Справа № 215/6049/21
УХВАЛА

26 липня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000196 (обєднане) про обвинувачення ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч.1 ст. 357, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, посилаючись на необхідність завершення дослідження доказів, тяжкість і значну кількість корисливих злочинів, вчинених із застосуванням насильства, в т.ч. щодо осіб жіночої статі, сувору міру покарання, враховуючи негативні характеризуючі дані і репутацію обвинуваченого, наявність судимостей та інших кримінальних проваджень, порушення умов застосованого раніше домашнього арешту, з метою недопущення настання ризиків ухилення від суду, впливу на недопитаних свідків, продовження злочинної діяльності

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора, подав клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, вказував на відсутність доказів, тривалий час перебування під вартою, наявність місця проживання і статусу учасника бойових дій.

Заслухавши сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд зазначає, що ОСОБА_4 як і раніше обвинувачується у скоєнні ряду злочинів, в т.ч. тяжких, поєднаних із застосуванням насильства, які викликають значні соціальні наслідки і за які законом передбачено максимальне покарання до десяти років позбавлення волі, і частина з яких, згідно обвинувального акта, мали місце під час застосування щодо обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, таким чином наявний ризик того, що ОСОБА_4 може ухилитися від явки до суду з метою уникнення від можливого суворого покарання.

Водночас, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на цей час обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів, не має постійного джерела доходів, у провадженні інших судів щодо ОСОБА_4 перебувають інші кримінальні провадження щодо тяжких злочинів, що в сукупності з іншими обставинами свідчить про ризик продовжити злочинну діяльність з метою відшукання коштів для існування.

Доводи обвинуваченого щодо наявності житла для зміни запобіжного заходу є недостатніми на цей час. При цьому суд зазначає, що тривалий розгляд справи у даному випадку має об`єктивний характер. Щодо посилання на відсутність доказів винуватості, то вони підлягають вирішенню в нарадчій кімнаті саме після дослідження всіх наданих суду доказів.

Також згідно до ст.616 КПК України дана категорія кримінального правопорушення не передбачає можливості скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для проходження військової служби під час воєнного стану .

Таким чином, на думку суду, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися та є актуальними на цей час, тому суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. домашнього арешту, може виявитися недостатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Враховуючи наведені вище обставини, інтереси правосуддя, в т.ч. необхідність допиту свідків і потерпілих, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів згідно до положень ч.3 ст.331 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 23 вересня 2023 року включно.

Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відхилити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом пяти днів з моменту проголошення .

СУДДЯ