Справа № 308/8673/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження №0000123, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2023 року, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, погодженого з прокурором та доданих матеріалів вбачається, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15.05.2023 у ОСОБА_4 , виник протиправний умисел на пошкодження шляхом підпалу дерев`яного будівельного майданчика, належного громадянину ОСОБА_5 , який знаходиться в урочищі Намули с. Синевир Хустського району, з мотивів особистої неприязні до власника.

Для вказаних цілей, ОСОБА_4 опрацював план вчинення злочину, який полягав у підшукуванні виконавців злочину, наданні їм знарядь і засобів для вчинення злочину, створення собі алібі під час вчинення злочину.

В подальшому, 15.05.2023 знаходячись в с. Синевир Хустського району, ОСОБА_4 , реалізовуючи свої протиправні наміри, спрямовані на умисне знищення майна ОСОБА_5 , в ході зустрічі із громадянином ОСОБА_6 , запропонував останньому за грошову винагороду у сумі 1000 доларів США здійснити підпал дерев`яного будівельного майданчика, належного громадянину ОСОБА_5 , при цьому вказавши місце його точного розташування в с. Синевир, урочище Намули, Хустського р-ну, а також зазначив, що підпал потрібно здійснити, у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 йому боргує грошові кошти.

На вказану пропозицію ОСОБА_6 погодився, при цьому, розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 , звернувся до правоохоронних органів із заявою про готування до вчинення злочину та в подальшому разом із ОСОБА_7 діяли під контролем на викриття протиправної діяльності ОСОБА_4 .

Надалі, 20.05.2023 біля 15 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , реалізовуючи свої протиправні наміри, спрямовані на умисне пошкодження майна ОСОБА_5 , знаходячись в с. Синевир, Хустського району, в ході зустрічі із ОСОБА_6 та громадянином ОСОБА_7 (які були залучені правоохоронними органами до проведення негласної слідчої дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину) на власному автомобілі марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 , повіз їх до місця розташування дерев`яного будівельного майданчика, а також вказав їм місце де залишить бензин, яким треба облити будівельний майданчик перед його підпалом.

Цього ж дня, ОСОБА_4 передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 300 доларів США, в якості авансу за здійснення ними підпалу, при цьому уточнивши, щоб його попередили завчасно про виконання «його замовлення», так як йому необхідно виїхати за межі с. Негровець, Хустського району, щоб створити собі алібі.

Після цього, 24.05.2023 біля 20 години 50 хвилин в с. Негровець, Хустського р-ну, ОСОБА_4 реалізовуючи свої протиправні наміри, спрямовані на умисне знищення майна ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також бажаючи настання суспільнонебезпечних наслідків, в ході особистої зустрічі із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вказав останнім місце розташування, залишеного ним бензину в кількості 15 літрів призначеного для здійснення підпалу будівельного дерев`яного майданчика, при цьому вказав на необхідність підпалу всіх дерев`яних конструкцій, розташованих на зазначеному будівельному майданчику.

Цього ж дня, 24.05.2023 о 21 години 15 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання , що в АДРЕСА_1 передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 700 доларів США як повну оплату за вчинення умисного знищення майна ОСОБА_5 шляхом підпалу.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив всі необхідні дії спрямовані до умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був викритий і затриманий працівниками поліції, що мало місце 24.05.2023 о 21 годині 27 хвилин за адресою АДРЕСА_1 .

За таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України, тобто закінчений замах на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

24.05.2023 ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

В ході затримання ОСОБА_4 , ним було добровільно видано два мобільні телефони марки «Nokia» IMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 із СІМ-карткою НОМЕР_4 та «Nokia» IMEI НОМЕР_5 .

Окрім того, після затримання ОСОБА_4 , на підставі ч.3 ст.233 КПК України, було проведено обшук за місцем його проживання, а саме АДРЕСА_1 . В ході даного обшуку було вилучено три мобільні телефони, а саме: марки «Nokia», чорного кольору, без СІМ-картки, марки «Samsung», чорного кольору, із СІМ-карткою оператора «Київстар» та марки «Sigma», чорного кольору, IMEI НОМЕР_6 та НОМЕР_7 із СІМ-карткою оператора «Київстар» НОМЕР_8 .

Вказані вище виявлені, вилучені речі та предмети на підстав ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні так як вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення і з ними в подальшому будуть проводитись слідчі дії.

Враховуючи те, що вищеперераховані речі, мають значення речових доказів, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, слідчий просить накласти арешт на вищезазначені мобільні телефони.

У судове засідання слідчий подав письмову заяву про розгляд клопотання без його участі.

ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_8 в судове засідання надали заяву про розгляд клопотання без їх участі.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неявка вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З матеріалів клопотання слідує, що слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000123 від 16.05.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_4 вчинив всі необхідні дії спрямовані до умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був викритий і затриманий працівниками поліції, що мало місце 24.05.2023 о 21 годині 27 хвилин за адресою АДРЕСА_1 .

За таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України, тобто закінчений замах на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

24.05.2023 ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення у порядку, передбаченому ст.208 КПК України.

В ході затримання ОСОБА_4 , ним було добровільно видано два мобільні телефони марки «Nokia» IMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 із СІМ-карткою НОМЕР_4 та «Nokia» IMEI НОМЕР_5 .

Окрім того, після затримання ОСОБА_4 , на підставі ч.3 ст.233 КПК України, було проведено обшук за місцем його проживання, а саме АДРЕСА_1 . В ході даного обшуку було вилучено три мобільні телефони, а саме: марки «Nokia», чорного кольору, без СІМ-картки, марки «Samsung», чорного кольору, із СІМ-карткою оператора «Київстар» та марки «Sigma», чорного кольору, IMEI НОМЕР_6 та НОМЕР_7 із СІМ-карткою оператора «Київстар» НОМЕР_8 ..

25.05.2023 постановою слідчого вказані мобільні телефони визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчим доведено, що вилучені мобільні телефони мають значення речових доказів у кримінальному проваджені №0000123 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, є предметом злочину, можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вказаних у клопотанні речей, предметів, як доказів у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту вищезазначеного майна, а тому клопотання слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт у рамках кримінального провадження №0000123 на вилучені в ході затримання ОСОБА_4 два мобільні телефони марки «Nokia» IMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 із СІМ-карткою НОМЕР_4 та «Nokia» IMEI НОМЕР_5 та на вилучені в ході обшуку три мобільні телефони марки «Nokia», чорного кольору, без СІМ-картки, марки «Samsung», чорного кольору, із СІМ-карткою оператора «Київстар» та марки «Sigma», чорного кольору, IMEI НОМЕР_6 та НОМЕР_7 із СІМ-карткою оператора «Київстар» НОМЕР_8 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1