ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2107/23 Справа № 203/4486/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора, захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 29 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 29 серпня 2023 року було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, строком до 20 жовтня 2023 року.

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Слідчий суддя вказав, що надаючи оцінку ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, він виходить з того, що поведінка підозрюваного під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу (залучення захисників виключно з метою заявлення ними клопотань про оголошення перерви в судовому засіданні для ознайомлення з матеріалами справи чи відводів слідчому судді, без подальшої участі цих захисників в судовому розгляді) може свідчити про ризик перешкоджання досудовому розслідуванню, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у разі незастосування відповідного запобіжного заходу.

Слідчий суддя зазначив, що наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 одружений, має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, раніше не судимий, є фізичною особою-підприємцем та співвласником декількох підприємств.

Слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 підозрюється у співучасті у вчиненні однократного кримінального правопорушення, наразі немає доказів його особистого збагачення внаслідок цього правопорушення.

Слідчий суддя зазначив, що після виписки з лікарні підозрюваний не вчиняв дії щодо подальшого ухилення від суду, тому суд зробив висновок, що відсутній ризик переховування.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2023 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб, визначивши розмір застави у розмірі 149031, 297 тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 40 000 000 грн, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1-4, 8, 9 ч.5 ст. 194 КПК України.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_10 може здійснити дії, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вказав, що ОСОБА_10 обгрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2023 року, клопотання прокурора про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження причетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, а вказані у клопотанні прокурора обставини є лише припущеннями та оціночними судженнями.

Вказав, що слідчим суддею було проігноровано, що стороною обвинувачення не було надано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення.

Захисник зазначив, що ризики, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, спростовується тим, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, одружений, на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей, працевлаштований, характеризується позитивно, раніше не судимий.

Вказав, що не доведено наявність ризиків, передбачених п.п.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 29 серпня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2023 року не містить посилань на обставини, які свідчать про існування обгрунтованості підозри, обставин, які свідчать про наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та обгрунтованості неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не підлягають задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, який є тяжким кримінальним правопорушенням, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він підозрюється.

Колегія суддів враховує роз`яснення Верховного Суду №1/0/2-22 від 03.03.2022, щодо того, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд), як відповідний ризик мають враховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , він може вдатись до спроб переховуватись від суду, і без перешкод залишити будь-яке місце проживання, особливо в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України та ведення бойових дій.

Колегія суддів також погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на такі, що будуть вигідні стороні захисту, а також незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні особисто або через інших осіб.

Окрім того, колегія суддів вважає, що підозрюваний може незаконно впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що прокурором доведено наявність ризику того, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаною із заволодіння майном.

Тому колегія суддів вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обгрунтованими і реально існують.

Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 щодо того, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, одружений, на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей, працевлаштований, характеризується позитивно, раніше не судимий, оскільки наявність та міцність соціальних зв`язків і дані, що характеризують підозрюваного, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент скоєння інкримінованого підозрюваному злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами провадження підтверджено обгрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_10 , а питання доведеності вини особи та оцінку доказів у справі у розумінні ст.ст. 84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді питання щодо запобіжного заходу ані суд першої інстанції, ані суд апеляційної інстанції не може надавати оцінку доказам у справі зібраними органом досудового розслідування.

Враховуючи викладене, колегія суддів не приймає доводи апеляційних скарг захисників в частині необгрунтованості підозри.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням характеру вчиненого злочину, даних про особу підозрюваного та майнового стану підозрюваного.

Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів, з урахуванням конкретних обставин провадження, вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 7 тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 18 788 000 грн, оскільки ОСОБА_7 підозрюється за ч. 4 ст. 190 КК України, що є тяжким злочином, має матеріальне забезпечення, і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Колегія суддів також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Істоміна проти України» від 13.01.2022 р. (заява № 23312/15), відповідно до якого застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. ЄСПЛ наголосив на тому, що суд повинен так само обережно і ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та ін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Розмір застави в розмірі 149031, 297 тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 40 000 000 грн, на якому наполягає сторона обвинувачення, на думку колегії суддів, буде завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_7 , в той час як сума застави повинна бути такою, аби забезпечити стримуючий фактор, а не носити каральний характер для підозрюваного ОСОБА_11 .

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , при цьому, вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора щодо застосування запобіжного заходу у виді застви.

Колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді з постановленням нової ухвали, якою частково задовольнити клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 7 тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 18 788 000 грн.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 29 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України- залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 29 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 29 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20 жовтня 2023 року включно.

Визначити заставу в розмірі 7 тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 18 788 000 грн.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим(и), іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Термін обов`язків у разі внесення застави визначити до 20 жовтня 2023 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі його неявки за викликом до слідчого чи прокурора без поважних причин або неповідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення обов`язків, покладених цією ухвалою, застава звертається на користь держави.

Взяти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту негайно в залі суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3