Провадження по справі № 1-кп/752/1970/23
В И Р О К

іменем України

"04" серпня 2023 р. Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, дані про яке 20.07.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище Черкаської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Подільського районного суду м. Києва від 10.11.2022 за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком з випробуванням на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, у невстановлений дізнанням час та місці, але не пізніше 20.07.2023, придбав наркотичний засіб, обіг якої обмежено, - метадон (фенадон), масою 0,039 г, який незаконно з метою власного вживання зберігав при собі до 20.07.2023, коли о 13 год. 45 хв. за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 2, був із ним затриманий.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_3 у незаконному придбанні і зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Під час дізнання обвинувачений, у присутності захисника ОСОБА_4 , склав письмову заяву, відповідно до якої беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Не оспорював встановлені під час дізнання обставини. Йому були роз`яснені наслідки неможливості оскаржити встановлені обставини в апеляційному порядку та отримана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Прокурор разом з обвинувальним актом подав до суду клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому данні розписок, наявних у доданих до суду матеріалах, надають суду можливість прийти до висновку, що обвинувачена правильно та без сумнівів розуміє зміст обставин.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про його особу, згідно яких обвинувачений під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, не працює, має незняту і непогашену судимість за вчинення злочину проти власності, вчинив нове кримінальне правопорушення у період іспитового строку.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Ураховуючи вищевикладене, відсутність як пом`якшуючих, так і обтяжуючих покарання обставин, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч.1 ст. 309 КК України. Підстав для призначення більш м`якого покарання суд не вбачає, оскільки останній не працює, що унеможливлює призначення покарання у виді виправних робіт, та не має джерела доходу для сплати штрафу.

Також судом встановлено, що вироком Подільського районного суду м. Києва від 10.11.2022 ОСОБА_3 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Таким чином, дане кримінальне правопорушення він вчинив у період іспитового строку.

Відповідно до ч.3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно абз. 7 п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 (з подальшими змінами та доповненнями), у разі, коли особа сула засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (ст. 75,104 КК України), або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково ( ст. 81, 107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинили новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначається більш м`які види покарання.

Враховуючи, що дане правопорушення ОСОБА_3 вчинив у період іспитового строку, який призначений вироком Подільського районного суду м. Києва від 10.11.2022 у зв`язку зі звільненням від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, остаточне покарання підлягає призначенню відповідно до ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, яке призначене за даним вироком, яке перераховано за правилами ст. 72 КК України, виходячи з співвідношення, що один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі.

На думку суду, призначене ОСОБА_3 покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, відповідає тяжкості вчиненого ним кримінально караного діяння та є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Судові витрати на залучення експерта в розмірі 1912 грн. висновок № СЕ-19/111-23/38319-НЗПРАП від 26.07.2023 підлягають стягненню в обвинуваченого. Запобіжний захід відносно нього не обирався. Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, ч.2 ст. 373, ст. 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до вищезазначеного покарання, яке згідно правил, визначених у п.б) ч.1 ст.72 КК України відповідає 6 місяцям позбавлення волі (виходячи з співвідношення один день позбавлення волі - два дні обмеження волі), частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 10.11.2022, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі настрок 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, після набрання вироком суду законної сили.

Речовий доказ - метадон (фенадон), масою 0,039 г, який передано на зберігання до камери речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 001517 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1912 (тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень.

Відповідно до ч.4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1