УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретарі ОСОБА_2

за участю представника ОСОБА_3 - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.09.2022 року в кримінальному провадженні №0000220 від 23.05.2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ПрАТ ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.09.2022 року в кримінальному провадженні №0000220 від 23.05.2022 року, а саме: частку 5,333345% у статутному капіталі (корпоративні права) ПрАТ «ГІДРОСИЛА ГРУП» (код €ДРПОУ 20635597), яка належить ОСОБА_3 ; частку 17% у статутному капіталі (корпоративні права) ПрАТ «Торговий дім «Гідросила» (код ЄДРПОУ 34894 740), яка належить ОСОБА_3 .

Також заявник просить скасувати передання Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів частку 5,333345% у статутному капіталі (корпоративні права) ПрАТ «ГІДРОСИЛА ГРУП» (код €ДРПОУ 20635597), яка належить ОСОБА_3 ; частку 17% у статутному капіталі (корпоративні права) ПрАТ «Торговий дім «Гідросила» (код ЄДРПОУ 34894 740), яка належить ОСОБА_3 , скасувати заборону будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації часток у статутному капіталі (корпоративних прав) юридичної особи ПрАТ «Гiдросила Груп» () (перереєстрації поділу, виділу, тощо) права власності на зазначене майно.

У клопотанні заявник зазначає, що арешт на корпоративні права накладено необґрунтовано та безпідставно, оскільки арештоване майно не відповідає ознакам ст. 98 КПК України, та належить ОСОБА_3 , який не має жодного відношення до кримінального провадження, а припущення органу досудового розслідування щодо можливої його причетності до протиправної діяльності є помилковим, при цьому ОСОБА_3 про підозру не повідомлено, як і не повідомлено про підозру будь-яким іншим особам в цьому кримінальному провадженні. Також, як зазначає адвокат, ПрАТ «ГІДРОСИЛА ГРУП» не виготовляє та не реалізує продукцію подвійного призначення, поставки продукції до російської федерації та білорусі не здійснюються з початком військової агресії 24.02.2022, перемовини щодо укладення будь-яких контрактів на постачання з представниками російських або білоруських компаній категорично не проводились і не проводитимуться, а ПрАТ «Гідросила Груп» не володіє акціями (частками) юридичних осіб - резидентів рф та інших іноземних країнах й не здійснює контроль над їх діяльністю. На підставі викладеного заявник звертає увагу, що подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження порушує права власника такого майна, у зв`язку із чим просить його скасувати. При цьому, як вказує заявник у клопотанні, відносно майна, на яке накладено арешт, визначено особливий порядок зберігання як речового доказу, а саме передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, а оскільки такий порядок залежить напряму від арешту майна, тому при скасуванні арешту майна, заявник просить скасувати визначений порядок зберігання речових доказів.

Наразі ПрАТ «Гідросила Груп» не володіє акціями (частками) юридичних осіб -резидентів рф та інших іноземних країнах й не здійснює контроль над їх діяльністю. ОСОБА_8 як посадова особа ПрАТ «Гідросила Груп», ОСОБА_3 не контактував з представниками держави-агресора, у тому числі з питань постачання гідроагрегатів, та не має наміру на це, що підтверджується як доказами, доданими до клопотання, так і наявними у прокурора відомостями.

В ході проведених обшуків у 2022 році за місцезнаходженням виробничих приміщень АТ «Гідросила» були надані документи на підтвердження повного розірвання корпоративних та господарсько-фінансових зв`язків з господарюючими суб`єктами на території рф та білорусі, прийняті корпоративні рішення про такі дії.

Фактично втрачено контроль засновниками над діяльністю захоплених в ході збройної агресії підприємств АТ «Гідросила МЗТГ» та ТОВ «Гідросила - Тетіс», про що здійснюється досудове розслідування.

В ході досудового розслідування допитана низка свідків, які є співробітниками «Гідросила Груп» та власниками, проте фактичних даних в підтвердження обставин вчинення злочинів та причетності до них не здобуто.

