Провадження № 1-кс/344/6358/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000106 від 05.06.2023, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання. Клопотання сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000106 від 05.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 260, ч. 1 ст. 258-3, ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111 КК України.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб з числа керівництва ЗС РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та ЗС РФ вирішили досягти шляхом розв`язання та ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців ЗС РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, зокрема громадян України та Російської Федерації, створення і фінансування не передбачених законом збройних формувань та вчинення інших злочинів.

У березні квітні 2014 року в м. Луганську та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 27.04.2014 оголошено «Декларацію про суверенітет Луганської народної республіки» та 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про проголошення державної самостійності Луганськоїнародної республіки», за результатами якого проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (органи державної влади «ЛНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Вказана терористична організація «ЛНР» має організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність її дисципліну, його учасники озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мають тяжке військове озброєння та військову техніку. В зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, що полягає в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ЛНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Луганської області, встановлення режиму військового стану, протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронних органів України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій чистині Луганської області та мають загальну координацію керівництва.

Місто Антрацит Луганської області було захоплено незаконними збройними формуваннями підконтрольними представники влади та ЗС РФ з 07.04.2014.

Розпорядженням КМУ від 7 листопада 2014 р. № 1085-р, із змінами, внесеними згідно з Розпорядженням КМ № 117-р від 02.02.2022,«Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» місто Антрацит Луганської області внесено до відповідного переліку.

Відповідно до розділу ІІ «Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України» Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004зі змінами, внесеними Наказом від 09.03.2023 № 84, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 09 березня 2023 року за №424/39480, Ровеньківський район Луганської області, до складу якого входить Антрацитівська міська територіальна громада тимчасово окупований Російською Федерацією з 07.04.2014 року.

З метою виконання функцій підрозділу силового блоку «ЛНР», 07.10.2014 її самопроголошеним головою видано указ, відповідно до якого, для захисту інтересів «ЛНР» та її громадян, створено воєнну структуру «Народна міліція «ЛНР» (далі «НМ «ЛНР»), яка дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Луганської області та має загальну координацію та кураторів російської федерації.

Пунктом 9 ст. 1 Закону України «Про національну безпеку» від 21.06.2018 №2469-VIII (далі Закон «Про національну безпеку») визначено, що національна безпека України це захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

Державна зрада може виявитися у таких формах: 1) перехід на бік ворога в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту; 2) шпигунство; 3) надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Перехід на бік ворога означає, що громадянин України надає безпосередню допомогу державі, з якою Україна на той час перебуває у стані війни або збройного конфлікту. В конкретних випадках цей злочин може полягати у вступі на службу до певних військових чи інших формувань ворожої держави (поліції, каральних загонів, розвідки), наданні засобів для вчинення злочинів агентам спецслужб іноземних держав, усуненні перешкод для їх вчинення або наданні зазначеним агентам іншої допомоги.

Громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу № 34 від 06.08.1996 Донецького училища міліції зарахований курсантом Донецького училища міліції МВС України, після закінчення якого, відповідно до наказу № 35 від 09.07.1999 з 10.08.1999 відряджений у розпорядження Управління МВС України в Луганській області.

Під час проходження навчання в Донецькому училищі міліції ОСОБА_6 склав присягу і урочисто поклявся завжди залишатися відданим народові України.

У відповідності до наказу ГУМВС України в Луганській області № 72 від 13.02.2012 капітана міліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жетон М-061204) призначено на посаду заступника командира взводу № 4 (м. Антрацит) роти з обслуговування стаціонарних постів батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУМВС України в Луганській області.

У подальшому, ОСОБА_6 , не пізніше 13.10.2014 було присвоєно спеціальне звання майор міліції.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівники органів внутрішніх справ відносяться до правоохоронних органів.

