Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

29 серпня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000043 від 22.04.2022 року, по якому здійснювалось спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, пов`язані з освітньою, культурною та спортивною діяльністю населення строком 15 років та з конфіскацією майна.

До набрання вироку законної сили, обраний запобіжний захід ОСОБА_7 , залишено попередній - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі, ухвалено обчислювати з дати його затримання та реального виконання покарання у виді позбавлення волі.

Арештоване майно: земельну ділянку площею 8,78 га, кадастровий номер :09:001:0024, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - конфісковано у дохід держави; частку власності 1/4 будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 19054714 конфісковано у дохід держави.

Скасовано арешт з наступного майна: земельної ділянки площею 8.78 га, кадастровий номер :09:001:0024, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; частки власності 1/4 будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 19054714.

За вироком суду ОСОБА_7 , в період часу протягом березня-квітня 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення російською федерацією відкритої збройної агресії, яка розпочалась, приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 року, повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, діючи з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території міста Старобільськ Луганської області, маючи умисел на зайняття посади окупаційної влади в місті Старобільськ Луганської області, та реалізуючи його, вступив в злочинну змову з окупаційними військами російської федерації і представниками, так званої, «ЛНР», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади в адміністративному органі окупаційної влади в місті Старобільськ Луганської області, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно погодився на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , у березні-квітні 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, перебуваючи на території міста Старобільськ Луганської області, діючи умисно із своїх особистих мотивів, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора - російської федерації та представників незаконних збройних формувань, так званої, «ЛНР», добровільно зайняв посаду - «начальника відділу культури, молоді та спорту адміністрації Старобільського району луганської народної республіки», тобто посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора - «адміністрації Старобільського району ЛНР», що діє на території Старобільського району Луганської області.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 покликається на незаконність та необґрунтованість вироку суду першої інстанції з підстав недоведеності поза розумним сумнівом факту добровільної співпраці з представниками, так званої «ЛНР» та відсутності будь-якого примусу відносно особи ОСОБА_7 .

Звертає увагу, що від самого початку судового розгляду сторона захисту зазначала, що у суду відсутні відомості, що відео файли, які нібито зображені в Інтернет (відеохостинг Youtube) не є штучно створені (не виключено під примусом) виключно для реалізації недійної картинки на замовлення країни-агресора.

Просить вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 12.04.2023 року відносно ОСОБА_7 за ч.5 ст. 111-1 КК України скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце апеляційного розгляду матеріалів даного кримінального провадження, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом розміщення повістки у виданні «Урядовий кур`єр».

З урахуванням викладеного, думки учасників судового провадження та вимог кримінального процесуального закону щодо розумності строків апеляційного розгляду, колегією суддів прийнято рішення про розгляд апеляційної скарги захисника за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог суд першої інстанції дотримався належним чином при розгляді даного кримінального провадження у порядку спеціального судового розгляду.

Ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 за ч.5 ст. 111-1 КК України, суд першої інстанції проаналізував зібрані у кримінальному провадженні докази для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні умисних дій, що полягали у колабораційній діяльності, ґрунтується на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, аналізу та оцінених судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, про що у вироку відповідно до ст.374 КПК України наведено докладні мотиви.

Порушень норм кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого, на кваліфікацію його дій, та які б могли бути підставою для скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Зокрема, на підтвердження встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, суд першої інстанції обґрунтовано послався на послідовні покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які ствердили про факт зайняття ОСОБА_7 (якого знали особисто) посади начальника відділу культури в окупаційному органі влади «Адміністрації Старобільського району ЛНР» та надання ним всілякої допомоги вказаній окупаційній адміністрації, зазначивши, що для них даний факт став відомий з інформаційних джерел, в тому числі відеозаписів та осіб, які залишилися проживати на тимчасово окупованій території.

