Провадження №11-сс/801/495/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2023 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000538, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2023 накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000538, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, а саме: автомобіль марки «Toyota», моделі «Саmrу», 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у кузові червоного кольору, який зареєстрований на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, з позбавленням права користування.

Слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, зазначене в клопотанні слідчого, обґрунтовував своє рішення тим, що транспортний засіб являється джерелом доказів, при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді, просить прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні такого клопотання слідчого.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що ОСОБА_8 в ході досудового розслідування ніхто не викликав на допит в якості свідка чи в іншому якомусь статусі. В ухвалі вказано, що на даний час уже накладено арешт на дане майно рішенням слідчого судді Вінницького міського суду від 11.06.2022 року, однак, слідчий на цей раз звернув увагу та вирішив звернутись до суду з новим клопотанням, при цьому просив позбавити права користування цим майном. Крім того, вказане майно буде зберігатись на відкритій місцевості, не буде обслуговуватись, буде піддаватись постійній дії зовнішніх природніх факторів, що поступово призводять до знищення транспортного засобу, такі умови суперечать "Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду". Однак на жодному майданчику відсутні умови для належного зберігання такого майна. ОСОБА_8 мешкає у м. Ладижин Вінницької області проте кожного дня на вказаному автомобілі їздить до м. Гайсин у зв`язку із роботою.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що в судовому засіданні він присутнім не був, копію оскаржуваної ухвали отримав 22.08.2023 року.

Заслухавши адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала клопотання слідчого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. У поданій апеляційній скарзі адвокат зазначив, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна було здійснено без його участі та участі ОСОБА_8 , інтереси якої від представляє, копію оскаржуваного рішення він отримав 22.08.2023 року.

Враховуючи, що про наявність оскаржуваної ухвали адвокат дізнався 22.08.2023, і апеляційна скарга подана в цей же день, колегія суддів вважає за доцільне поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді адвокатом.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

В силу ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 02.11.2021, в м. Чернівці Чернівецької області, директор ТОВ «КРІОН-СЕРВІС» (адреса: м. Чернівці Чернівецької області вул. Незалежності буд. 11 оф. 115) ОСОБА_9 спільно із невідомою(ими) їй особою(ами), за відсутності та згоди, від імені ОСОБА_10 , без її особистих документів та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, уклали договір купівлі-продажу № 2/1280 від 03.11.2021 та договір комісії № 2/1280 від 03.11.2021, стороною (покупцем) котрого був ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , предметом договору якого став належний їй автомобіль марки «Toyota» моделі «Саmгу», 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , у кузові червоного кольору, який на той час знаходився в користуванні її колишнього чоловіка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , на котрий в той час згідно рішення судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_13 від 11.06.2020 з метою забезпечення позову у справі № 127/11739/20 було накладено арешт.

В той же день, в ТСЦ 0545 автомобіль перереєстровано на нового власника. Після чого, 02.12.2021 ОСОБА_11 у ТСЦ № 0544, перереєстрував вищевказаний автомобіль, на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , яка проживає спільно із ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Вказаний автомобіль марки «Toyota» моделі «Саmrу», 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , у кузові червоного кольору, є об`єктом кримінально протиправних дій, має істотне значення для проведення повноцінного розслідування та встановлення усіх обставин вчинення злочину, а також і проведення судових експертиз.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає вимогам ст. 170 КПК України.

Разом з тим, суд прийшов до помилкових висновків у встановленні способу арешту такого майна.

Як вбачається із матеріалів провадження, транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Саmrу», 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , у кузові червоного кольору, зареєстрований на ОСОБА_8 , що власне і підтверджується витягом (арк. пров. №10),а отже є майном третьої особи. Дані документи, які посвідчують право власності на автомобіль, були відомі слідчому судді під час судового провадження та знаходяться в матеріалах кримінального провадження та судовій справі, не заперечуються учасниками судового розгляду. Зазначене майно безперешкодно, тривалий час, декілька раз будучи нереєстрованим в установленому законом порядку без будь-яких обмежень, перебуває у гр. ОСОБА_8 .

Не може залишитись поза увагою апеляційного суду, що згідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (Юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші від 22.06.2004p.).

Пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Тобто, арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Транспортний засіб являється джерелом доказів, є об`єктом злочину по версії органу досудового розслідування.

Отже, матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність цього майна (в даному випадку автомобіля) критеріям ст. 98 КПК України, а відтак і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

Колегія суддів констатує, що обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду. Проте, такі вимоги слідчим суддею були порушені, оскільки мотивувальна частина судового рішення не містить мотивів необхідності встановлення обраного способу арешту майна.

Оскільки при застосуванні вказаного запобіжного заходу слідчим суддею були порушені вимоги кримінального процесуального закону, які за своїм змістом є істотними, та враховуючи те, що за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення даної категорії справ апеляційний суд не вправі змінити рішення слідчого судді, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати та постановити у зв`язку із цим нову ухвалу, якою клопотання слідчого старшого слідчого Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_15 - задовольнити частково.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, з метою його належного забезпечення, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт такого майна, із застереженням його відчуження та розпорядження на момент розслідування без позбавлення права користування зазначеним транспортним засобом.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитись на інтересах Держави , інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Разом з цим, відповідно до п.5 ч.2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому на переконання колегії суддів зазначений автомобіль слід передати на збереження та користування ОСОБА_8 , заборонивши його відчуження.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2023 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000538, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_15 , - задовольнити частково.

Накласти арешт майно - автомобіль марки «Toyota», моделі «Саmrу», 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у кузові червоного кольору, який зареєстрований на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, передавши на відповідальне зберігання ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4