ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/2005/23 (1-кс/642/2111/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1036/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 18 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001250 від 14.12.2022 року за ч.2 ст.28, ч.5 ст.111-1КК України щодо ОСОБА_8 , -

УСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді було застосовано до ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15.09.2023р., без визначення застави.

В обґрунтування прийнятого рішення зазначено, що слідчим суддею встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, слідчий суддя вказав, що через тяжкiсть вчиненого ним кримінального правопорушення та покарання, яке може йому загрожувати, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги щодо оскаржуваної ухвали адвокат ОСОБА_7 зазначає про незгоду з рішенням слідчого судді.

Наголошує, що ризики не доведені доказами.

При цьому підозрюваний в розшуку не перебував, не судимий, має місце постійного проживання, має на утриманні батька та тітку похилого віку, має вади здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника , яка просила задовольнити її апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданої скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

Так з матеріалів провадження вбачається, що слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001250 від 14.12.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

17.07.2023р. ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 615 КПК України та у той же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування пред`явленої підозри стороною обвинувачення надані наступні докази: допит у якості свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що під час тимчасової окупації частини території Харківської області Борівське лісництво очолив ОСОБА_10 і пропонував працівникам лісництва зайняти посади у незаконно створеному лісгоспі. Одним з осіб, який погодився на зайняття посади майстра лісу Борівського лісництва у окупаційному лісгоспі був ОСОБА_8 ;

свідчення ОСОБА_9 показами стосовно добровільного зайняття посади у незаконно створеному лісництву ОСОБА_8 свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

допит у якості свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що після тимчасової окупації частини території Харківської області ОСОБА_8 добровільно пішов у незаконно створену місцеву адміністрацію з метою влаштуватися на роботу при окупаційній владі і отримав посаду у Борівському лісництві. Заробітну плату на новому місці роботи отримував в рублях, розказував, що йому скоро мають видати російське службове посвідчення. Під час роботи він відповідав за взаємодію з населенням щодо заготівлі дров. Без його дозволу рубати ліс було неможливо. Всі рубки деревини він узгоджував з окупаційною владою і лише після цього надавав дозвіл на рубання. Крім цього, син ОСОБА_8 працював в «народній міліції» під час тимчасової окупації, племінник ОСОБА_15 також працював в «народній міліції», інші родичі також були працевлаштовані у місцевій адміністрації незаконно створеної окупаційної влади;

допит у якості свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які підтвердили свідчення ОСОБА_14 ;

проведено обшук в приміщеннях ДП «Куп`янське лісове господарство», під час якого вилучені документи, серед яких виявлені списки осіб, які зайняли посадив ГП «Купянское лесное хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области» із зазначенням ПІБ, посади, а також відомості щодо отримання заробітної плати в російських рублях з підписами осіб про отримання грошових коштів, проекти трудових договорів із зазначенням посад.

Слідчим суддею досліджено дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, на момент вчинення правопорушення обіймав посаду майстра лісу Борівського лісництва ДП «Купянське лісове господарство»

Також слідчим суддею при розгляді даного клопотання констатовано існування ризиків, передбачених п. п. 1,2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення в сфері злочинів проти основ національної безпеки України, вчинене в умовах воєнного стану, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Відтак, висновок слідчого судді про те, що тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється останній є достатньою підставою вважати, що висновок про доведеність існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим, а застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливим.

Наявність інших ризиків також доведено слідчим.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.111 КК України, що і було зроблено слідчим суддею в межах його дискреційних повноважень.

Також колегія суддів звертає увагу на наступне.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини,тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути,не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Правильними є і висновки суду про наявності обґрунтованої підозри, оскільки у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Окрім іншого, колегія суддів наголошує, що починаючи з 24.02.2022 року, відповідно до Указу Президента України ОСОБА_20 №64/2022, в Україні введено воєнний стан.

Однак, ОСОБА_8 незважаючи на теперішню складну ситуацію в країні, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в умовах воєнного стану.

Такі злочини мають підвищену суспільну небезпечність та відповідно мають розглядатись судами з особливою ретельністю і саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в даній справі відповідає інтересам суспільства і відповідно буде запобігати ризикам, встановлених слідчим суддею.

Належних відомостей про неможливість підозрюваним перебувати в умовах слідчого ізолятора, стороною захисту не надано.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляцій колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_21 - адвоката ОСОБА_22 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001675 від 04.06.2022 року за ч.2 ст.28, ч.2 ст.111-1 КК України щодо ОСОБА_21 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді