Справа № 158/874/23 Провадження №11-сс/802/236/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 , (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника володільця майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 травня 2023 року (кримінальне провадження №0000107),

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000107 від 25.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 травня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно.

Накладено арешт на майно: три автомобільні шини, з наступними маркуваннями: «SUNNY SNOWMASTER», розміри 205*70 R15C, «TOYO H08», розміри 205*70 R15C, «LASSA WINTUS2», розміри 205*70 R15C, належні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та автомобіль марки «CITROEN JUMPER», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , котрий належить гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яким фактично користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрі являються речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Накладено арешт на вказане вище майно, шляхом заборони тимчасово відчужувати їх, користуватись, розпоряджатись будь-яким чином ним до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні, дозволивши проводити всі необхідні експертизи з даними речовими доказами.

Накладаючи арешт на вказане вище майно слідчий суддя у своєму рішенні вказав, що слідчим доведено наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та з метою повного всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин кримінального провадження, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

У поданій апеляційній скарзі представник володільця майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вважає, оскаржене рішення незаконним та таким, яке прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права. Перш за все вважає, що в ухвалі слідчого судді не наведено доказів того, що вилучене майно має ознаки речових доказів, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про вартість викраденого майна, тобто не встановлена сума завданих збитків.

Разом з тим, апелянт вважає не доведено необхідність здійснення такого арешту на все майно, оскільки для проведення вказаних слідчим експертиз достатнього тільки шин. На переконання апелянта, судом також не взято до уваги порушення процедури вилучення автомобіля під час обшуку, а тому проведення експертиз з таким транспортним засобом матиме сумнівні наслідки.

Посилаючись на наведене, просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, володілець майна ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, клопотання до суду від вказаних осіб не надходили. Інші учасники судового провадження не заперечували проти продовження судового розгляду, тому колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд без участі вказаних учасників судового провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, апеляційний суд приходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна - є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів . У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України і, зокрема - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно і, зокрема, з приводу якого подано апеляційну скаргу слідчим суддею дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що в даний час СВ ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000107 від 25.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Підставою для реєстрації даних відомостей в Єдиному реєстрі досудових розслідувань слугувала заява директора ОСОБА_11 ТОВ «Набуток» про вчинення кримінального правопорушення, яке пов`язане із викраденням з двох металевих цистерн з найменуванням №41 та №99 мінеральних добрив «КАС - 32», які знаходяться на території Завітненського старостинського округу, Луцького району Волинської області.

Встановлено і те, що 03 травня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 квітня 2023 року було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого власник домоволодіння ОСОБА_7 добровільно надав три автомобільні шини, з наступними маркуваннями: «SUNNY SNOWMASTER», розміри 205*70 R15C, «TOYO H08», розміри 205*70 R15C, «LASSA WINTUS2», розміри 205*70 R15C, які вилучено та упаковано в поліетиленові пакети, опечатано паперовими бирками з підписами понятих та слідчого.

Також, 03.05.2023 було проведено обшук, санкціонований ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.04.2023, автомобіля марки «CITROEN JUMPER», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , котрий належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яким фактично користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого вищевказаний автомобіль вилучено.

Постановою старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 від 03 травня 2023 року вилучене майно, а саме: три автомобільні шини, з наступними маркуваннями: «SUNNY SNOWMASTER», розміри 205*70 R15C, «TOYO H08», розміри 205*70 R15C, «LASSA WINTUS2», розміри 205*70 R15C, та автомобіль марки «CITROEN JUMPER», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, номер кузова НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000107.

Доводячи підставність поданого клопотання слідчий вказує про те, що майно на яке він просить накласти арешт має силу речових доказів у кримінальному провадженні за №0000107, а тому накладення арешту на нього забезпечить можливість його збереження та встановлення істини в даному кримінальному провадженні. Вважає є достатні підстави вважати, що це майно було використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

Проаналізувавши викладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що майно, яке було вилучене та на яке слідчий просив накласти арешт у поданому до суду першої інстанції клопотанні, дійсно може бути доказом щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000107, оскільки вказані речі можуть містити відомості (інформацію), яка може бути використана як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, тобто воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України підлягає арешту - з метою збереження речових доказів.

Такі висновки підтверджуються дослідженими судом доказами, які містяться у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування, як того просить апелянт - немає.

Як вбачається із поданої апеляційної скарги, доводи представника володільця майна зводяться до того, що стороною обвинувачення не було доведено передбачених законом підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучено у ОСОБА_7 під час проведення обшуків. Однак, апеляційний суд вважає їх цілком неприйнятними з огляду на наявність в матеріалах кримінального провадження доказів, які фактично вказують про те, що таке майно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України.

Також судом не приймаються до уваги доводи апелянта, як на підставу для скасування оскарженого судового рішення про те, що відсутні відомості про суму завданих кримінальним правопорушення збитків, тобто відсутня об`єктивна сторона правопорушення, оскільки на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання щодо допустимості та належності доказів.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними аргументи прокурора про те, що необхідність накладення слідчим суддею арешту на майно, вказане у клопотанні, зумовлена проведенням експертних досліджень у даному кримінальному провадженні та матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою збереження такого майна.

Таким чином, твердження апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскарженого судового рішення, не заслуговують на увагу суду, оскільки фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин кримінального провадження та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

З урахуванням наведених вище мотивів, немає жодних законних підстав для скасування оскарженого судового рішення слідчого судді про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000107, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Будь-який порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд також не вбачає.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді, - без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 травня 2023 року про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: