465/4338/23
1-кс/465/816/23
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

14.06.2023 року місто Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СВ Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Львівським РУП №2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 09.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Дізнавач СВ Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на водійське посвідчення № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 06.05.2015, що було вилучено 08.06.2023 року у ОСОБА_4 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивує тим, що вищевказані документи, вилучені під час огляду місця події є засобами вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що зберігали на собі сліди його вчинення, тобто відповідають критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки, в сукупності з іншими отриманими в ході досудового розслідування доказами, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме: обставин вчинення кримінального правопорушення, осіб, причетних до його скоєння, часу та способу його вчинення.

Дізнавач подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам встановленим ст.170, 171 КПК України.

Згідно з матеріалами клопотання, 08.06.2023 року надійшов рапорт працівників УПП у Львівській області ДПП, що під час зупинення транспортного засобу марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила дорожнього руху пред`явив посвідчення водія, з явними ознаки підробки

08.06.2023 під час проведення огляду місця події, що мав місце по АДРЕСА_2 , в період часу з 18:41 год. по 18:46 год. вилучено посвідчення водія № НОМЕР_1 видане 06.05.2015 видане на ім`я ОСОБА_4 01.04.1994 та поміщено в спец, пакет №РSР1358902

Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучене в ході проведення огляду майно може бути використано як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України.

Таким чином, дослідження та збереження, вилучених речей має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність належних доказів, які вказують на ймовірне вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу висновків, що клопотання є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, а саме: на водійське посвідчення № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 06.05.2015, що було вилучено 08.06.2023 року у ОСОБА_4 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати дізнавача невідкладно повідомити всіх заінтересованих осіб про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1