Єд. унік. № 243/4660/23
Провадження № 1-кп/243/837/2023
В И Р О К

Іменем України

06 вересня 2023 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № № 0000032 від 22 серпня 2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с.Здомишель Волинської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, не працюючого, пенсіонера, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2023 приблизно о 20 год. 40 хв. ОСОБА_5 знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де знаходилася ОСОБА_6 . В указаний час, в указаному місці між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, 30.06.2023 приблизно о 20 год. 40 хв. ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_6 , кулаком правої руки наніс один удар по обличчю в область щелепи з лівої сторони, після чого, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, наніс ще один удар ОСОБА_6 кулаком правої руки в область нижньої губи.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: забій м`яких тканин обличчя, забійна рана нижньої губи, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно ОСОБА_5 лише в межах висунутого йому обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті від 04 вересня 2023.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.125 КК України, визнав повністю та пояснив, що в обвинувальному акті правильно викладені обставини вчинення ним кримінального правопорушення, він дійсно 30.06.2023 під час словесного конфлікту заподіяв потерпілій ОСОБА_6 2 удари в обличчя. У вчиненому розкаюється.

Приймаючи до уваги, що обвинуваченим не оспорюються викладені в обвинувальному акті обставини скоєння злочину, враховуючи, що учасники судового провадження проти цього не заперечують, та немає сумнівів у тому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і роз`яснення суду щодо позбавлення у даному випадку права їх оскарження у апеляційному порядку, добровільності такої позиції, суд у відповідності до положень частини третьої статті 349 КПК України визнає недоцільним дослідження зазначених обставин у кримінальному провадженні, тому вважає необхідним обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних щодо його особи.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у кримінальному провадженні, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України, тобто заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа Довженко проти України) зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченою, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки, відомості про особу обвинуваченого (раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, пенсіонер, одружений, за медичною допомогою до нарколога та психіатра не звертався, за місцем мешкання характеризується посередньо), позицію потерпілої, яка просила призначити покарання у виді штрафу.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_5 буде досягнуто при призначенні йому покарання у виді штрафу, оскільки воно є таким, що відповідатиме особі обвинуваченого.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові доказ відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн. на користь держави.

Запобіжний захід не застосовувався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Слов?янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1