Справа № 451/1193/23
Провадження № 1-кп/451/102/23
ВИРОК

іменем України

28 серпня 2023 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали кримінального провадження № 0000081 від 16.08.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Радехів, Радехівського району Львівської області, громадянку України, із середньо-спеціальною освітою, не одружену, на утриманні має малолітню дитину- інваліда ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючу, яка зареєстрована та фактично проживає АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

за участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_3 - 15.08.2023 близько 19:30 год. перебуваючи в приміщенні коридору житлового будинку АДРЕСА_2 під час словесного конфлікту із ОСОБА_6 , який виник на грунті неприязних відносин, умисно нанесла потерпілій ОСОБА_6 кулаками правої та лівої руки чотири удари по обличчю, внаслідок чого остання втратила рівновагу та впала спиною на підлогу, після чого вона нанесла кулаками правої та лівої руки чотири удари по обличчю потерпілої, спричинивши при цьому останній тілесні ушкодження у вигляді одного синця у навколо очній ділянці з переходом на ліву щічну ділянку обличчя та одної рани на фоні цього синця, одного садна у правій щічній ділянці обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину в інкримінованому їй проступку визнала повністю та беззастережно, підтвердивши суду такі встановлені фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчиненого нею проступку та пояснила, що дійсно 15.08.2023 близько 19:30 год. в коридорі житлового будинку АДРЕСА_2 у неї із потерпілою виник словесний конфлікт, оскільки потерпіла хотіла прилягти у квартирі їх знайомого, після чого вона умисно нанесла потерпілій ОСОБА_6 кулаками правої та лівої руки чотири удари по обличчю, внаслідок чого остання втратила рівновагу та впала спиною на підлогу, після чого вона нанесла знову кулаками правої та лівої руки чотири удари по обличчю потерпілої, спричинивши при цьому останній тілесні ушкодження. У вчиненому розкаюється, у судовому засіданні просила пробачення у потерпілої, крім того зазначила, що після даного інциденту 15.08.2023 також просила пробачення у потерпілої. Обставини викладені в обвинувальному акті визнає в повному обсязі. Просить суворо не карати та призначити їй покарання у виді штрафу, який спроможна сплатити. Просила не застосовувати покарання у виді громадських робіт, оскільки має на утриманні малолітню дитину-інваліда і не буде мати змоги такі відпрацювати.

Потерпіла в судовому засіданні показала, що 15.08.2023 близько 19:30 год. в приміщенні коридору житлового будинку АДРЕСА_2 обвинувачена нанесла їй чотири удари кулаками правої та лівої руки в обличчя, від таких ударів вона впала спиною на підлогу, після чого обвинувачена знову їй нанесла чотири удари кулаками правої та лівої руки по обличчю, від нанесення таких ударів вона отримала один синець під лівим оком, рану на обличчі, одне садно у правій щічній ділянці обличчя. Не заперечує, що обвинувачена просила в неї вибачення, вона такі вибачення не приймає і вважає, що обвинувачена повинна понести покарання за вчинене. Щодо міри покарання, то просить призначити покарання у виді штрафу.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого їй обвинувачення, сумнівів у добровільності її позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй проступку грунтується на даних у судовому засіданні показаннях самої обвинуваченої, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, а також поясненнями потерпілої.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні легкого тілесного ушкодження щодо потерпілої ОСОБА_6 , а тому її дії кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Призначаючи обвинуваченій покарання суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України класифікується як кримінальний проступок, також враховуються дані про її особу, зокрема те, що обвинувачена раніше не судима, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, не одружена, має на утриманні малолітню дитину-інваліда ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , просила пробачення у потерпілої, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Відтак, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, виправдає мету покарання; незважаючи на те, що обвинувачена офіційно не працює, однак в судовому засіданні запевнила, що покарання у виді штрафу спроможна виконати, тому суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах та думку потерпілої щодо можливого призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу; при призначенні обвинуваченій покарання у виді штрафу, то суд враховує, що обвинувачена має на утриманні малолітню дитину-інваліда, що зможе утруднити виконання іншого виду покарання ; в той же час сама обвинувачена запевнила, шо покарання у виді штрафу готова понести і штраф зможе оплатити.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експерта, речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддяОСОБА_1