Справа № 366/2028/23
Провадження № 1-кп/366/195/23
У Х В А Л А

17 серпня 2023 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , учасників провадження: прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 представників потерпілих - адвоката ОСОБА_6 , потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ОСОБА_4 по справі за матеріалами кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000681 від 09.04.2023 року, які надійшли від Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2023 року до Іванківського районного суду від Дарницької спеціалізованої прокуратури у військової та оборонній сфері Центрального регіону надійшли матеріали кримінального провадження за № 0000681 від 09 квітня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою суду від 10 серпня 2023 року було призначено підготовче судове засідання на 17 серпня 2023 року о 12 год.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ОСОБА_4 , посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, а наявність ризиків свідчать, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання прокурора не підтримав та пояснив суду, він проти обрання запобіжного, оскільки на даний час перебуває під наглядом військової частини, копає окопи. В майбутньому планує залишитися у військовій частині, щоб приносити свою користь, наміру тікати не мав і не має, оскільки є людиною у віці.

Захисник ОСОБА_9 заперечував проти заявленного клопотання, ризики зазначені в клопотанні є лише припущенням, доказами не підтверджено, ввважає за можливим обрати його підзахисному запобіжний захід не пов`язаний з триманням на гаупвахті, а перебуванням у військовій частині, з якої він сьогодні був доставлений.

Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_6 повністю підтрмимав клопотання прокурора.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні вбивства, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а тому відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України злочин є особливо тяжким.

Підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання від вартою є обставини вчинення кримінального правопорушення. Крім того, необхідно врахувати тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, наявність можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тим самим негативно впливати на хід судового розгляду.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оцінивши вищевказані обставини в їх сукупності, дані про особу обвинуваченого, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу, саме, у виді тримання під вартою.

При цьому, суд вважає, що обрання обвинуваченому вказаного запобіжного заходу не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які хоча і зменшилися, але продовжують існувати на даний час, не забезпечить виконання процесуальних обов`язків, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що беззаперечно свідчить про наявність ризиків, та що під впливом тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, він може переховуватись від суду і у такий спосіб перешкоджатиме розгляду кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Запропонований прокурором відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Частиною 4 ст.183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:

1)щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2)щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Суд не визначає розмір застави, так як злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 пов`язаний із загибеллю людини.

Враховуючи всі обставини, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.ст. 176-178, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395, 492 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою з утриманням на гаупвахті - задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодруженого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), строком на 60 (шістдесят) діб.

Датою закінчення дії ухвали вважати 15 жовтня 2023 року, включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , тобто з 17 серпня 2023 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 17 серпня 2023 року

Суддя : ОСОБА_10