Справа № 466/8693/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/414/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 22 березня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із вищою освітою, непрацюючого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначено ОСОБА_7 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 /трьох/ років 6 /шість/ місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Личаківського районного суду міста Львова від 18.11.2020 року, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначено покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 3 /трьох/ років 7 /семи/ місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України, частково зараховано відбуте покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.05.2022 року, остаточно призначено покарання у вигляді 4 /чотири/ роки 6 /шість/ місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з 24.06.2021 року.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимий, востаннє 25.05.2021 Галицьким районним судом м. Львова за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, а також відносно якого 09.11.2020 до Личаківського районного суду м. Львова скеровано обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, 02.06.2021 до Галицького районного суду м. Львова скеровано обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, 30.04.2021 до Галицького районного суду м. Львова скеровано обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, 26.05.2021 до Галицького районного суду м. Львова скеровано обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 кк України, 28.05.2021 до Галицького районного суду м. Львова скеровано обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, 25.04.2021 до Шевченківського районного суду м. Львова скеровано обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, належних висновків не зробив та повторно вчинив кримінальні правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_7 , 08.03.2021, приблизно о 14 год. 20 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи повторно, шляхом підбору ключа, проник в офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав ноутбук марки «Apple Macbooc Pro 213», 15 дюймів, серійний номер COM51Q7FD56, вартістю 20000 грн., який належав ОСОБА_10 . після чого покинув місце скосиня злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнової шкоди на загальну суму 20000 грн.

Не погоджуючись із оскарженим вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 подали апеляційні скарги, у якій просять оскаржений вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 22.03.2023 р. щодо стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, змінити в частині застосування ч. 4 ст. 71, ст. 71 КК України.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на застосування положень ст. 71 КК України та призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків з врахуванням вироку Личаківського районного суду м.Львова від 18.11.2020 р.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України вважати ОСОБА_7 засудженим до остаточного покарання, визначеного шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.05.2022, у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.05.2022. У решті вирок залишити без змін.

В мотивах своїх апеляційних скарг зазначають, що, як встановлено з оскаржуваного вироку, судом ОСОБА_7 призначено за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Після цього на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 18.11.2020 та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяці.

Водночас, судом не досліджено та відповідно не враховано відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для призначенні покарання, внаслідок чого допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосовано ст. 71 КК України, що не підлягала застосуванню.

Зокрема не враховано, що ОСОБА_7 засуджено вироком Галицького районного суду м.Львова від 25.05.2021 за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України обвинуваченому частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 18.11.2020 р. та за сукупністю вироків остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяці.

Таким чином, покарання за вироком Личаківського районного суду мЛьвова від 18.11.2020 уже враховано вироком від 25.05.2021, а тому його повторне приєднання при призначенні покарання за вироком Шевченківського районного суду мЛьвова від 22.03.2023 не допускається, оскільки це призведе до порушення передбаченої ст. 19 КПК України заборони двічі піддавати обвинуваченого покаранню за кримінальне правопорушення, за яким він був засуджений на підставі вироку суду, що набрав законної сили.

Відтак, у даному випадку вирок суду першої інстанції підлягає зміні.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення прокурора на підтримку поданих апеляційних скарг, обвинуваченого, який не заперечили проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 не дотримано у повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином у судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, то слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та вироків підлягає дослідженню співвідношення між часом вчинення кримінальних правопорушень і часом засудження за них: ст. 70 КК України підлягає застосуванню, коли кримінальне правопорушення вчинено до засудження за будь-яке з них, а ст.71 КК України - коли кримінальне правопорушення вчинено після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як встановлено колегією суддів, ОСОБА_7 призначено за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Після цього на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 18.11.2020 та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяці.

Водночас, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 засуджено вироком Галицького районного суду м. Львова від 25.05.2021 за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України обвинуваченому частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 18.11.2020 та за сукупністю вироків остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяці.

Таким чином, покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 18.11.2020 р. уже враховано вироком від 25.05.2021 р., а тому його повторне приєднання при призначенні покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 22.03.2023 р. не допускається, оскільки це призведе до порушення передбаченої ст. 19 КПК України заборони двічі піддавати обвинуваченого покаранню за кримінальне правопорушення, за яким він був засуджений на підставі вироку суду, що набрав законної сили.

Колегія суддів також погоджується із доводами прокурорів про те, що суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, не зазначив спосіб, у який визначено строк такого покарання, внаслідок чого допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, не застосував закон, який підлягає застосуванню.

Так, згідно з ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У частині першій цієї статті КК України передбачено призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Суд першої інстанції, при застосуванні положень ч. 4 ст. 70 КК України, не дотримався наведених вимог закону України про кримінальну відповідальність. На підставі ч. 4 ст.70 КК України судом частково зараховано відбуте покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.05.2022 та остаточно призначено покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Водночас, судом не враховано вимог ч. 4 ст. 70 КК України, згідно із якою зарахування покарання, відбутого повністю чи частково за попереднім вироком, проводиться після призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у спосіб, передбачений ч. 1 ст. 70 КК України (тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань).

У відповідності вимог п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.

За таких умов, колегія суддів повністю погоджується з доводами апеляційних скарг прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 про необхідність зміни вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 . Доводи прокурорів про те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність є підставними та такими, що заслуговують на увагу.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 підлягають задоволенню, а вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 22 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України зміні.

Окрім того, апеляційним судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05 квітня 2023 року виправлено описку у вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 22 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 та абзац четвертий резолютивної частини вироку викладено у такій редакції: «На підставі ч. 4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.05.2022 року, остаточно призначити покарання у вигляді 4 роки 6 місяців позбавлення волі.»

Колегія суддів наголошує, що чинний процесуальний закон не передбачає виправлення описок в рішенні суду шляхом внесення змін в зміст його мотивувальної та резолютивної частин.

Згідно положень ст. 379 КПК, суд має право виправити в судовому рішенні лише допущені описки та очевидні арифметичні помилки. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи, які мають технічний характер.

Питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону та призначення покарання, допущеного у даному випадку судом першої інстанції у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції, і не є опискою, яку суд першої інстанції може виправити самостійно.

Таким чином зазначена вище ухвала суду першої інстанції про виправлення описки від 05.04.2023 року у вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 22 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 , підлягає скасуванню як незаконна.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 408, 409, 419, КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 задоволити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 22 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України змінити. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 05 квітня 2023 року про виправлення описки в судовому рішенні скасувати.

Виключити з резолютивної частини вироку покликання суду першої інстанції на застосування положень ст. 71 КК України та призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків з урахуванням вироку Личаківського районного суду м.Львова від 18.11.2020 р.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України вважати ОСОБА_7 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців шляхом часткового складання покарання, визначеного за даним вироком та вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.05.2022 р.

У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.05.2022 р.

У решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою - у той самий строк з дня отримання копії такого рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4