УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Володимир

Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника сектору дізнання Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капітан поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

Начальник сектору дізнання Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання покликався на ту обставину, що 21 серпня 2023 року, в м. Устилуг, Володимирського району, Волинської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проходження паспортного контролю на ПП Устилуг пред`явив посвідчення інваліда та довідку МСЕК, які містять ознаки підробки.

21 серпня 2023 року відомості про даний кримінальний проступок внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000410 з попередньою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України.

21 серпня 2023 року під час огляду місця події було вилучено: довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААБ №847366 та посвідчення серія НОМЕР_1 видані на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон Ihpone 11 pro імей НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , пред`явивши які працівникам прикордонної служби, ОСОБА_4 намагався проїхати через державний кордон України.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Вилучені в ході огляду предмети є безпосереднім об`єктом кримінально протиправних дій, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Таким чином, вилучені довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААБ №847366 та посвідчення серія НОМЕР_1 видані на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон Ihpone 11 pro імей НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки мають значення речового доказу для кримінального провадження. В іншому ж випадку, вказані речі, які є речовим доказом у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню, а тому можуть бути знищені.

У судове засідання начальник сектору дізнання Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капітан поліції ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 подав суду заяву, якою заперечив щодо накладення арешту на все описане в клопотанні майно. Щодо телефону Ihpone 11 pro вказав, що кваліфікація ст. 358 ч.4 КК України передбачає саме використання завідомо підробленого документу, тож в такому випадку телефон не може відповідати критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України. Щодо довідки до акту огляду МСЕК та посвідчення особи з інвалідністю повідомив, що ОСОБА_4 в порядку ЗУ «Про звернення громадян» було скеровано запит до установ, які видавали вказані документи та в подальшому ними було отримано відповіді, якими підтверджено отримання його довірителем вказаних документів у передбачений законом спосіб.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з ЄРДР № №0000410 від 21.08.2023 року, розпочатого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, 21 серпня 2023 року, в м. Устилуг, Володимирського району, Волинської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проходження паспортного контролю на ПП Устилуг пред`явив посвідчення інваліда та довідку МСЕК, які містять ознаки підробки.

21 серпня 2023 року під час огляду місця події було вилучено: довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААБ №847366 та посвідчення серія НОМЕР_1 видані на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон Ihpone 11 pro імей НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , пред`явивши які працівникам прикордонної служби, ОСОБА_4 намагався проїхати через державний кордон України.

Необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно, на думку начальника сектору дізнання, полягає у тому, що вилучені в ході огляду предмети є безпосереднім об`єктом кримінально протиправних дій, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 358 КК України, є використання завідомо підробленого документа.

З матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді, не можливо зробити висновок, яким чином зазначений у клопотанні телефон може мати значення речового доказу у кримінальному провадженні, передбаченому ч.4 ст. 358 КК України.

Жодних доказів на те, що вказаний телефон відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, начальником СД ОСОБА_3 не надано.

Зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що телефон є доказом злочину, не доведено наявності підстав для накладення арешту на дане майно, не доведено необхідності накладення арешту на дане майно та не наведено ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні даного клопотання у цій частині.

Щодо довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №847366 та посвідчення серія НОМЕР_1 , видані на ім`я ОСОБА_4 , то вони підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участі ряду слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження. В іншому ж випадку, вказані документи, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних слідчих дій, оскільки сліди злочину на них можуть бути знищені.

На підставі викладеного, керуючись ст. 42, 170-173, 276-279 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовільнити частково.

Накласти арешт надовідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №847366 та посвідчення серія НОМЕР_1 , видані на ім`я ОСОБА_4 , які було вилучено у ОСОБА_4 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвалу слідчого судді належить виконати негайно.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження. Слідчі(процесуальні) дії, в тому числі із використанням арештованого майна проводяться у розумні строки .

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя Ірина КУСІК