Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

08 червня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

Прокурора - ОСОБА_5

Представника власника майна - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 12 травня 2023 року щодо арешту на тимчасово вилучене майно,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасове вилучене майно у кримінальному провадженні №0000392 від 10.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 240-1 КК України, вилучене 10.05.023 року,- транспортний засіб марки «Renault Master» р.н. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вказує, що існують реальні підстави вважати, що вилучене майно може зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, може бути засобом вчинення кримінального правопорушення, а також може містити інші відомості, які мають значення доказів і фактів у кримінальному провадженні. Зазначає, що під час проведення огляду місяця події власником транспортного засобу не було надано згоди на проведення огляду місця події, від дачі пояснень водій відмовився, та не надав документів щодо законності походження майна, яке знаходилося у транспортному засобі, а тому існують достатні підстави вважати, що дане майно перевозилось у незаконний спосіб.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на вилучене майно.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання поданої ним апеляційної скарги, думку представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 про залишення ухвали без змін, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до положень ч. 2. ч. 3 ст.170 КПК України, завданням арешту майна, який накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно вимог п.п.1-3 ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також можуть бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказані норми узгоджується із ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно клопотання, СВ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000392, внесеного до ЄРДР 10 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, і клопотання про арешт майна внесено з метою збереження транспортного засобу, як речового доказу.

Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя дослідив наявні в матеріалах судового провадження докази, надані власником майна, і вірно врахував правові підстави для відмови в арешті майна ОСОБА_7 , вилученого 10 травня 2023 року в ході проведення огляду місця події на автомобільній дорозі сполученням Київ-Ковель-Ягодин, неподалік с. Страшеве Сарненського району Рівненської області, належним чином вмотивувавши прийняте рішення.

При цьому було взято до уваги, що матеріали справи не містять належних доказів, які б давали підстави вважати, що вилучений транспортний засіб, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема, що даний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

При апеляційному розгляді встановлено, і даний факт не оспорює прокурор, що процесуального рішення про визнання автомобіля марки «Renault Master» р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 речовим доказом у кримінальному провадженні матеріали провадження не містять, і такого рішення прокурор в розпорядження колегії судді надати не може.

Колегія суддів погоджується з твердженням сторони захисту про те, що прокурором у клопотанні про арешт майна не наведено доказів, які б свідчили про об`єктивні підстави вважати, що автомобіль, власником якого є ОСОБА_7 , та який перебуває у користуванні ТОВ «АМБЕРКІНГ», є речовим доказом у справі, і його може бути знищено, пошкоджено чи відчужено саме протиправними діями власника чи володільця автомобіля у разі не накладення арешту на вказаний автомобіль.

За таких обставин колегія суддів підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачає.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 12 травня 2023 року щодо арешту на тимчасово вилучене 10.05.2023 року майно, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3