Справа № 638/7374/23
Провадження № 1-кс/638/1454/23
УХВАЛА

Іменем України

11 липня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001496 від 27.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке було виявлене та вилучене в ході огляду місця події, проведеного 07.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Google Pixel За», ІМЕІ - НОМЕР_1 , ІМЕІ VS - 55 в корпусі чорного кольору, без видимих технічних та зовнішніх пошкоджень.

В обґрунтування клопотання зазначає, що що на початку червня 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 невстановлена слідством особа, таємно, в умовах воєнного стану, вчинила крадіжку мобільного телефону «Google Pixel За», який належить гр. ОСОБА_4 , чим останній було спричинено матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється.

Указом Президента України №64/2022 про Введення воєнного стану в Україні та ЗУ «Затвердження Указу президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022, тобто кримінальне правопорушення-злочин вчинено у період воєнного стану.

07.07.2023 у період часу з 14 год. 45 хв. до 15 год. 10 хв., слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 проведено огляд місця події у приміщенні службового кабінету № 509, що розташований за адресою: вул. Толбухіна, 103 у м. Харкові, в ході якого громадянин, який представився як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно, при понятих видав співробітникам поліції наступне майно, яке було вилучене: мобільний телефон марки «Google Pixel За», ІМЕІ - НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, без видимих технічних та зовнішніх пошкоджень.

Вищевказаний вилучений мобільний телефон визнано в якості речових доказів, які мають істотне значення для забезпечення завдань кримінального провадження, передбаченого ст.2 КПК України.

В ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила про те, що 14.06.2023 року вона приїхала за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , для того щоб взяти свій мобільний телефон марки «Google Pixel 3а», ІМЕІ - НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, який знаходився у кімнаті в якій вона раніше проживала, по приїзду за місцем реєстрації мобільний телефон не виявила.

Вилучене майно в ході огляду місця події 07.07.2023 у період часу з 14 год. 45 хв. до 15 год. 10 хв. у приміщенні службового кабінету № 509, що розташований за адресою: вул. Толбухіна, 103 у м. Харкові належить потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , НОМЕР_3 .

На підставі зазначеного прокурор просить задовольнити клопотання про арешт майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, в якій просить розгляд клопотання прокурора про арешт майна розглянути без її участі.

Згідно з ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому засіданні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, доходить висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.

27.06.2023 року слідчим СВ ХРУП № З ГУНП в Харківській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001496 попередньою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий СВ ХРУП № 3 ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_5 провів огляд місця події, про що було складено протокол огляду від 07.07.2023 року, відповідно до якого було виявлено та вилучено у ОСОБА_6 : мобільний телефон марки «Google Pixel За», ІМЕІ - НОМЕР_1 , ІМЕІ VS - 55 в корпусі чорного кольору, без видимих технічних та зовнішніх пошкоджень.

07.07.2023 року відповідно до постанови слідчого СВ ХРУП № 3 ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Google Pixel За», ІМЕІ - НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, без видимих технічних та зовнішніх пошкоджень, визнано речовими доказами.

Відповідно до положень статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України , заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Після з`ясування обставин, які підтверджені відповідними доказами, слідчий суддя дійшов висновку про доведення слідчим того, що зазначене в клопотанні майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України

Вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001496 від 27.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене під час проведення слідчої дії, а саме огляду місця події від 07.07.2023 року за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна буд. 103, майно:мобільний телефон марки «Google Pixel За», ІМЕІ - НОМЕР_1 , ІМЕІ VS - 55 в корпусі чорного кольору, без видимих технічних та зовнішніх пошкоджень, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1