09.08.2023
Справа № 642/1166/23
Провадження № 1-кс/642/2212/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 р. слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

01.08.2023р. до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 в якому він просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 16.05.2023, на вилучене у нього в ході обшуку майно: папку помаранчевого кольору з документами, щодо оформлення спадщини на гр. ОСОБА_4 ; три банківські карти № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , вилучені до експертного пакету №2656860; мобільний телефон Redmi Note 8 Pro, imei: НОМЕР_4 , який вилучено до паперового конверту.

В обґрунтування клопотання зазначено, що йому або іншим особам повідомлення про підозру не здійснено і жодних процесуальних дій з арештованим майном слідчим органом не проводиться.

У судовому засіданні заявник клопотання підтримав, вважав, що підстави для арешту майна відпали, оскільки за три місяці органом досудового слідства не зібрано будь-яких доказів по його причетності до кримінального правопорушення. Не були проведені очні ставки. Триває обмеження його права на користування майном. Документи щодо ОСОБА_5 , який перебуває у рф, є законними і вони йому потрібні для зняття вкладу у банку. На вилучених банківських картках є гроші його родичів для допомоги в утриманні його хворої матері і зараз він вимушений просити родичів надсилати гроші іншим чином. У вилученому телефоні є багато інформації, яка йому потрібна у тому числі телефонні номери родичів. Він оскаржив ухвалу про арешт майна, але апеляційний суд відмовив у задоволенні його скарги.

Слідчий подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, де вказала, що зазначені предмети мають значення речових доказів, зберегли на собі сліди злочинів, які можуть бути доказами у даному кримінальному провадженні. Аналіз інформації, що міститься на вилучених пристроях та речах потребує часу. Що стосується папки з документами, то з нею здійснюються додаткові слідчі дії, оскільки встановлено, що документи мають походження з російської федерації.

Слідчий суддя, заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали клопотання, належно оцінивши наявні докази, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Новобаварською окружною прокуратурою м. Харкова здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000754 від 20.07.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

Постановою слідчого СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 було визнано речовими доказами вилучені 11 травня 2023 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_3 а саме: 16 (шістнадцять) предметів зовні схожих на патрони калібру 5.45х39 мм з маркуванням 270 82, які було вилучено до паперового конверту; папку помаранчевого кольору з документами, щодо оформлення спадщини на гр. ОСОБА_4 ; три банківські карти № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , вилучені до експертного пакету №2656860; мобільний телефон Redmi Note 8 Pro, imei: НОМЕР_4 , який вилучено до паперового конверту.

16 травня 2023р. ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова було задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про накладення арешту на вилучені 11 травня 2023 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_3 а саме: 16 (шістнадцять) предметів зовні схожих на патрони калібру 5.45х39 мм з маркуванням 270 82, які було вилучено до паперового конверту; папку помаранчевого кольору з документами, щодо оформлення спадщини на гр. ОСОБА_4 ; три банківські карти № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , вилучені до експертного пакету №2656860; мобільний телефон Redmi Note 8 Pro, imei: НОМЕР_4 , який вилучено до паперового конверту.

На дану ухвалу ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу, яка ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.06.2023 залишена без задоволення.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до положень статей 7, 16 КПК України, встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст. 41 Конституції України та ст. ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до положень статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, а саме, якщо відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

Арештоване майно на даний час є речовим доказом і накладення арешту було зумовлено метою запобігання його приховування, знищення чи спотворення.

Власником майна ОСОБА_3 не наведено достатніх відомостей про те, що вказане у клопотанні майно втратило доказове значення для кримінального провадження і відсутні підстави для подальшого застосування арешту майна. Окрім того, ОСОБА_3 не вказав кому конкретно належать вилучені у нього банківськи картки, коли та від кого він їх отримав, а також не зазначив обставини отримання ним документів стосовно ОСОБА_5 .

За наведених обставин, враховуючи, що майно, яке перебуває під арештом, відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, відноситься до речових доказів у кримінальному провадженні, на який було обґрунтовано накладено арешт ухвалою слідчого судді, а також необхідність у накладенні арешту полягає в збереженні речових доказів, що передбачено ч. 2 ст. 170 КПК України, потреба у застосуванні арешту на вказане майно не відпала, тому підстав для скасування арешту не вбачається.

З урахуванням вищезазначеного в задоволенні клопотання власника майна про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 16.05.2023 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,173, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 09.08.2023р.

Слідчий суддя ОСОБА_1