Справа № 487/8545/21
Провадження № 1-кп/487/318/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000627 від 19.07.2021, №0001767 від 10.12.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07.05.2021 Заводським районним судом міста Миколаєва за ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт,

- 31.01.2023 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 389 КК України до 2 місяців 4 днів арешту.

за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,-

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:

16.07.2021 року приблизно о 10:00 годині, більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 прийшов до квартири за місцем своєї реєстрації, де постійно мешкає його мати ОСОБА_6 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у приміщенні вказаної квартири у зазначений час, у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел на повторне таємне викрадення майна, яке належить його матері та знаходиться у вказаній квартирі.

Реалізовуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що у даному домоволодінні вістуні сторонні особи, ОСОБА_3 із приміщення вказаної квартири виніс, тобто повторно таємно викрав наступне майно:

1.комп`ютерний монітор марки «LG» 22 дюйма TFT-LCD, вартість якого становить 1487,25 гривень;

2.перукарська машинки марки «JAGUAR» модель «СМ 2000», вартість якої становить 1335 гривень;

3.електрична бритва марки «МОSER МоbіleShaver» модель «3615-0051»,вартість якої становить310 гривень;

4.набір перукарських ножиць марки «SwayJob 504serieLimitedEdition 5,5», вартість якого становить 846,67 гривень;

5.електрична дриль марки «SMARTProfessionalPowerTools» моделі «SID-2003», вартість якої становить 730 гривень;

6.електрична мясорубка марки «BOSCH» моделі «CompactPower»,вартість якої становить 1500 гривень;.

7.пляшка алкогольного напою марки «Мetaxa» об`ємом 0,7 л., вартість якого становить 600 гривень;

8.пляшка алкогольного напою марки «Fragolino» об`ємом 1 л., вартість якого становить 100 гривень;

9.пляшка алкогольного напою марки «BIM» об`ємом 0,5 л., вартість якого становить 500 гривень;

10.пляшка горілки марки «Козацька» об`ємом 0,7 л. вартість якої 130 гривень;

11.пляшка горілки марки «Козацька» об`ємом 1 л., вартість якої 180 гривень;

12.пляшка алкогольного папою марки «Молдавський» об`ємом 1 л., вартістю 120 гривень;

13.три упаковки кави марки «Jacobs» об`ємом 0,5 кг. вартість 250 грн за 1 шт., а усього на суму 750 гривень;

14. Комп`ютерний монітор марки «LG» із діагоналлю 19 дюймів моделі «TFT-LCD», вартістю 1000 гривень;

15. Електричний обігрівач (конвектор) марки «RODAStandart 2000» модель «RSP-2000», вартість якого становить 833,33 гривень;

16. кросівки марки «Nike» сірого кольору вартістю 2500 гривень;

17. кросівки марки «Puma» чорного кольору вартістю 2500 гривень;

В подальшому з місця вчинення злочину зниквикрадене майно привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 15422,25 гривень;

Вказані дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, 26.09.2021 приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_3 перебувавбіля магазину «Хуторок» на розі вулиць Дунаєва та Московської у місті Миколаєві, Миколаївської області, та побачив потерпілу ОСОБА_8 .

Перебуваючи у зазначений час у вказаному місці, ОСОБА_3 побачив в руках потерпілої ОСОБА_8 розряджений мобільним телефоном TP-LinkNeffosX1 Lite (TP904A) та у нього повторно виник злочинний корисливий умисел, спрямований на його заволодіння.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, діючи ОСОБА_9 підійшов до потерпілої ОСОБА_8 та запропонував віднести вказаний мобільний телефон для його зарядки до вищевказаного магазину «Хуторок». Потерпіла ОСОБА_8 , вважаючи, що ОСОБА_3 дійсно залишить мобільний телефону у зазначеному магазині, тобто будучи введеною в оману, добровільно передала останньому вказаний мобільний телефон, вартістю 1246,33 грн.

Отримавши від потерпілої зазначений мобільний телефон, ОСОБА_3 зник з місця скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 1246,33 грн.

Вказані дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману(шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 08.12.2021 приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_3 , знаходився у приміщенні магазину, який розташований на перетині вул. Кузнецької та вул. Громадянській у місті Миколаєві, спільно із потерпілим ОСОБА_10 , у якого при собі знаходився мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A40», та у нього виник злочинний корисливий умисел, спрямований на його заволодіння.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, ОСОБА_3 підійшов до потерпілого ОСОБА_11 та попросив у останнього належний йому мобільний телефон для тимчасового користування мережею «Інтернет». Потерпілий ОСОБА_10 , вважаючи, що ОСОБА_3 в подальшому поверне йому його майно, тобто будучи введеним в оману, добровільно передав останньому мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A40», вартістю 1598,67 грн.

