Справа № 346/4700/23
Провадження № 1-в/346/297/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ

"Коломийська виправна колонія № 41" ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця радгоспу Баранкульський, Жанадалинського району, Тургайської області, Республіки Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого: 19.04.2022 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ст.. 309 ч.1, ст.. 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.

Засудженого: 19.10.2022 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ст.. 309 ч.2, ст.. 71, 72 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 07.12.2022 р.

Кінець строку: 07.03.2024 р.

В С Т А Н О В И В:

24.08.2023 Начальник ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» звернувся до Коломийського міськрайонного суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_5 . В його обґрунтування зазначив, що даний засуджений за час тримання в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» порушень вимог режиму утримання не допускав, стягнення не накладалися, заохочення не застосовувались. В ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» прибув 18.01.2023 року. За час відбування покарання порушував порядок за що на нього було накладено одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час зняте в порядку заохочення. Працевлаштований старим днювальним дільниці ресоціалізації. Поставлені йому завдання виконує вчасно та якісно. Позачергово залучається без оплати праці до робіт з благоустрою колонії та покращення житлово-побутових умов засуджених. До роботи відноситься добросовісно, має два заохочення. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. У взаємовідносинах зі засудженими не конфліктний, віддає перевагу спілкуванню із засудженими позитивної спрямованості. За характером спокійний, врівноважений, в індивідуальних бесідах відвертий. Підтримує зв`язок з рідними, приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Виконавчі листи до установи не надходили. Вину у вчиненому визнав повністю. Оскільки, на теперішній час засуджений відбув половину строку призначеного йому покарання та довів своє виправлення, ініціатор подання вважає, що ОСОБА_5 може бути звільнений умовно-дострокове від подальшого відбування покарання у відповідності до вимог ст. 81 КК України.

В судовому засіданні представник ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» ОСОБА_4 подання підтримав та вказав, що засуджений за час відбування покарання зарекомендував себе позитивно, довів своє виправлення та може бути звільнений достроково.

Засуджений також просив суд задовольнити подання та звільнити його умовно-достроково. Додатково зазначив, що має на утриманні трьох дітей, являється учасником бойових дій і в умовах війни в країні, як би перебував на волі, міг би принести користь країні.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечила та просила в його задоволенні відмовити. Свою позицію мотивувала тим, що при застосуванні до засуджених ст.. 81 КК України слід враховувати їхню поведінку та ставлення до праці протягом всього періоду відбування покарання, а в даній справі ОСОБА_5 лише останнім часом став доводити, що стає на шлях виправлення.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19.10.2022р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Відповідно до ст.. 71 КК України за сукупністю вироків із застосуванням положень ст.. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком цього ж суду від 19.04.2022р. та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік три місяці. Строк відбування покарання рахувати х моменту затримання обвинуваченого.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_5 був затриманий 17.12.2022 року.

Відповідно до правил ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно з положеннями ч.2, 3 вказаної статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року N 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї постанови N 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, зазначає, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обов`язків.

Під чесним ставленням до праці розуміється постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що після затримання ОСОБА_5 був поміщений до ІТТ №6 ГУНП в Вінницькій області, а потім переведений до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)». В даній установі порядок відбування покарання не порушував, стягнень та заохочень не мав.

Згідно наряду про направлення особи, засудженої до позбавлення волі від 23.12.2022р. ОСОБА_5 був направлений для відбування покарання із ДУ «Вінницька УВП (№1)» до ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» та прибув туди 18.01.2023р.

Відповідно до письмової заяви від 23.01.2023р. засуджений просив залучити його до участі в програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» (а.о.с. 11).

В постанові від 01.02.2023р. зазначено, що перебуваючи в дільниці КДІР ОСОБА_5 зарекомендував себе посередньо, встановлений порядок відбування покарання дотримується під контролем. Переведений з дільниці карантину, діагностики та розподілу до дільниці ресоціалізації відділення соціально-психологічної служби (а.о.с. 12).

Постановою від 01.02.2023р. на засудженого було накладено дисциплінарне стягнення у виді попередження. Підставою для цього стало порушення ним режиму відбування покарання, яке полягає в тому, що 28.01.2023р. ОСОБА_5 не додержувався правил поведінки, які передбачені для засуджених, а саме відмовився від виконання робіт по благоустрою території дільниці карантину, діагностики і розподілу (а.о.с. 13).