Показання зазначених свідків повністю підтверджуються дослідженими даними протоколів огляду від 22.04.2022 року та 25.04.2022 року щодо виявлених публікацій, зокрема, датованої 21.03.2022 року, з відеозаписом «г. Старобельск 19.03.2022 года Возрождение русской культури»; протоколу огляду від 22.04.2022 року щодо виявленої публікації, датованої 26.03.2022 року з відеозаписом «ОО ЛНР "Наш Донбас" передал администрации Старобельска Красное Знамя победы»; протоколу огляду від 25.06.2022 року щодо розміщеної статті на Інтернет ресурсі «Луганский информационный центр» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », датованої 30.04.22 року; протоколу огляду від 10.08.2022 року щодо розміщеної статті на Інтернет ресурсі «Луганский информационный центр» під назвою «Общественники передали более тысячи книг библиотекам Старобельска», датованої 08.08.2022 року. Цими даними протоколів підтверджується, що ОСОБА_7 , зайнявши вказану посаду в окупаційній адміністрації держави-агресора, здійснює відповідні функції, визначені посадою (веде розмови з представниками, так званої «ЛНР» щодо необхідності проведення концерту з ціллю пропаганди та повідомлення людям, що вони прийшли назавжди, погоджується з необхідністю повішення на будівлі адміністрації прапора червоно кольору, як символу боротьби з фашизмом та нацизмом та зобов`язується виконати зазначену вказівку, обговорюють плани спільних заходів, метою яких є розроблення культурних заходів на «звільнених» від України територіях, спрямованих на пропаганду російської культури та мови населенню Старобільська, відмічає важливість дій та значний вклад в патріотичне виховання молоді щодо передачі книг бібліотекам «звільненого» Старобільська, які пропагують російську культуру та історію), надаючи певну допомогу окупаційному органу влади.

Дані зазначених протоколів підтверджуються і дослідженими судом першої інстанції відеозаписами, які є додатками до протоколів огляду інтернетсторінок.

Версія сторони захисту щодо недоведеності поза розумним сумнівом факту добровільності співпраці ОСОБА_7 з представниками, так званої «ЛНР» та відсутності будь-якого примусу відносно особи обвинуваченого, була предметом розгляду судом першої інстанції, яка, з наведенням відповідного обґрунтування, визнана такою, що не заслуговує на увагу, розцінивши позицію захисника, як намагання пом`якшити відповідальність обвинуваченого за вчинене.

На переконання колегії суддів аналогічні доводи апеляційної скарги сторони захисту є необґрунтованими.

Так, наведеними вище доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, дослідженими судом фото та відеоматеріалами, здобутими в результаті оглядів мережі Інтернет, уповноваженими на це суб`єктами досудового розслідування, установлено, що ОСОБА_7 допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади, яка є основою функціонування державного механізму загалом, що вказує на суспільну небезпечність його протиправних дій.

При цьому, встановлені його дії є беззаперечним свідченням невимушеності його поведінки, відсутності будь-якого примусу щодо нього, а відтак, і цілковитої добровільності його дій та очевидного усвідомлення суспільно небезпечного характеру своїх дій, передбачання їх суспільно-небезпечних наслідків.

Колегія суддів визнає необґрунтованими твердження захисника про те, що в ході судового розгляду кримінального провадження, через відсутність самого обвинуваченого, не розкрито мету і мотив дій ОСОБА_7 , оскільки пред`явлене обвинувачення є конкретним і зрозумілим, не має недоліків, які б могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України, у судовому рішенні суд обґрунтував, що в цьому кримінальному провадженні стороною обвинувачення були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням установлених законом особливостей для кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia).

Відтак, судом дотримано права на захист та доступ до правосуддя обвинуваченого ОСОБА_7 , з урахуванням проведення щодо останнього спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження (in absentia).

З огляду на це, на підставі аналізу доказів, детально наведених у вироку, виходячи з конкретних обставин провадження, суд правильно надав юридичну оцінку діям ОСОБА_7 та обґрунтовано кваліфікував його дії за ч.5 ст. 111-1 КК України.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченому максимальне покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене санкцією ч.5 ст. 111-1 КК України, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, з врахуванням судом першої інстанції тяжкості злочину, суспільної його небезпечності, встановлених обставин, даних про особу обвинуваченого, передбачених законом критеріїв при призначенні покарання, виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання, яке за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, адекватним характеру вчинених дій і даним про особу обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

За наведеного, доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування і закриття кримінального провадження з зазначених у апеляційній скарзі захисника доводів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2023 року відносно ОСОБА_7 за ч.5 ст. 111-1 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3