Номер провадження:1-кс/521/2280/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2023 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах та особливо небезпечних наркотичних засобів обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , яку повідомлено про підозру у вчинені зазначеного злочину 17.06.2023 року, санкція якого передбачає - позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України є забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчий надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив здійснити розгляд клопотання за відсутності його та прокурора.
Власник майна з метою забезпечення арешту майна в судове засідання не викликався відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати можливу конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Санкцією ч.3 ст.307 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Частиною 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права.
На підставі викладеного та враховуючи, що відповідно до наведених вимог КК України до підозрюваної може бути застосовано покарання, пов`язане з конфіскацією майна, яке їй належить, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою його збереження враховуючи можливість використання майна для забезпечення виконання його конфіскації, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно підозрюваної.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1