Справа № 308/7117/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгороді клопотання начальника Ужгородського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 щодо вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Начальник Ужгородського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 .

Прокурор, представник Ужгородського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, засуджений в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, кожен з вказаних осіб окремо подав заяву про розгляд клопотання в їх відсутності.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши надані до суду докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, п. 11 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2023 року (справа № 308/7117/23) ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст.389 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.10.2022 року, остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначено 2 роки і 1 місяць обмеження волі.

Крім цього, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2022 року змінено засудженому ОСОБА_4 покарання, призначене вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2022 року у справі №308/8610/22, у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. на покарання у виді 1000 годин громадських робіт.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.02.2023 року виправлено описку, допущену в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2022 року, доповнивши другий абзац резолютивної частини після слів «… громадських робіт» словами наступного змісту: «але не більше граничного розміру для даного виду покарання, встановленого ст.56 КК України».

Таким чином, при постановленні вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2023 року не був врахований вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2022 року.

Як роз`яснено в п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК та статей 411, 413 КПК.

Згідно з роз`ясненнями, які викладено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків» від 21.12.1990 року №11, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначати покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України не було вирішено.

Також в порядку, передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Разом з тим, при постановленні вироку по справі № 308/7117/23 суду було відомо про існування невиконаного вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2022 року, що відображено у тексті самого вироку суду від 23.05.2023.

Застосування в даному випадку щодо засудженого ОСОБА_4 вимог ст. ст.70, 71 КК України, може погіршити становище засудженого, що на стадії виконання вироку суду є неприпустимим.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання начальника Ужгородського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_5 щодо вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Окремо суд зазначає, що на розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (головуючий суддя ОСОБА_1 ) перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001052 від 27.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та ОСОБА_6 за ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України (єдиний унікальний номер судової справи 308/17417/22). В разі постановлення судом обвинувального вироку у вказаному кримінальному провадженні, застосуванню будуть підлягати ст.ст.70, 71 КК України.

Керуючись ст. ст. 537-539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання начальника Ужгородського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 щодо вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_8