25.05.2023
Справа № 642/2603/23
Провадження № 1-кс/642/1532/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000473 від 23.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіля ВАЗ 212140 д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску зеленого кольору VIN: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, оскільки вказаний автомобіль є об`єктом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні.

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, що В провадженні СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, знаходиться кримінальне провадження №0000473 від 23.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, 22.03.2023 року до ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області звернувся із заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невстановлена особа перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 11 заволоділа легковим автомобілем марки ВАЗ 212140 д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску зеленого кольору VIN: НОМЕР_2 , чим спричинила останьому матеріальну шкоду. ІПН 3108 від 22.03.2023

В ході допиту потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є власником автомобіля ВАЗ 212140 д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску зеленого кольору VIN: НОМЕР_2 , та показав, що 03.03.2022 він разом зі своєю родиною, вирішили виїхати в безпечне місце, саме тому вони зібрали свої речі та на вказаному автомобілі відправилися до залізничного вокзалу «Харків-Пасажирський». Приїхавши до вокзалу транспортний засіб залишив біля буд. № 15 по вул. Євгена Котляра в м. Харкові, зачинив та залишив, всі документи на автомобіль та ключи забрав з собою.

06.04.2022 ОСОБА_5 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_6 , якого попрохав сходити на місце залишення транспортного засобу, з метою перевірки його наявності, але при перевірці останнім транспортного засобу на місці не було.

Виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення встановлено що предметом кримінального правопорушення є автомобіль ВАЗ 212140 д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску зеленого кольору VIN: НОМЕР_2 , що є об`єктом кримінально протиправних дій.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що автомобіля ВАЗ 212140 д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску зеленого кольору VIN: НОМЕР_2 , є об`єктом кримінально противоправних дій, виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказаний автомобіль, з метою заборони користування, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у його відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна..

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).

Із матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на майно.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000473 від 23.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіля ВАЗ 212140 д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску зеленого кольору VIN: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, оскільки вказаний автомобіль є об`єктом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити слідчому СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1