04 липня 2014 року на офіційному веб-сайті МВС України було розміщено звернення колегії МВС України до особового складу органів і підрозділів внутрішніх справ Донеччини та Луганщини, згідно якого всі працівники були зобов`язані прибути до м. Сватово Луганської області до 07 липня 2014 року.

На виконання вимог наказу МВС України від 12 березня 2013 року №230, яким затверджена Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, наказом начальника ГУМВСУ від 22 жовтня 2014 року №3357 було призначено службове розслідування за фактом невиходу на службу окремих співробітників міліції в тому числі і ОСОБА_6 .

Не пізніше 07.07.2014, точнішої дати досудовим розслідуванням не встановлено, громадянин України ОСОБА_6 , маючи спеціальне звання майор міліції, будучи працівником правоохоронного органу України,підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України, умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, усвідомлюючи, що він вчиняє державну зраду, умисно не виконав звернення колегії МВС України до особового складу органів і підрозділів внутрішніх справ Донеччини та Луганщини, згідно якого всі працівники були зобов`язані прибути до м. Сватово Луганської області до 07 липня 2014 року, добровільно вступив на службу до незаконного збройного формування терористичної організації т.зв. «ЛНР», де в подальшому і проходив службу на різних посадах. Не пізніше 01.04.2023 громадянин України ОСОБА_6 був призначений на посаду начальника т.зв. «Отдела государственной инспекии безопасности дорожного движения по обслуживанию Антрацита и Антрацитовского района УГИБДД МВД ЛНР».

Громадянин України ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, перебуваючи на службі у незаконних збройних формуваннях терористичної організації т.зв. «ЛНР», а в подальшому на службі в т.зв. «Отделе государственной инспекии безопасности дорожного движения по обслуживанию Антрацита и Антрацитовского района УГИБДД МВД ЛНР», будучи його керівником, з метою виконання загального плану захоплення території України, виконував обов`язки по забезпеченню безпеки дорожнього руху на території міста Антрацит та Антрацитівського району Луганської області, перевірку документів мешканців населених пунктів, які перебувають в тимчасовій окупації, здійснював загальне керівництво вказаним підрозділом.

За таких обставин, ОСОБА_6 , умисно перейшовши на бік ворога в період конфлікту, надаючи допомогу іноземній державі та її представникам у проведення підривної діяльності проти України, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, вчинив державну зраду.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України; переході на бік ворога в умовах збройного конфлікту (в редакції Закону України про кримінальну відповідальність станом на 11.07.2014).

Крім цього, 24 лютого 2022 року військовослужбовці збройних сил чи інших військових формувань російської федерації, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій і цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій ,Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське й оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі й частини Луганської області,яка була захоплена в квітні 2014 року.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15.04.2014 (в редакції від 01.01.2023), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасово окупованою територією відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону № 1207-VII, є частина території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили й здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили і здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації.

Відтак, відповідно до розділу ІІ «Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України» Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004 зі змінами, внесеними Наказом від 09.03.2023 № 84, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 09 березня 2023 року за №424/39480, Ровеньківський район Луганської області, до складу якого входить Антрацитівська міська територіальна громада тимчасово окупований Російською Федерацією з 07.04.2014 року.

Разом з цим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, представниками збройних формувань російської федерації всупереч порядку, встановленому Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в України» та іншими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію російської федерації, з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території міста та реалізації всіх узурпованих владних повноважень.

Так, положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону № 1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація російської федерації, це сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних РФ самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Не пізніше ніж 01.04.2023 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, громадянин України ОСОБА_6 ,підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України, умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, добровільно вступив на службу до незаконного збройного формування терористичної організації т.зв. «ЛНР», зокрема в т.зв. «Отдел государственной инспекии безопасности дорожного движения по обслуживанию Антрацита и Антрацитовского района УГИБДД МВД ЛНР», де зайняв посаду начальника зазначеного відділу.

Таким чином, ОСОБА_6 будучи громадянином України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, добровільно долучився до незаконного збройного формування, створеного на тимчасово окупованій території.

Громадянин України ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України,в складі т.зв. «Отдел государственной инспекии безопасности дорожного движения по обслуживанию Антрацита и Антрацитовского района УГИБДД МВД ЛНР»,з метою виконання загального плану захоплення території України виконував обов`язки керівника цього незаконно створеного озброєного підрозділу, здійснював загальне керівництво його діяльністю.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 № 638-IV терористична організація - це стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Терористична діяльність це діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само, як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Рішенням Варшавської конвенції 2001 року, Резолюції Ради Безпеки ООН від 28.09.2001 № 1373 по боротьбі з тероризмом, а також відповідних положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 № 638-IV терористична організація виділена як вид злочинної організації за спеціальною метою здійснення терористичної діяльності.

Відповідно до Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу. Про визнання російської федерації державою-агресором, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII, Верховною Радою України визнано російську федерацію державою-агресором, що всебічно підтримує тероризм та блокує діяльність Ради Безпеки ООН, чим ставить під загрозу міжнародний мир і безпеку, а «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР») і «Донецька народна республіка» (далі «ДНР») терористичними організаціями.

Заявою «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами російської федерації та керівниками терористичних організацій «ЛНР» та «ДНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», яка схвалена Постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 № 145-VIII, Україна визнала юрисдикцію Міжнародного кримінального суду щодо злочинів проти людяності та воєнних злочинів, скоєних вищими посадовими особами російської федерації та керівниками терористичних організацій «ЛНР» та «ДНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян.

Визнання Верховною Радою України так званих самопроголошених організацій «ЛНР» та «ДНР» терористичними, а численні злочини вчинені її представниками, знайшли своє відображення у Заяві Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України», схваленій Постановою Верховної Ради України від 22.07.2014 № 1596-VII, Заяві Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтримуваного Російською Федерацією міжнародного тероризму», схваленій Постановою Верховної Ради України від 22.07.2014 № 1597-VII, Зверненні Верховної Ради України до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14.01.2015 № 106-VIII, Заяві Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків», схваленій Постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 № 337-VIII.

Отже, Верховною Радою України, як єдиним законодавчим органом державної влади, констатовано віднесення організацій «ЛНР» та «ДНР» до терористичних організацій, а відповідних осіб, які забезпечують їх функціонування, як учасників вказаної терористичної організації.

Враховуючи вищевикладене, так звана організація «ЛНР» містить всі необхідні ознаки терористичної організації, має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організацій, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (т.зв. «органи державної влади ЛНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

При цьому, кожний учасник політичного та силового блоків «ЛНР» (у т.ч. які долучалися в подальшому до їх складу) усвідомлювали, що головним їх завданням є підтримка збройної агресії російської федерації та насильницька зміна конституційного ладу України.

З метою виконання функцій підрозділу силового блоку «ЛНР», її самопроголошеним головою видано указ, відповідно до якого, для захисту інтересів «ЛНР» та її громадян, створено воєнну структуру «Народна міліція «ЛНР» (далі «НМ «ЛНР»), яка дислокується в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Луганської області та має загальну координацію та кураторів із російської федерації.

Наказом № 7 від 27.10.2014 самопроголошеного міністра внутрішніх справ «ЛНР» затверджено штат незаконного збройного формування так званого «УГИБДД МВД ЛНР».

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що не пізніше ніж з 01.04.2023 і по сьогоднішній день громадянин України ОСОБА_6 є керівником т.зв. «Отдел государственной инспекии безопасности дорожного движения по обслуживанию Антрацита и Антрацитовского района УГИБДД МВД ЛНР», організовує його роботу та здійснює загальне керівництво.

При цьому, ОСОБА_6 усвідомлював, що терористична організація «ЛНР», в діяльності якої він приймає участь, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної матеріальної шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокацій воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяними у відсічі збройної агресії російської федерації проти України.