Уважають, що подальше збереження арешту корпоративних прав не відповідає засадам розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В судовому засіданні представники власника майна - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 клопотання підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Вказали, що після арешту майна жодних фактичних даних на підтвердження причетності ОСОБА_3 як власника часток у статутному капіталі (корпоративні права) ПрАТ «ГІДРОСИЛА ГРУП» до обставин злочину не здобуто.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала з приводу задоволення даного клопотання, вказала що підстави накладення арешту на даний час не відпали, досудове розслідування триває, майно відповідає ознакам речових доказів.

Вислухавши думку учасників процесу, проаналізувавши доводи клопотання, додані до нього матеріали, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, ГСУ СБ України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000220 від 23.05.2022 року за ознаками злочинів за ч. 1 ст. 111 та ч. 4 ст. 111-1 КК України.

За версією слідства, з 2021 року громадянин України, засновник та бенефіціарний власник та голова наглядової ради ПрАТ «Гiдросила Груп» ОСОБА_8 спільно з іншими громадянами України, використовуючи належні йому суб`єкти господарювання на території України, зокрема АТ «Гiдросила» () та iншi, що входять до належної ОСОБА_8 групи компаній ПрАТ «Гiдросила Груп» () підприємства, а також суб`єкти господарювання на території рф, які входять до групи компаній ПрАТ «Гiдросила Груп», здійснюють виробництво та постачання у тому числі до підприємств військово-промислового комплексу рф ОАО «Брянский Арсенал» та ООО «Военно-промышленная компания» запчастини (насоси шестернi, насоси аксіально-поршневi). які у подальшому встановлюються на військову техніку рф, чим вчиняються умисні дії на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканості, шляхом надання рф допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.09.2022 накладено арешт на окреме майно, зокрема таке, що є предметом даного клопотання, при цьому такий арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Також, згаданою ухвалою слідчого судді арештоване майно передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ним в порядку та на умовах, визначених ст.ст.19, 21, 21-1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів». Крім того, заборонено будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації часток у статутних капіталах (корпоративних прав) юридичних осіб, зокрема ПрАТ «Гiдросила Груп» () (перереєстрації поділу, виділу, тощо) права власності на зазначене майно, окрім як за заявами правоохоронних органів, Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, а також на виконання договорів управління укладеними з Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.

Окрім того, Європейський суд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Положеннями ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Водночас, оскільки стороною обвинувачення не надано жодних додаткових фактичних даних, що арештоване майно в подальшому має доказове значення у кримінальному провадженні та відповідає ст. 98 КПК України, зважаючи на принцип змагальності сторін, передбачений ст. 22 КПК України, слідчий суддя вважає, що таких переконливих доказів за період з моменту накладення арешту не здобуто.

Крім того, відсутні беззаперечні підстави вважати, що арештоване майно зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому існує розумний сумнів щодо віднесення арештованого майна до такого, що відповідає ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує на ті обставини, що з часу накладення арешту на майно органом досудового розслідування не здобуто достатніх доказів, які б свідчили про беззаперечну та обґрунтовану причетність ОСОБА_3 як власника часток статутного капіталу у ПрАТ «Гідросила Груп»», ПрАТ «Торговий дім «Гідросила» до вчинення протиправних дій, що є предметом кримінального провадження. Необхідно взяти до уваги, що посадові особи підприємств, ОСОБА_3 не мають процесуального статусу підозрюваних в кримінальному провадженні.

Також стороною обвинувачення не надано обґрунтованих доказів на спростування обставин, зазначених адвокатом ОСОБА_7 , з приводу того, що «Гідросила Груп» не виготовляє та не реалізує продукцію подвійного призначення, поставки продукції до рф та білорусі не здійснюються з початком військової агресії 24.02.2022, перемовини щодо укладення будь-яких контрактів на постачання з представниками російських або білоруських компаній категорично не проводились і не проводитимуться, а ПрАТ «Гідросила Груп» не володіє акціями (частками) юридичних осіб - резидентів рф та інших іноземних країнах й не здійснює контроль над їх діяльністю.

