Справа № 309/263/20
Провадження № 1-кп/309/343/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст клопотання прокурора про продовження строків дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000075 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.306 ч.1, 307 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження №0000075 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.306, ч.3 ст.307 КК України.

Стосовно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обрано, а потім неодноразово продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній раз строком по 20 травня 2023 року включно.

В судовому засіданні прокурором було заявленя клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: обвинувачені можуть переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила змінити їм запобіжний захід на більш м`який - домашній арешт.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримали думку свого захисника ОСОБА_10 ..

Обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або зменшення йому суми застави, оскільки він є опікуном інваліда 1 групи, який потребує стороннього догляду, а сума застави, яка була визначена йому при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є непомірно великою для нього та його родини.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_11 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила змінити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжний захід на більш м`який - домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника ОСОБА_11 ..

Заслухавши думки прокурора, обвинувачених та їх захисників, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України: строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1/переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2/знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3/незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4/перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5/вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України: при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1/вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2/тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3/вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4/міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5/наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6/репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7/майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8/наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9/дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10/наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11/розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12/ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія судів враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу. Відповідно до п.«с» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При розгляді клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 колегія суддів враховує, що вони обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого, та санкція за вчинення якого, згідно ч.3 ст.307 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавленні волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачені з метою ухилення від кримінальної відповідальності можуть переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ними діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останнім вини у вчинені вищевказаного злочину, можуть в подальшому продовжити злочинну діяльність, перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного /обвинуваченого/, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, спрямованого саме на збут наркотичних засобів та психотропних речовин широкому колу осіб та збагачення від вказаної злочинної діяльності, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, колегія суддів вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строку тримання під вартою підлягають задоволенню, оскільки є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, та може гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.

Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або зменшення йому суми застави, оскільки він є опікуном інваліда 1 групи, який потребує стороннього догляду, а сума застави, яка була визначена йому при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є непомірно великою для нього та його родини, колегія суддів вважає, що воно задоволенню не підлягає, оскільки ніяких доказів того, що він є саме опікуном інваліда 1 групи, та єдиним, хто доглядає за інвалідом 1 групи, ОСОБА_7 чи його захисник ОСОБА_10 суду не надали, а розмір застави відносно обвинуваченого ОСОБА_7 був вже визначений судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого ОСОБА_7 , а ст.182 КПК України не передбачає зменшення розміру застави.

Керуючись ст.176-178,183,193-194,196-197,199,205,331,369,372,395 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строків дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - з 21 травня 2023 року по 19 липня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - з 21 травня 2023 року по 19 липня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - з 21 травня 2023 року по 19 липня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, захиснику цих обвинувачених та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення /ДУ «Закарпатська УВП №9» - для відома/.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського Апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 19 травня 2023 року, о 15-00.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3