Тобто, будучи громадянином України, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, добровільно долучилася до незаконних збройних формувань, створених на тимчасово окупованій території.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в участі у терористичній організації, тобто в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Крім цього, не пізніше ніж з 01.04.2023, громадянин України ОСОБА_6 , підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України, умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, добровільно вступив на службу до незаконного збройного формування терористичної організації т.зв. «ЛНР», зокрема в т.зв. «Отдел государственной инспекии безопасности дорожного движения по обслуживанию Антрацита и Антрацитовского района УГИБДД МВД ЛНР» на посаду начальника.

Перебуваючи на посаді начальника т.зв. «Отдела государственной инспекии безопасности дорожного движения по обслуживанию Антрацита и Антрацитовского района УГИБДД МВД ЛНР» громадянин України ОСОБА_7 здійснював загальне керівництво вказаним озброєним підрозділом.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється в умисних діях, які виразились в участі в діяльності не передбачених законом збройних формувань та керівництві ними, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 260 КК України.

В сукупності ОСОБА_6 , за викладених вище обставин, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 111 КК України, тобто у вчиненні державної зради, а саме: діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України; переході на бік ворога в умовах збройного конфлікту (в редакції Закону України про кримінальну відповідальність станом на 11.07.2014); ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто в умисних діях, які виразились у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території; ч. 1 ст. 258-3 КК України, тобто в умисних діях, які виразились в участі в терористичній організації; ч. 3 ст. 260 КК України, тобто в умисних діях, які виразились в участі в діяльності не передбачених законом збройних формувань та керівництві ними.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 на даний час перебуває на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, де зареєстрований та проживає.

01.08.2023 здійснено виклик ОСОБА_6 на 02.08.2023, 03.08.2023 та 04.08.2023 для участі у слідчій дії допит як підозрюваного та інших слідчих діях у кримінальному провадженні № 0000106, шляхом розміщення відповідної публікації в газеті «Урядовий кур`єр» (випуск № 153 (7551) від 01.08.2023, арк. 11).

01.08.2023 повістки про виклик ОСОБА_6 на 02.08.2023, 03.08.2023 та 04.08.2023 для участі у слідчій дії допит підозрюваного, опубліковані також фіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Станом на 05.09.2023 ОСОБА_6 до органу досудового розслідування або прокуратури для проведення слідчих дій не з`явився.

Будь-яких відомостей, що ОСОБА_6 перебуває у полоні в представників так званих «лнр», «днр», або представників окупаційної адміністрації Російської Федерації у органу досудового розслідування немає, оскільки встановлено, що останній добровільно обіймає посаду начальника т.зв. «Отдел государственной инспекии безопасности дорожного движения по обслуживанию Антрацита и Антрацитовского района УГИБДД МВД ЛНР».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

04.09.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, оскільки на теперішній час він знаходиться на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Обставинами, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є наявність наступних достатніх доказів, а саме:

- повідомлення про вчинення кримінального правопорушення №1172/42-08/03-23 від 02.06.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 08.06.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 12.06.2023;

- висновок портретної експертизи №СЕ-19/109-23/7419-ФП від 30.06.2023

Вина ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, також підтверджується іншими доказами та документами у сукупності, здобутими під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

На даний час підозрюваний ОСОБА_6 перебуває у розшуку, оскільки переховується від правоохоронних органів та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Обставинами, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності є наступні.

Так, у зв`язку з не встановленням місця перебування ОСОБА_6 , орган досудового розслідування позбавлений можливості особисто вручити йому повідомлення про підозру у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбаченихч . 3 ст. 260, ч. 1 ст. 258-3, ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111 КК України, а тому зазначене повідомлення у день складання, відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, ч. 1 ст. 278, ст. 297-5 КПК України, направлене у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, 01.08.2023опубліковане в газеті «Урядовий кур`єр» (випуск № 153 (7551) від 01.08.2023, арк. 11), а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім цього, 01.08.2023 здійснено виклик ОСОБА_6 на 02.08.2023, 03.08.2023 та 04.08.2023 для участі у слідчій дії допит як підозрюваного та інших слідчих діях у кримінальному провадженні №0000106, шляхом розміщення відповідної публікації в газеті «Урядовий кур`єр» (випуск № 153 (7551) від 01.08.2023, арк. 11).

Окрім того, 01.08.2023 здійснено виклик ОСОБА_6 на 02.08.2023, 03.08.2023 та 04.08.2023для участі у слідчій дії допит як підозрюваного та інших слідчих діях у кримінальному провадженні, шляхом розміщення відповідної публікації на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Станом на 05.09.2023 підозрюваний ОСОБА_6 для проведення вищевказаних слідчих дій дооргану досудового розслідування не з`явився.

З матеріалів кримінального провадження, а саме із відеозапису, на якому зафіксовані протиправні дії ОСОБА_6 , вбачається, що останній перебуває на тимчасово окупованій території, а саме в м. Антрацит Луганської області.

Докази, зібрані в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000106, є достатніми для складання обвинувального акту, однак, завершити досудове розслідування не вдається за можливе, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на наявність достатніх доказів вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів, а також враховуючи той факт, що останній тривалий час переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуває на тимчасово окупованій території України, необхідно звернутись до слідчого судді з клопотанням про застосування процедури спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000106 ОСОБА_6 .

Свідки, яких необхідно допитати під час розгляду даного клопотання відсутні.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив клопотання задовольнити.

Захисник в судовому заперечила щодо задоволення клопотання, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Згідно зі ст. 297-1 ч. 1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченим цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Частина 2 статті 297-1 КПК України передбачає, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368- 4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

З матеріалів клопотання встановлено, що 01 серпня 2023 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 260 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 260 КК України, у відповідності до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6,11 КПК України, 01.08.2023 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, 01.08.2023 опубліковане в газеті «Урядовий кур`єр» (випуск № 153 (7551) від 01.08.2023, арк. 11), а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

01.08.2023 здійснено виклик ОСОБА_6 на 02.08.2023, 03.08.2023 та 04.08.2023 для участі у слідчій дії допит як підозрюваного та інших слідчих діях у кримінальному провадженні № 0000106, шляхом розміщення відповідної публікації в газеті «Урядовий кур`єр» (випуск № 153 (7551) від 01.08.2023, арк. 11).

01.08.2023 повістки про виклик ОСОБА_6 на 02.08.2023, 03.08.2023 та 04.08.2023 для участі у слідчій дії допит підозрюваного, опубліковані також офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Станом на 05.09.2023 ОСОБА_6 до органу досудового розслідування або прокуратури для проведення слідчих дій не з`явився, про причини неявки не повідомив.

04.09.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, оскільки на теперішній час він знаходиться на тимчасово окупованій території України, де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 на даний час перебуває на тимчасово окупованій території України, та переховується від органів досудового розслідування та суду.

Докази, зібрані в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000106 від 05.06.2023, є достатніми для складання обвинувального акту, однак завершити досудове розслідування не виявляється за можливим, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства та суду.

Відповідно до вимог ст. 297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, вважає, що наявність обґрунтованої підозри в діях ОСОБА_6 про вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, підтверджується наступними доказами: повідомлення про вчинення кримінального правопорушення №1172/42-08/03-23 від 02.06.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 08.06.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 12.06.2023; висновок портретної експертизи №СЕ-19/109-23/7419-ФП від 30.06.2023.

На даний час оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 , та стороною обвинувачення доведено та підтверджено наявними в матеріалах клопотання даними, що ОСОБА_6 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000106 від 05.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 260, ч. 1 ст. 258-3, ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111 КК України.

Керуючись ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000106 від 05.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 3 ст. 260, ч. 1 ст. 258-3, ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111КК України.

Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1