КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/1122/23 Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2999/2023
Категорія - ч. 1 ст. 286 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 березня 2023 року у кримінальному провадженні №0002649 стосовно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ОСОБА_8 , громадянина України, який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Димитров Московської області, зареєстрований та

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 березня 2023 року обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002649, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 грудня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повернуто прокурору.

Таке рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки зміст обвинувачення та фактичні обставини містять положення, що суперечать одне одному.

Зокрема, суд зазначив про те, що в обвинувальному акті наявна очевидна описка у формулюванні обвинувачення і слідчим зазначено частину 1 замість частини 2 ст. 286 КК України, при цьому у фактичних обставинах указано про тяжкі тілесні ушкодження у потерпілого, що є кваліфікуючою ознакою складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а у формулюванні обвинувачення наявне посилання на тілесні ушкодження середньої тяжкості і вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Крім того, суд врахував, що реєстрація обвинувального акта щодо ОСОБА_8 в суді та автоматизований розподіл в системі документообігу суду здійснено саме за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, водночас правові підстави для зміни обвинувачення в порядку ст. 338 КПК України відсутні, оскільки ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що не свідчить про нові фактичні дані. Отже такий недолік обвинувального акта може бути усунутий лише у спосіб повернення його прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 березня 2023 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор зазначає про безпідставність висновку суду щодо наявності в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_8 положень, які суперечать одне одному, зокрема в частині формулювання обвинувачення та викладі фактичних обставин.

Як вважає прокурор, в обвинувальному акті відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України наявні розгорнуте та докладне формулювання обвинувачення, яке містить опис усіх встановлених під час досудового розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення, правова кваліфікація зазначеного діяння, що становить собою формулювання обвинувачення. При цьому суд, вказавши на неналежний виклад формулювання обвинувачення, вийшов за межі своїх повноважень на стадії підготовчого судового засідання, оскільки вдався до оцінки обставин кримінального провадження по суті, що можливо лише за результатами судового розгляду.

Крім того, на думку прокурора, судом проігноровано норму ч. 1 ст. 338 КПК України, яка дає право прокурору усунути недоліки, що будуть встановлені за результатами судового розгляду, зокрема змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Враховуючи, що зміст фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, відповідно до вимог ст. 91 КК України, визначається тими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і є необхідними та достатніми для його вирішення по суті, то обвинувальний акт в цій частині не повинен містити положення, які суперечать одне одному, тобто фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, і формулювання обвинувачення повинні узгоджуватися між собою та з положеннями тієї частини статті закону України про кримінальну відповідальність, посилання на які наведені в обвинувальному акті, бо в протилежному випадку не буде дотримана одна з основних засад кримінального провадження - забезпечення права на захист.

Повертаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 прокурору, суд першої інстанції уважав, що цей процесуальний документ не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки містить положення, що суперечать одне одному.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, вважаючи їх достатньо обґрунтованими.

Зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_8 вбачаються явні суперечності між викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулюванням обвинувачення і змістом правової кваліфікації кримінального правопорушення, що може зашкодити праву обвинуваченого на захист.

Зокрема, правова кваліфікація кримінального правопорушення вказана в обвинувальному акті як порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортними засобами, що спричинило потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто за ч. 1 ст. 286 КК України, водночас у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулюванні обвинувачення слідчий посилається на отримання потерпілим ОСОБА_9 у результаті наїзду на нього керованим ОСОБА_8 транспортним засобом тяжкого тілесного ушкодження, що відповідає правовій кваліфікації діяння за ч. 2 ст. 286 КК України.

Тобто з обвинувального акта, з огляду на твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 цим процесуальним документом висунуто обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України, взагалі неможливо визначити межі висунутого обвинувачення, а відтак і межі судового розгляду.

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що обвинувальний акт не узгоджується з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги прокурора, які зводяться до того, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, є непереконливими, висновки суду щодо виявлених його недоліків з огляду на зміст обвинувального акта відповідають фактичним обставинам провадження, а невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України є законною підставою для його повернення прокурору.

Твердження прокурора про те, що суд вийшов за межі наданих повноважень під час підготовчого судового засідання, не заслуговують на увагу, оскільки за змістом ухвали суд перевірив обвинувальний акт на предмет наявності в ньому необхідних відомостей, передбачених ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема щодо повноти і узгодженості між собою даних, які згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України повинен містить обвинувальний акт, в той же час встановлені судом очевидні суперечності в обвинувальному акті підлягають усуненню саме слідчим, прокурором.

Посилання прокурора на неврахування судом положень ч. 1 ст. 338 КПК України взагалі є недоречним, оскільки цією процесуальною нормою надається право прокурору змінити обвинувачення у випадку, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, а в даному випадку прокурор не зміг визначитися в юридичному аспекті з тими фактичними обставинами, які вважав встановленими під час досудового розслідування.

Враховуючи, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час прийняття судом 10 березня 2023 року рішення про повернення вказаного обвинувального акта прокурору, які б були підставами для його безумовного скасування, колегією суддів не встановлено, відсутні й підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 березня 2023 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002649 стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4