Вищевикладені обставини також підтверджується рапортом о/у оперативного відділу ДУ «Коломийська ВК (№41)» ОСОБА_6 , в якому зазначено, що ОСОБА_5 в категоричні формі відмовився від виконання чергування. Після проведення з ним роз`яснювальної та профілактичної бесід, під час яких наголошено на необхідності дотримання режимних вимог та виконання розпорядку дня в установі в загальному, засуджений належних висновків для себе не зробив та до виконання чергування не приступив.

Згідно виписки з наказу від 04.04.2023р. №28-ПЗ-23, до засудженого було застосовано заохочення у вигляді зняття раніше накладеного стягнення (а.о.с. 27).

22.05.2023р. ОСОБА_5 письмово звернувся та просив залучити його без оплати праці до робіт з благоустрою колонії і прилеглих до неї територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством (а.о.с. 34).

Наказом від 29.05.2023р. засудженого було зараховано у робочу бригаду (а.о.с. 35), а наказом від 04.07.2023р. за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки застосовано до нього заохочення у виді подяки (а.о.с. 39).

З довідки начальника установи вбачається, що після його заяви, він залучався позачергово без оплати праці до робіт з благоустрою, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених:

-з 22.05.2023 по 25.05.2023 до робіт по прибиранню приміщень гуртожитку відділення СПС (миття вікон, дверей, підлоги, витирання пилюки);

-з 26.05.2023 по 27.05.2023р. до ремонту та реставрації ліжок для засуджених відділення СПС;

-з 29.05.2023 по 31.05.2023 до робіт по реставрації тумбочок та табуреток для засуджених відділення СПС;

-з 01.06.2023 по 03.06.2023р. до робіт по прибиранню приміщень гуртожитку відділення СПС (миття вікон, дверей, підлоги, витирання пилюки);

-з 05.06.2023 по 10.06.2023р. до робіт по прибиранню локальної дільниці відділення СПС;

-з 12.06.2023 по 30.06.2023р. до ремонтних робіт відділення СПС № 10 (оббивання, штукатурення, шпаклювання, фарбування стін);

-з 03.07.2023р. по 24.07.2023р. - до ремонтних робіт відділення СПС № 9 (оббивання, штукатурення, шпаклювання, фарбування стін);

-з 25.07.2023р. по 27.07.2023р. залучався до прибирання футбольного майданчику;

-з 28.07.2023р. по 29.07.2023р. до робіт по прибиранню прилеглої до їдальні для засуджених території.

Згідно довідки про працевикористання засудженого, ОСОБА_5 відпрацював два дні в липні 2023р. та отримав заробітну плату в розмірі 159,53 грн.

Відтак, судом було встановлено, що ОСОБА_5 протягом перших шести місяців (із призначеного судом строку 1 рік та 3 місяці) відбування покарання жодної зацікавленості до праці не виказував, ініціативу в залученні його до робіт не проявляв. Навпаки, відмовлявся виконувати роботи по благоустрою, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Бажання бути задіяним в праці виявив лише в кінці травня 2023р. та з того часу протягом 2,5 місці активно залучався до різних робіт з благоустрою, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Таким чином, аналізуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання, суд вважає, що відношення ОСОБА_5 до праці не було чесним в розумінні вимог законодавства, оскільки останній лише протягом періоду, що безпосередньо передував поданню став проявляти інтерес до працевлаштування та ініціативу в залученні його до виконання інших робіт.

Відповідно до довідки, виконавчі листи на засудженого до установи не поступали.

Суд також бере до уваги, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 є середнім, і за висновком щодо ступеня виправлення, комісія вважає, що засуджений довів своє виправлення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що засуджений стає на шлях виправлення, однак свого виправлення в повній мірі ще не довів, а висновок комісії є передчасним.

Щодо заяви засудженого про наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей та його участь в бойових діях з 2015 року, то такі дані про особу засудженого не містяться в матеріалах особової справи, а тому судом до уваги не беруться.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в ході розгляду подання не було наведено конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.

В зв`язку з цим, суд погоджується з доводами прокурора та вважає, що на теперішній час наведених в поданні обставин для звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково не достатньо. Відтак, врахувавши, що застосування положень ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду, то в задоволенні подання слід відмовити з зазначених вище підстав.

Керуючись ст.6 КВК України, ст.81 КК України, ст.336, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1