ОСОБА_1 Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 950/1085/23
Номер провадження 1-кп/950/161/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Лебедин

29 травня 2023 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_2

при секретарі судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000085 від 01.04.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця, Тячівського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що близько 13:00 год. 27.03.2023 ОСОБА_5 прийшов в гості до ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 . В подальшому того ж дня близько 17:00 год., перебуваючи у дворі зазначеного домогосподарства, під час розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна суперечка, в ході якої з метою спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_1 наніс останньому два удари кулаком в область нижньої щелепи справа, спричинивши останньому тілесні ушкодження, а саме: двобічний перелом нижньої щелепи зі зміщенням: справа ментальний, зліва суглобового відростка, які кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження, так як для зрощення переломів, необхідний час більше 21 дня.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та повідомив, що примирився з потерпілим.

Потерпілий в судовому засіданні заявив про те, що на даний час претензій до обвинуваченого не має, з ним примирився і відмовляється від підтримання обвинувачення у даному кримінальному провадженні та просить його закрити.

Прокурор проти заявленого клопотання не заперечив. Вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з заявою, яка надійшла від потерпілого.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, суд вважає необхідним провадження у справі по обвинуваченню ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрити, так як потерпілий відмовився від підтримання обвинувачення, а відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Вирішуючи питання щодо цивільних позовів про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, заявлених Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації та Комунальним некомерційним підприємством Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня», суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 7 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» № 3 від 31.03.1989 із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992, № 12 від 03.12.1997, який зауважив, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди в цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Крім цього, у п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду № 12 від 03.12.1997, відзначається, що у кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). В усіх інших випадках таке відшкодування провадиться в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України не позбавляє заявників можливості в порядку цивільного судочинства звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, суд вважає необхідним залишити цивільні позови у даній справі без розгляду, роз`яснивши право звернення з відповідними заявами в порядку цивільного судочинства.

Витрати на залучення експерта та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись п. 7 ч. 1 ст. 284, ст. 477 КПК України,

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження № 0000085 від 01.04.2023 по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Цивільні позови Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації та Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, залишити без розгляду, роз`яснивши заявникам право звернення з відповідними позовними заявами в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня оголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_6