УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2023 Справа №601/2038/16-к

Колегія суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря с/з ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

та захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування терміну попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000325 від 27 травня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Від засудженого ОСОБА_6 на адресу суду надійшло клопотання про зарахування терміну його попереднього ув`язнення в строк покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року, зокрема просить в строк призначеного йому покарання зарахувати у відповідності до вимог п. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі термін його перебування в Київському слідчому ізоляторі під час розгляду касаційної скарги по даній справі, а також термін перебування в Луцькому слідчому ізоляторі та ДУ «Чортківська УВП (№26)».

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні подане клопотання підтримав, з мотивів, викладених в ньому, та просить задовольнити.

Захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання свого підзахисного підтримала та просила задовольнити з урахуванням практики Верховного суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення заявленого клопотання, зазначивши про те, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 закінчився з моменту набрання вироком законної сили, тобто з моменту винесення ухвали Тернопільського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року, яким вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року залишено без змін. Разом з тим ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року на підставі п. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) в строк покарання, призначеного ОСОБА_6 , зараховано термін його попереднього ув`язнення з 07 червня 2016 року (з моменту взяття його під варту) по 23 листопада 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що свідчить про відсутність законних підстав для задоволення клопотання засудженого.

Ознайомившись із клопотанням засудженого ОСОБА_6 , заслухавши думку інших учасників судового розгляду, колегія суддів встановила наступне.

Так, встановлено, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі; ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.2 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, та призначено покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю; ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, та призначено покарання у виді 13 (тринадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю; з урахуванням ст.71 КК України за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Крім того усім засудженим в строк покарання зараховано термін їх попереднього ув`язнення на підставі п. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), зокрема в строк покарання, призначеного ОСОБА_6 , зараховано термін його попереднього ув`язнення з 07 червня 2016 року (з моменту взяття його під варту) по дату винесення вироку включно, тобто по 03 липня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ухвали Тернопільського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року залишено без змін. Крім того усім засудженим в строк покарання зараховано термін попереднього ув`язнення на підставі п. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), зокрема в строк покарання, призначеного ОСОБА_6 , зараховано термін його попереднього ув`язнення з 07 червня 2016 року (з моменту взяття його під варту) по 23 листопада 2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно постанови Верховного суду від 30 березня 2023 року вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року змінено у порядку ст. 433 КПК України, а саме виключено з цих судових рішень з обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_6 визнаного судом доведеним, кваліфікуючу ознаку «вчинення вбивства на замовлення» та в частині кваліфікації їхніх дій посилання на п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України і вважати засудженими: ОСОБА_6 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю; ОСОБА_10 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, що є його власністю; за правилами ст. 71 КК України з урахуванням покарання, призначеного ОСОБА_10 за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 28 грудня 2015 року остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю. В іншій частині судові рішення залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.01.2016 р. за вих. №223 20/0/4-16 незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 року) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку з цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

Згідно з вимогами ст. 532 КПК України вирок суду, якщо він був оскаржений в апеляційному порядку, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Таким чином вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року набрав законної сили 23 листопада 2020 року, тобто після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Водночас строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 в межах даного кримінального провадження (тобто з 07 червня 2016 року - з моменту взяття його під варту), по 23 листопада 2020 року (дату винесення ухвали Тернопільського апеляційного суду, та відповідно, набрання вироком суду від 03 липня 2020 року законної сили) в строк покарання, призначеного вироком суду, судом зараховано у відповідності до положень п. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що відповідає вимогам закону.

Разом з тим законних підстав для перерахування ОСОБА_6 строку його перебування під вартою після набрання вироком законної сили на підставі положень п. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) немає.

Крім того слід зазначити, що Верховним Судом при ухваленні постанови у даному кримінальному провадженні від 30 березня 2023 року також було вирішено клопотання ОСОБА_6 про зарахування терміну його перебування під вартою після набрання вироком законної сили та до ухвалення рішення судом касаційної інстанції з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (тобто в порядку п. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року), при цьому зазначено про відсутність підстав для задоволення такого клопотання, оскільки вказаний термін не є попереднім ув`язненням, яке закінчилося з моменту набрання вироком законної сили.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування терміну попереднього ув`язнення засудженого в строк відбування покарання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 72 КК України, ст.ст. 369, 395, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування терміну попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000325 від 27 травня 2016 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3 .

Головуючий суддяОСОБА_1