Подільський районний суд міста Києва
Справа № 1-419-01р.
У Х В А Л А

07 липня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту нерухомого майна. У обґрунтування покликається на те, що 31.08.2001 року постановою слідчого було накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_4 на праві приватної власності, з метою забезпечення цивільного позову, поданого в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. Під час ухвалення вироку від 19.11.2001 судом не ухвалено рішення щодо скасування накладених арештів, тому просив скасувати арешт.

На адресу суду надійшла заява від адвоката ОСОБА_3 , в якій підтримує подане клопотання та просить таке задовольнити, розгляд клопотання просить проводити за його відсутності. Окрім того, на адресу суду надійшла заява від прокурора ОСОБА_5 , відповідно до якої останній не заперечує проти задоволення поданого клопотання та просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

З огляду на вимогу ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, суд доходить висновку про задоволення даного клопотання з огляду на таке.

Постановою слідчого від 31.08.2001 року було накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_4 на праві приватної власності, з метою забезпечення цивільного позову, поданого в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 19.11.2001 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Як убачається із мотивувальної частини вироку від 19.11.2001 суд цивільний позов у кримінальному провадженні залишив без розгляду, оскільки про це просив представник цивільного позивача у судовому засідання. Питання про зняття арешту з нерухомого майна судом не вирішувалось.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_4 є власником частини квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 , на які накладено обтяження у вигляді арешту.

Відповідно до ст. 317 ЦК України зміст права власності включає в себе права володіння, користування та розпорядження власником своїм майном. Під володінням розуміється юридична можливість особи впливу на річ, фактичне панування особи над річчю. Користування полягає у наявності у особи можливості видобувати споживчі властивості речі. Право розпорядження полягає у юридичній можливості власника визначати фактичну і юридичну долю речі.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на доводи, викладені у клопотанні, думку учасників провадження, керуючись принципами диспозитивності та змагальності сторін, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 369-372, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою слідчого прокуратури Подільського району м. Києва від 31 серпня 2001 року, на частину квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1