У Х В А Л А

22 травня 2023 року суддя-доповідач - суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , отримавши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 30 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 120 221 000 500 013 55 від 31 липня 2022 року щодо останнього, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 30.03.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 3.000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51.000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обиралась.

Цивільний позов ОСОБА_4 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у якості компенсації за спричинену моральну шкоду - 20.000 гривень.

У провадженні вирішена доля речових доказів та стягнуто процесуальні витрати.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, вирок Оболонського районного суду міста Києва від 30.03.2023 стосовно ОСОБА_3 може бути оскаржений і захисник ОСОБА_2 увідповідності до п. 1 ч. 1 ст. 393 КПК України, має право на подачу апеляційної скарги.

Передбачені ст. 395 КПК України порядок та строки подачі апеляційної скарги захисником дотримані.

Приписами п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України задекларовано, що в апеляційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, які б узгоджувалися з приписами ч. 1 ст. 407 КПК України, та їх обґрунтування з зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та шляхи вирішення апеляційного провадження на підставі ч. 3 ст. 404 КПК України.

Проте, даних норм кримінального процесуального закону захисник ОСОБА_2 не дотримався.

Так, захисник ОСОБА_2 в апеляційній скарзі висунув вимогу про:

"Скасування вироку Оболонського районного суду міста Києва від 30.03.2023 стосовно ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину передбаченогоч. 1, ст.286, КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу 3000(три тисячі) непоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000(п?ятдесят одну тисячу) гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на 1(один) рік,

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину передбаченогоч. 1, ст. 286, КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу 3000(три тисячі) непоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000(п?ятдесят одну тисячу) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

В іншій частині вирок залишити без змін.".

Між тим, згідно оскаржуваного вироку суду ОСОБА_3 і визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 3.000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51.000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, правильність чого фактично в апеляційній скарзі захисником ОСОБА_2 не оспорено, а тому є незрозумілим, чому захисник просить скасувати вирок у вказаній частині.

Дійсно за приписами п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції може його скасувати повністю або частково та ухвалити новий вирок з підстав, визначених ч. 1 ст. 413 КПК України:

1) незастосування судом закону, який підлягає застосуванню;

2) застосування закону, який не підлягає застосуванню;

3) неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту;

4) призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність;

та ч. 2 цього закону - невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого за нормами ст.ст. 410, 411, 414 КПК України у взаємозв?язку з положеннями ч. 1 ст. 420 КПК України щодо ухвалення свого вироку у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання,

що за апеляційною скаргою захисника - є неприпустимим.

За наведеним, слід дійти висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 містить такі недоліки, які перешкоджають відкриттю апеляційного провадження, а тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 30.03.2023 у кримінальному провадженні № 120 221 000 500 013 55 від 31.07.2022 стосовно ОСОБА_3 необхідно залишити без руху та надати захиснику достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а за усунутими недоліками вказати і шляхи вирішення апеляційного провадження на підставі ч. 3 ст. 404 КПК України.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 30 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 120 221 000 500 013 55 від 31 липня 2022 року стосовно ОСОБА_3 - залишити без руху.

Встановити захиснику строк для усунення недоліків апеляційної скарги терміном в 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити захиснику ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1