказів, які мають значення для розгляду кримінального провадження щодо доведеності висунутого обвинувачення, яке здійснюється судом першої інстанції, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції повинен відбуватись впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 04 серпня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4