Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4524/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14 квітня 2023 року, якою задоволено частково клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 12 червня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України.

14.04.2023 року ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира було задоволено частково клопотання слідчого та обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 12 червня 2023 року з покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_6 займається підприємницькою діяльністю, раніше не судимий, раніше стосовно підозрюваного жодні запобіжні заходи не застосовувалися, має зареєстроване місце проживання. На час розгляду клопотання інших повідомлень про підозру не вручалось.

Також, слідчий суддя вказує, що ризик незаконного впливу на свідків також не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки заявниками - свідками у даному кримінальному провадженні є сусіди підозрюваного, між якими, як вбачається зі змісту показів цих свідків, тривалий час існують неприязні стосунки. Проте, докази притягнення підозрюваного до адміністративної відповідальності чи перебування ОСОБА_6 на спеціальному обліку відсутні.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

На його переконання обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Також, зауважує, що при постановленні рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчим суддею не враховано тяжкість злочину, скоєного в умовах воєнного стану, санкція статі.

Крім того, слідчий суддя безпідставно не взяв до уваги те, що ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення хуліганських дій із застосуванням предметів, спеціально пристосованих до спричинення тілесних ушкоджень, за деякі з них відбував реальне покарання у вигляді позбавлення, на шлях виправлення не став та вчинив новий тяжкий злочин в умовах воєнного стану.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В контексті п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у п. 60 рішення у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Отже, наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути ретельно перевірено, існування ризиків негативної поведінки особи чітко наведені та проаналізовано питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу.

Враховуючи, що ОСОБА_6 займається підприємницькою діяльністю, має зареєстроване місце проживання, апеляційний суд вважає, що підстав вважати, що менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам не має.

Доводи прокурора про негативні дані про особу підозрюваного, а зокрема те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за алогічні злочини і відбував покарання у виді позбавлення волі не підтверджуються матеріалами справи, жодних даних до клопотання та апеляційної скарги не долучено, а згідно з клопотанням він є несудимим.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у виді особистого зобов`язання є недостатнім для запобігання ризикам, що вважав доведеними слідчий суддя, враховуючи тяжкість злочину, воєнний стан, обставини його вчинення відповідно до підозри та поведінку після цього.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

За таких обставин, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу прокурора частково, скасовує ухвалу слідчого судді та постановляє нову ухвалу, якою обирає ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання цілодобово.

Поведінка підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків можуть бути підставою для зміни йому запобіжного заходу, в подальшому, як на більш м`який так і на більш суворий, оскільки строк дії запобіжного заходу встановлюється в межах досудового розслідування до 12 червня 2023 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14 квітня 2023 року, якою задоволено частково клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 12 червня 2023 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 задовольнити частково, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності).

Термін дії ухвали до 12 червня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: