ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 675/818/21

Провадження № 11-кп/4820/375/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Хмельницького апеляційного суду в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01.03.2023 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк та умовно-дострокового звільнення, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01.03.2023 року, відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк та умовно-дострокового звільнення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 прохає скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Апелянт зазначає, що суд невірно визначив підстави його звернення до суду і відповідно не розглянув його питання. Крім того, вказує, що незаконно засуджений до довічного позбавлення волі, що розцінює як катування.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прохали її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги засудженого, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Засуджений ОСОБА_6 24 травня 2021 року звернувся до суду з клопотанням про заміну покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, мотивуючи це тим, що він засуджений вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2017 року за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 2, 4; 135 ч. 1; 70 ч. 1 КК України до довічного позбавлення волі. ОСОБА_6 вказує, що відбуває покарання у державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)». Засуджений вважає, що довічне позбавлення волі не відповідає міжнародним стандартам та практиці Європейського суду з прав людини, що було констатовано, зокрема, 12 березня 2019 року у справі «Пєтухов проти України № 2» (справа № 41216/13), 15 жовтня 2020 року у справі «Старишко проти України» (справа № 61839/12),10 жовтня 2020 року у справі «Лопата та інші проти України», 15 квітня 2021 року у справі «Борисенко та інші проти України» (справа № 22938/20), а тому строк його покарання має бути змінений на підставі ст. 3 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод. На переконання засудженого, практика Європейського Суду з прав людини та Європейська конвенція з прав людини та основоположних свобод є джерелом права, і, відповідно до Конституції України, являється частиною національного законодавства, а отже наявні усі законні підстави для вирішення клопотання ОСОБА_6 . Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини засуджений вважає, що є законні підстави для заміни його покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

30 січня 2023 року ОСОБА_8 подав до суду нове клопотання, в якому знову зазначив, що у постановленому щодо нього вироку існують суперечності, зокрема, в експертизах, судом при винесенні вироку не застосовувалася Європейська Конвенція з прав людини, під час розгляду кримінального провадження його здоров`я було доведено до критичного стану. Винуватість ОСОБА_8 при розгляді справи не була доведена. Також ОСОБА_8 зазначає, що у нього хворий батько та він потребує його допомоги. Засуджений має намір повернутися до роботи та працювати, а роботою виправна установа його не забезпечує. Враховуючи наведене ОСОБА_8 просить замінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке - покарання на певний строк, що не перевищує межу відбутого, та умовно-достроково звільнити з місця позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2017 року за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 2, 4; 135 ч. 1; 70 ч. 1 КК України до довічного позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області від 10 січня 2018 року вказаний вирок залишено без змін. Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 06 червня 2019 року зазначений вирок та ухвалу апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 змінено: на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ у строк відбуття покарання ОСОБА_6 зараховано його попереднє ув`язнення з 23 грудня 2016 року по 10 січня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; в решті судові рішення залишені без змін. Вказаний вирок набрав законної сили 10 січня 2018 року згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили.

За вимогами ч. 1 ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до п.п. 2, 3, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 82 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Отже, за змістом п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Згідно з правилами ч.ч. 3, 12, 13 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст.ст. 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленого Кримінальним кодексом України строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Крім того, разом із поданням щодо можливості представлення засудженого до довічного позбавлення волі до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким адміністрація виправної колонії подає до суду висновок щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі. Визначення ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі та складення висновку здійснюються за участю уповноваженого органу з питань пробації. Порядок та методика визначення ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері виконання кримінальних покарань. Основною метою подання висновку щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі є забезпечення суду інформацією, що є необхідною для визначення можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та визначення в індивідуальному порядку строку позбавлення волі засудженому, стосовно якого вирішується зазначене питання.

Особа, засуджена до довічного позбавлення волі, додатково до подання щодо можливості представлення її до заміни покарання на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк повинна подати індивідуальний план виправлення та ресоціалізації. Такий план має містити заходи, здійснення яких у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк дасть змогу засудженій особі усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженої особи після звільнення. Форма індивідуального плану виправлення та ресоціалізації визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Таким чином, засуджена особа, якій покарання у виді позбавлення волі на певний строк призначено в порядку заміни більш м`яким покаранням та в якої настало право на застосування умовно-дострокового звільнення, додатково повинна подати до суду звіт про виконання індивідуального плану виправлення та ресоціалізації під час відбування більш м`якого покарання, у тому числі аналіз причин успішності або неуспішності виконання заходів, передбачених зазначеним планом.

Тобто, вирішуючи питання про звільнення, суд правильно констатував відсутність передумов для заміни покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк та умовно-дострокового звільненнязасудженого ОСОБА_6 у зв`язку з його передчасним поданням до суду.

ОСОБА_6 засуджений вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2017 року за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 2, 4; 135 ч. 1; 70 ч. 1 КК України до довічного позбавлення волі.

На даний час засуджений відбуває покарання у ДУ «Замкова виправна колонія (№58)».

Із матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_8 відбув близько 7 років та 3-х місяців позбавлення волі, а тому не набув права на розгляд судом питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк від 15 до 20 років.

Від державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» до суду надійшла запитувана інформація, згідно якої ОСОБА_8 за час відбування покарання характеризується посередньо, за період з 2017 по 2019 роки до нього були застосовані 5 стягнень, які на даний час є погашеними, висновок щодо ступеня виправленості ОСОБА_8 немає, оскільки право засудженого на заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти до двадцяти років настає 05.12.2030 року.

Виходячи з цього, колегія суду вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк та умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст. 64, 82, 87 КК України, ст.ст. 404 , 407, 419, 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01.03.2023 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк та умовно-дострокового звільнення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді