справа № 208/3159/23
№ провадження 1-кс/208/743/23
УХВАЛА

Іменем України

26 квітня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000102 від 05.04.2023 за ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:

Дізнавач звернувся до суду із погодженим з прокурором клопотанням, просив накласти арешт на речі, вилучені під час обшуку 24.04.2023 в квартирі АДРЕСА_1 .

З матеріалів клопотання та досудового розслідування вбачається, що 26.02.2023 невстановлена особа під приводом купівлі-продажу товару (куртки), через соціальну мережу «Instagram», невстановлена особа, шахрайським шляхом, заволоділа грошовими коштами у сумі 1990 гривень, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Гроші ОСОБА_4 добровільно перерахувала на картку АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , товар (куртку) не отримала та кошти не були повернуті.

В ході проведення досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_4 яка пояснила, що у соціальній мережі «Instagram» має сторінку, через яку продає одяг та з цього заробляє. Так, 25.02.2023 в «Instagram» зі сторінки « ОСОБА_5 .23» написала не відома особа, яка почала цікавитися покупкою пальто. Домовившись про ціну, потерпіла надала номер своєї банківської карти НОМЕР_2 та через деякий час, невідома надіслала скріншот про зарахування на її карту грошові кошти у сумі 1990 гривень. Наступного дня, тобто 26.02.2023 невідома особа знову написала та повідомила, що потрапила у лікарню та попросила повернути гроші, оскільки не матиме змоги забрати замовлення. Не перевіривши інформацію про зарахування на банківську карту потерпілої грошових коштів ОСОБА_4 , 26.02.2023 о 12:43, на банківську карту, яка надала невідома особа НОМЕР_1 , власноручну перерахувала грошові кошти у сумі 1990 гривень вважаючи, що повертає особі її кошти. З того часу, невідома особа, зі своєї сторінки в «Instagram» на повідомлення не відповідає.

Відповідно до рапорту старшого інспектора ВПК у Хмельницькій області Департаменту кіберполіції ОСОБА_6 власником карти НОМЕР_1 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

24.04.2023 в ході обшуку у квартирі мешкання ОСОБА_7 проведеного за адресою: АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено:

- сім карта «ВФ Україна», кард холдер до неї, коробка зі стартового пакету НОМЕР_3 , який було запаковано до спец пакету PSP 2361168;- банківська карта банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка було запаковано до спец пакету PSP 1349179;- банківська карта банку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , яка було запаковано до спец пакету PSP 1349178;- банківська карта банку «Акордбанк» № НОМЕР_5 , яка було запаковано до спец пакету PSP 1349174;- банківська карта банку «Ощадбанк» № НОМЕР_6 , яка було запаковано до спец пакету PSP 1349176;- банківська карта банку «Укргазбанк» № НОМЕР_7 , яка було запаковано до спец пакету PSP 1349180;- банківська карта банку «Приватбанк» № НОМЕР_8 , яка було запаковано до спец пакету PSP 1349177;- банківська карта банку «Ощадбанк» № НОМЕР_9 , яка було запаковано до спец пакету PSP 1349173;- мобільний телефон марки Samsung A31 Емеі НОМЕР_10 , Емеі НОМЕР_11 /01 S/N НОМЕР_12 з двома сім картами з номером НОМЕР_13 та НОМЕР_14 , які запаковано до спец пакету PSP 2361485; - банківська карта банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка було запаковано до спец пакету PSP 2361485;- 2 кард холдери «ВФ Україна» (номера НОМЕР_15 , НОМЕР_16 ) та 2 кард холдери «КС» на номера НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , які було запаковано до спец пакету PSP 2361169;- ноутбук марки ACER s/n NXM7BEU63400 із зарядним пристроєм до нього, які було запаковано до спец пакету PSP 4096064.

На думку дізнавача,вилучені речі мають суттєве значення для повного та неупередженого проведення досудового розслідування та встановлення обставин кримінального правопорушення, а також відповідно ст.98 КПК України, вони є речовим доказом, так як містять в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Необхідність арешту майна зумовлюється тим, що не застосування цього заходу спричинить можливість подальшого відчуження, переховування, знищення та втрати транспортного засобу.

Дізнавачем надано до суду клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на заявленому клопотанні наполягає.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, зокрема, протокол обшуку від 24.04.2023р., витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.04.2023р., постанова про визнання речовими доказами, пояснення ОСОБА_7 , наразі утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тимчасове обмеження майнових прав на предмет клопотання, з урахуванням вказаних ризиків наразі має легітимну мету збереження предмету злочину як речового доказу з метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення та зібрання доказової бази стороною обвинувачення.

На підстав і вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, Series A N 98).

Згідно з вимогами статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування докази утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з метою збереження речових доказів, унеможливлення їх приховання, пошкодження чи знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази органу досудового розслідування та необхідним буде, враховуючи зміст клопотання, застосувати арешт майна, що в достатній мірі забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Накласти арешт на сім карту «ВФ Україна», кард холдер до неї, коробку зі стартового пакету НОМЕР_3 , банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , банківську карту банку «Акордбанк» № НОМЕР_5 , банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_6 , банківську карту банку «Укргазбанк» № НОМЕР_7 , банківську карту банку «Приватбанк» № НОМЕР_8 , банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_9 , мобільний телефон марки Samsung A31 Емеі НОМЕР_10 , Емеі НОМЕР_11 /01 S/N НОМЕР_12 з двома сім картами з номером НОМЕР_13 та НОМЕР_14 , банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , 2 кард холдери «ВФ Україна» (номера НОМЕР_15 , НОМЕР_16 ) та 2 кард холдери «КС» на номера НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , ноутбук марки ACER s/n NXM7BEU63400 із зарядним пристроєм до нього, вилучений 24.04.2023 в квартирі АДРЕСА_1 ,залишивши ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право користування вказаним майном, після вирішення питання та проведення ряду експертиз.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1