№ 207/2651/22
№ 1-кп/207/156/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське (колишня назва Дніпродзержинськ) в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження № 0000175 за звинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно заочного рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 року стягнено з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (прибутку), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 31.07.2017 року і до повноліття дитини. Однак, ОСОБА_6 , знаючи про свої обов`язки, покладені на нього судом, допустив заборгованість по аліментах на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, згідно з розрахунком заборгованості від 20.09.2022 року, наданого Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське, за період часу з 01.09.2020 року по 20.09.2022 року, у ОСОБА_6 мається заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 82057,67 грн. (вісімдесят дві тисячі п`ятдесят сім гривень шістдесят сім копійок).

ОСОБА_6 знаючи про необхідність сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , всупереч вимогам ст.ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України та ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітню дитину, будучи фізично здоровою та працездатною особою, починаючи з 01.09.2020 року жодних дій спрямованих на виконання судового наказу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 року не вжив, заходів до пошуку роботи та працевлаштування не здійснював, доходи від тимчасових заробітків не декларував, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, в повному обсязі гроші на утримання дитини (аліменти) не сплачував, участі у вихованні сина ОСОБА_5 не приймав, будь-якої іншої допомоги своїй дитині не надавав.

Незважаючи на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017, ОСОБА_6 , умисно допустив заборгованість з виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 01.09.2020 року по 20.09.2022 року у розмірі 82057,67 грн. (вісімдесят дві тисячі п`ятдесят сім гривень шістдесят сім копійок) і його дії, відповідно до ст.164 КК України, кваліфікуються як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів, тобто суму більше ніж 10249,50 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у скоєному, пояснив, що визнає повністю свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, тимчасово не працював, але зараз працює неофіційно, проходить іспитовий строк, не є інвалідом; розмір заборгованості не оспорює, в подальшому обіцяє регулярно сплачувати аліменти та заборгованість; просить не призначати йому суворого покарання.

Крім повного визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_6 його вина у вчиненні інкримінованого кримінального проступку підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів:

- показами потерпілої ОСОБА_8 , яка у судовому засіданні пояснила, що дитина дійсно до вересня 2020 року мешкала разом з обвинуваченим, так як потерпіла перебувала на заробітках за кордоном; і до цього часу претензій з заборгованості з аліментів вона не має, однак потім обвинувачений не сплачував жодних коштів, син спілкується з батьком, але допомоги той не надає; просить призначити покарання згідно закону;

- рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 року про стягнення аліментів з обвинуваченого ОСОБА_6 (арк.с. 25-27);

- копією виконавчого листа № 173/1276/17 виданого Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області 22.01.2019 року (арк.с.29);

- розрахунком заборгованості, складеним старшим державним виконавцем Південного відділу ДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Дніпро) (арк.с. 28).

Виходячи з зібраних у справі доказів, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 в умисних діях, які виразилися в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) повністю доведеною і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який згідно довідки медичного директора КНП КМР Міська лікарня № 1 (арк.с. 77) не перебуває на обліку у лікарів нарколога, психіатра, раніше не судимий, згідно побутової характеристики КП КМР Добробут скарг від мешканців будинку не надходило (арк.с. 81), офіційно не працює, не є інвалідом, як обставини, котрі пом`якшують вину обвинуваченого, суд враховує визнання своєї вини обвинуваченим та щире каяття у скоєному; обставиною, що обтяжує вину, судом не встановлено, тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді обмеження волі зі звільненням від його відбування з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373- 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину за ч. 1 ст. 164 КК України і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1