Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/7959/23
Провадження №1-кп/523/1255/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2023 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за №0000291 від 24.04.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, в силу ст.89 КК України не маючого судимості.

Зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.263 ч.2 КК України, -

Встановив:

За змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості встановлено, що у невстановлений час, знаходячись у невстановленому місці, ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаним, що носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу є забороненим на території України, діючи навмисно, незаконно в Інтернет магазині придбав холодну зброю кастет, після чого, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою мати в особистому володінні для подальшого носіння та використання у власних цілях для самозахисту став незаконно зберігати за місцем свого мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 23.03.2023 ОСОБА_5 був зупинений співпрацівниками поліції біля будинку №79, розташованому по вул. Нікітіна у м. Одесі. В той же день у період часу з 15:10 год. по 15:14 год. в ході проведення співробітниками відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області огляду місця події за вищевказаною адресою, у присутності двох понятих за участі ОСОБА_5 був виявлений предмет - кастет, який він добровільно видав з правої кишені своєї кофти, який незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Відповідно висновку криміналістичної експертизи №СЕ-19/116-22/5128-ХЗ від 17.04.2023р., наданий на дослідження предмет, а саме кастет є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовленої промисловим способом.

Одночасно з обвинувальним актом до суду надано угоду про визнання винуватості із зазначеним обвинуваченням, яка була укладена 28.04.2023р. між прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 .

Орган досудового слідства кваліфікує дії ОСОБА_5 за кваліфікуючими ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.2 КК України, як незаконне носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Сторона обвинувачення та сторона захисту також вбачає, що ОСОБА_5 своїми діями скоїв умисне кримінальне правопорушення передбачене вищезазначеною статтею.

Відповідно змісту вказаної угоди сторони домовились, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також було узгоджене питання про призначення ОСОБА_5 покарання за ст.263 ч.2 КК України у вигляді ста двадцяти годин громадських робіт. Крім того, сторони погодились із обмеженням процесуальних прав на оскарження вироку відповідно положенням ст.473 ч.2 КПК України, для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам ст.469 ч.4 п.1 КПК України, укладена добровільно, скоєний злочин відноситься до категорії нетяжкого злочину відповідно до положень ст.12 КК України, підтвердивши, що ОСОБА_5 активно співпрацював з робітниками поліції, сприяючи у розкритті злочину.

ОСОБА_5 , будучи ознайомленим зі своїми правами та наслідками затвердження угоди, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, підтвердив добровільність укладення цієї угоди без застосування до нього примусу або будь-яких обіцянок, при цьому не оспорюючи викладені у обвинувальному акті фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, дослідження яких не здійснювалось відповідно до положень ст.ст. 314 ч.3 п.1, 474 ч.2 КПК України. Також відповідно до ст.476 КПК України у підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинуваченому зрозуміло про наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, а саме що у разі невиконання угоди прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, наслідком якого є призначення судового розгляду в загальному порядку.

З`ясувавши думку сторін, приймаючих участь у підготовчому судовому засіданні - прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди та просив призначити узгоджене між сторонами покарання; захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , які не заперечували кваліфікацію дій за ознаками ст.263 ч.2 КК України та просили задовольнити угоду; дослідивши обвинувальний акт та угоду, приймаючи до уваги наведені обставини, суд дійшов до висновку, що складені процесуальні документи відповідають формальним вимогам, встановленими ст.ст.291, 472 КПК України, та умови угоди відповідають суспільним інтересам, не суперечать правовій кваліфікації інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, визначена міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань і співвідносяться з видом та розміром покарання, яке остаточно узгоджене між сторонами у підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що існує достатньо підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

При вирішенні питання щодо затвердження угоди в частині міри покарання ОСОБА_5 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги умови угоди, характер, ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, особу обвинуваченого, те, що він в силу ст.89 КК України вважається особою не маючої судимості, як вбачається має постійне місце проживання, однак не працевлаштований, що свідчить про відсутність постійних джерел доходів, також суд приймає до уваги добровільне зізнання у скоєнні інкримінованого йому злочину, усвідомлення своєї провини, відсутність тяжких наслідків, негативне ставлення до скоєного діяння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст.66 ч.1 п.1 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Крім того встановлено, що у ході досудового слідства здійснювалось залучення експертів для проведення судової криміналістичної експертизи за експертною спеціалізацією 3.3 «Дослідження холодної зброї», у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 956 гривень, що підтверджується довідкою про витрати, долученої стороною обвинувачення до матеріалів судового кримінального провадження.

Також з огляду реєстру матеріалів досудового розслідування з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, вилучених в ході огляду місця події, а саме експертний пакет за №5418135, в якому знаходиться кастет, який переданий до камери схову при відділенні поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, після набрання вироком чинності підлягає знищенню.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0000291 від 24.04.2023 до обвинувального акту не долучались, суду лише були надані характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 з урахуванням санкції ч.2 ст.263 КК України та вимог цього ж Кодексу, суд, оцінюючи у сукупності обставини скоєного злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку вчиненого діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, приймаючи до уваги умови угоди про визнання винуватості, особу обвинуваченого, який у судовому засіданні підтвердив, що свою вину визнає в повному обсязі, його негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність тяжких наслідків, те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, з поведінки обвинуваченого вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, зробив для себе висновки, враховуючи позицію прокурора та сторони захисту щодо призначення обвинуваченому міри покарання, суд дійшов до висновку, що міра покарання у вигляді громадських робіт, які полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не обрився. Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.100, 314, 369-371, 373-374, 394-395, 472-476 КПК України, -

Ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.04.2023 року між прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.263 ч.2 КК України, призначивши йому узгоджене між сторонами покарання у вигляді ста двадцяти годин громадських робіт.

Відповідно до ст.36 ч.1, ч.3 КВК України виконання вироку в даній частині та контроль за виконанням засудженим покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації, а саме Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області - за місцем фактичного проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 956 гривень - вартість проведеної під час досудового розслідування криміналістичної експертизи холодної зброї.

Речовий доказ кастет, який знаходиться в експертному пакеті за №5418135, який переданий до камери схову при відділенні поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області - знищити.

Виконання вироку в даній частині покласти на відділенні поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, який безпосередньо займався розкриттям злочину.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням обмеження права оскарження вироку відповідно до положень ст.473 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1