Справа № 741/214/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/369/23
Категорія - ч. 1 ст. 309 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченої ОСОБА_6

її захисника - адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000052 від 07 січня 2023 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2023 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, одруженої, яка має на утриманні двох малолітніх дітей 2018 та 2020 року народження, не працюючої, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, за умови виконання покладених на неї обов`язків, визначених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 1 510,24 грн. процесуальних витрат на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів і документів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як установив суд, у жовтні 2022 року в денний час, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 біля нежитлового господарства за адресою: АДРЕСА_2 , зірвала дикоростучі гілки з листям рослин коноплі, тобто незаконно її придбала, після чого перенесла їх до житлового будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де висушила їх та подрібнила, тобто незаконно виготовила та в подальшому зберігала для власного вживання без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - каннабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становила 11,617 грами, який був вилучений працівниками поліції під час санкціонованого обшуку 12 січня 2023 року в період часу з 09 год. 08 хв. до 11 год. 04 хв.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 , просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Мотивує тим, що призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі, суд першої інстанції не виконав положень ч. 3 ст. 61 КК України, якими передбачено, що обмеження волі не застосовуються до жінок які мають дітей віком до 14 років.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , 2018 року народження, відповідно їй згідно з правилами призначення покарання, визначеними у ст. 61 КК України, не може бути призначене покарання у виді обмеження волі.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила про зміну вироку суду та застосування більш м`якого покарання ніж обмеження волі у виді штрафу в сумі 17 тисяч гривень, обвинувачену та її захисника, які не заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора, просили звернути увагу, що обвинувачена, яка не працює і має двох малолітніх дітей, не має змоги сплатити такий непомірно великий штраф, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, які учасниками кримінального провадження не оскаржуються, а тому колегію суддів не перевіряються.

Розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України у спрощеному провадженні.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 413 КПК України визначено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню, та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Частиною 3 ст. 61 КК України передбачено, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на утриманні ОСОБА_6 перебуває малолітній син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким на момент ухвалення оскаржуваного вироку ще не виповнилось 14 років, отже суд був позбавлений підстав для призначення обвинуваченій покарання у виді обмеження волі, як про це слушно зауважив прокурор.

За правилами ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, відомості про особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, одружена, має на утриманні малолітнього сина та доньку, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за наявності двох пом`якшуючих покарання обставин та за відсутності обставин, які б його обтяжували, вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, як про це просить прокурор, проте у розмірі значно меншому, ніж передбачено санкцією статті, із застосуванням положень ст. 69 КК України.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що таке покарання буде справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, а також принципам гуманності, справедливості й не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Покарання у виді штрафу є більш м"яким покаранням, ніж обмеження волі, яке у разі несприятливого випробування виконується реально, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України, вирок суду підлягає зміні, а не скасуванню, як просив прокурор у поданій апеляційній скарзі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 408, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4