Крім того, прокурором в судовому засіданні та наданими матеріалами не доведено, яким чином в подальшому без застосування арешту корпоративних прав буде утруднено встановлення обставин справи та доказування. Відсутність вказаних заходів забезпечення не може перешкодити розслідуванню кримінального провадження.

Лист Управління СБУ України в Кіровоградській області від 24.04.2023 року, наданий прокурором в судовому засіданні, несе виключно інформаційний характер, містить припущення оперативного підрозділу, яке ґрунтується на відомостях, які вже існували раніше, нової інформації, яка стосується досудового розслідування вказаного кримінального провадження в листі не зазначено. В ході передбачених КПК України слідчих (розшукових) дій будь - яких фактичних даних, які можуть бути використані на підтвердження обставин кримінальних правопорушень не здобуто.

Слідчий суддя враховує, що посадові особи ПрАТ «Торговий дім «Гідросила», ПрАТ «Гідросила Груп» звертались до правоохоронних органів України із заявами про вчинення кримінальних правопорушень за фактом захоплення невідомими озброєними особами, імовірно військовослужбовцями рф, виробничих потужностей підприємств, що розташовані на тимчасово окупованій території Запорізької області, фактично є потерпілими від таких дій, про що свідчать дані витягів з ЄРДР.

Як убачається з викладеного, застосований у даному кримінальному провадженні такий захід забезпечення як арешт корпоративних прав жодним чином не сприяє швидкому, повному та неупередженому розслідуванню у кримінальному провадженні та будь-яким чином не пов`язаний у подальшому з розслідуванням конкретного злочину.

Слідчий суддя погоджується з доводами, що подальше застосування арешту на майно на даному етапі досудового розслідування негативно вплине на здійснення, правомірної виробничої діяльності товариства, тобто унеможливить її, що є надмірним порушенням прав юридичних осіб та їх посадових осіб.

Згідно з вимогами ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Одночасно вирішуючи клопотання необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип розумності та співмірності.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає що подальше накладення арешту на зазначене майно порушує принцип розумності і співрозмірності обмеження права власності із завданням кримінального провадження.

Одночасно заявником порушено питання про скасування застосованого ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.09.2022 порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000220 від 23.05.2022 у вигляді передачі в управління Національному агентству майна, арешт якого підлягає скасуванню, і в цій частині слідчий суддя дійшов такого висновку.

Частиною 6 ст. 100 КПК України встановлено, що речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Згідно з вимогами ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року. Метою застосування судом такого заходу обмеження права власності як передача активів в управління Національному агентству було забезпечення їх збереження та збереження їх економічної вартості.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, встановлено порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожної фізичної та юридичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше. як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на висновки про відсутність підстав для подальшого збереження арешту майна, відпала також потреба у зберіганні майна Національним агентством для здійснення заходів з управління.

Керуючись ст. 100, 170-174, 372 КПК України, ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя,

П О С Т АН О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі від 19.09.2022 року, а саме:

- частку 5,333345% у статутному капіталі (корпоративні права) ПрАТ «ГІДРОСИЛА ГРУП» (код €ДРПОУ 20635597), яка належить ОСОБА_3 ;

- частку 17% у статутному капіталі (корпоративні права) ПрАТ «Торговий дім «Гідросила» (код ЄДРПОУ 34894 740), яка належить ОСОБА_3 .

Скасувати застосований ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.09.2022 порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000220 від 23.05.2022 року у вигляді передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів майна, а саме:

- частки 5,333345% у статутному капіталі (корпоративні права) ПрАТ «ГІДРОСИЛА ГРУП» (код €ДРПОУ 20635597), яка належить ОСОБА_3 ;

- частки 17% у статутному капіталі (корпоративні права) ПрАТ «Торговий дім «Гідросила» (код ЄДРПОУ 34894 740), яка належить ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1