Отримавши від потерпілого зазначений мобільний телефон, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 1598,67 грн.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно

Окрім того, 09.12.2021 приблизно о 00.30 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Калина», який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Погранична, 72, зустрівся із потерпілим ОСОБА_12 , у якого при собі знаходився мобільний телефон марки «ТECNO» моделі «POP 2F (B1G) 1/16GB Dual Sim Midnight Black» та у нього повторно виник злочинний корисливий умисел, спрямований на його заволодіння.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, ОСОБА_3 , діючи повторно, попросив у потерпілого ОСОБА_12 належний йому мобільний телефон з метою допомоги останньому у переказі грошових коштів із банківського рахунку за допомогою вказаного мобільного пристрою. Потерпілий ОСОБА_12 , вважаючи, що ОСОБА_3 після переказу грошових коштів в подальшому поверне йому його майно, тобто будучи введеним в оману, добровільно передав останньому мобільний телефон марки «ТECNO» моделі «POP 2F (B1G) 1/16GB Dual Sim Midnight Black», вартістю 1416,67 грн.

Отримавши від потерпілого зазначений мобільний телефон, ОСОБА_3 зник з місця скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 1416,67 грн.

Вказані дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману(шахрайство), вчинене повторно.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 який безпосередньо при допиті під час судового розгляду вину в інкримінованому йому проступку визнав в повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

За згодою обвинуваченої та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності ї позиції не має, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 та наданими прокурором матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_13 .Ов інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, і дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ч.2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Згідно ст. 23 КК України, виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Частиною 2 ст. 24 КК України передбачено, що прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Відповідно до пунктів 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року, предметом злочинів проти власності є майно,яке має певну вартість і є чужим для винної особи; крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 63 КК України, покарання увиді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною КК України.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише уразі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини КК України за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 КК України.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів(ст.12КК України),а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікуваннявід суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесено законом до категорії нетяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання провини.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше судимий, на обліку у Комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївського обласного центру психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради перебуває на обліку лікаря нарколога з 2019 року з діагнозом РПП внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності від опіоїдів, каннабіноїдів - зі шкідливими наслідками.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.01.2023 року за ч.2 ст. 389 КК України до двох місяців чотирьох днів арешту.

ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України тобто до постановлення вироку судом.

Враховуючи, що злочини, винуватість у чинені яких встановлена даним вироком, були вчинені ОСОБА_3 до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання підлягає визначенню за сукупністю злочинів за нормами ст. 70 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 застосуванню підлягає ч.4 ст.70 КК України згідно якої за правилами, передбаченими в частинах першій - третій статті 70, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений виненще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

В той же час, ОСОБА_3 відбуває покарання у виді обмеження волі.

Статтею 72 КК України визначено правила складання покарань.

Підпункт а) п. 1 ч. 1 ст.72КК України встановлює, що при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають одинь день арешту.

Таким чином, 2 місяці 4 дні арешту відповідають 2 місяцям 4 дням позбавлення волі.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 , частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.01.2023 року, до покарання визначеного за сукупністю вироків, з урахуванням положень щодо перерахунку, викладених встатті 72 КК України.

За таких обставин, суд вважає, що остаточне призначене ОСОБА_3 покарання за даним вироком має бути тільки у виді позбавлення волі.

На думку суду застосування саме такого виду та міри основного покарання відповідатиме меті кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню нових злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами.

З обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати понесені на залучення експерта в сумі 12871,50 грн.

Долю речових доказів вирішити на підставі 100 КК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 370,374 КПК України, ст. 70, 72 КК України, суд,-

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України , суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 190 КК України - у вигляді 1 року позбавлення волі;

Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та злочинів, за які особа засуджена вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.01.2023 року, із застосуванням положень п.п. а) п. 1 ч. 1ст. 72 КК України, перевести 2 місяці 4 дні арешту в 2 місяці 4 дні позбавлення волі із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 років 1 місяця.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 12871,50 грн.

Речовий доказ, а саме дактилоскопічні картки та виявлені під час ОМП сліди, які поміщено до сейф-пакету №ЕХР0262838 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон TP-Link Neffos X1 Lite (TP904A) - залишити потерпілій ОСОБА_8 .

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1