УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/10465/22

Провадження № 1-кс/712/25/23

26 квітня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси внесене в кримінальному провадженні № 0000083, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2022 року клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , зі слів фактично проживаючого АДРЕСА_2 , підозрюваного за ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , зі слів фактично проживаючого АДРЕСА_2 , підозрюваного за ч. 5 ст. 407 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням установлено, що 09.04.2022 солдата ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , де останнього призначено на посаду розвідника-далекомірника відділення управління командира дивізіону взводу управління реактивного артилерійського дивізіону.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 157 від 01.08.2022, на підставі наказу командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України № 150-РС від 29.07.2022 солдата ОСОБА_4 переміщено для подальшого проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, відповідно до припису командира військової частини НОМЕР_1 № 443 від 01.08.2022 на підставі вказаного наказу солдату ОСОБА_4 необхідно було 01.08.2022 вибути у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження служби у строк до 03.08.2022.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992, з моменту призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця, у зв`язку з чим, він повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте з 01.08.2022 солдат призваний на військову службу за мобілізацією ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), залишився за місцем проживання у м. Кропивницькому, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього.

Таким чином, ОСОБА_4 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні «солдат», діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, з 01.08.2022 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) та залишився за місцем проживання у м. Кропивницькому, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби) тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

25.11.2022, встановивши наявність достатніх доказів для підозри, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кіровоград, українцю, громадянину України, одруженому, військовослужбовцю, призваному на військову службу за мобілізацією, військової частини НОМЕР_2 , у військовому звані «солдат», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимому, у зв`язку з неодноразовими неявками на виклики, згідно з вимогами ст.ст. 42, 111, 135, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення шляхом надіслання ОСОБА_4 повідомлення про підозру за адресою його проживання (реєстрації) та адміністрації за місцем його роботи (служби).

Водночас, місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 на даний час не встановлено, на письмові повістки (які той за інформацією сервісу «Укрпошти» отримував особисто) і телефонні виклики останній не з`являється.

При цьому, у кримінальному провадженні виконано всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_4 .

У зв`язку з цим, постановою від 25.11.2022 досудове розслідування кримінального провадження № 0000083 зупинене з одночасним оголошенням підозрюваного ОСОБА_4 у розшук.

Діяння ОСОБА_4 кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

Положеннями ч. 5 ст. 407 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до від п`яти до десяти років.

Згідно ст. 12 КК України даний злочин відноситься до категорії тяжких.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

25.11.2022 у зв`язку із не встановленням місця знаходження підозрюваного, що позбавило орган досудового розслідування та прокуратуру можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру, у день його складання таке повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Так, допитані в якості свідків військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , окрім іншого, показали, що з серпня 2022 року ОСОБА_4 після переведення його з військової частини НОМЕР_1 не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_2 , зв`язок із ним відсутній. Вжитими військовою частиною НОМЕР_2 розшуковими заходами місце знаходження останнього встановити не представилось за можливе.

Вказані обставини також підтверджуються актом та матеріалами проведеного за даним фактом службового розслідування у військовій частині НОМЕР_2 , копіями наказів та припису командирів військових частин, відомостями з Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної військової адміністрації про те, що ОСОБА_4 за медичною допомогою у період з 29.07.2022 по теперішній час не звертався, тощо.

Дані обставини вказують на те, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та прокуратури. На даний час місце знаходження останнього невідоме.

Враховуючи те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме, одночасно з цим клопотанням до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси подано клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу до залу судових засідань Соснівського районного суду м. Черкаси, для участі в розгляді

З огляду на кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його особу та інші обставини існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а також продовжити вчинення кримінального правопорушення, в якому від підозрюється.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

Висновок про наявність вказаних ризиків зроблено виходячи з наступних обставин: кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за його вчинення санкцією ч. 5 ст. 407 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`яти до десяти років. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства; ОСОБА_4 під час проходження останнім військової служби під особистий розпис були доведені вимоги статей Кримінального кодексу України, в тому числі ст.ст. 407-409 КК України, таким чином останній продовжує на даний час вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється та про наслідки вчинення якого він попереджався неодноразово; перебуваючи на волі, ОСОБА_4 зможе вільно спілкуватися зі співслужбовцями військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з чим, останній незаконними засобами (вмовляннями, підкупом чи погрозами тощо) зможе впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; на повістки про виклик до слідчого (які той за інформацією сервісу «Укрпошти» отримував особисто) і телефонні виклики останній неодноразово не з`являвся. При цьому 27.10.2022 під час телефонної розмови зі слідчим ОСОБА_4 пояснював свою відсутність на службі проходженням лікування, а також відсутністю військового квитка. Водночас, як встановлено в ході слідства, до військової частини НОМЕР_2 разом з особовою справою ОСОБА_4 прибуло тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на його ім`я від 23.03.2022, а за офіційною інформацією Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної військової адміністрації на території Кіровоградської області до медичних закладів за медичною допомогою у період з 29.07.2022 по теперішній час ОСОБА_4 не звертався.

Враховуючи викладене, спроби ОСОБА_4 будь-яким чином ухилитися від суду у подальшому мають високу ймовірність.

Враховуючи те, що місце перебування підозрюваного ОСОБА_4 не відомо, оскільки останній продовжує переховуватися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, він до військової частини не повернеться, а продовжить уникати військової служби та досудового розслідування у невстановленому місці, таким чином продовжить вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього визначених процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та припинення вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід взяття під варту забезпечить у подальшому виконання останнім процесуальних рішень та унеможливить продовжувати ухилятися від органів слідства та суду, а також продовжувати вчиняти злочин, у якому він підозрюється або вчинити нове кримінальне правопорушення, перешкоджати проведенню досудового розслідування у розумні строки, незаконно впливати на свідків.

Оцінюючи в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків, запобігання спробам останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та переховуватися від органів слідства та суду, а також припинити вчинення злочину у якому він підозрюється, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, слід прийти до висновку про те, що є достатні підстави вважати, що на даний час є необхідним застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечували та просили обрати запобіжних захід, не пов`язаний з триманням під вартою, або встановити розмір застави, враховуючи особу підозрюваного, який має сталі соціальні зв`язки, двох малолітніх дітей, не мав наміру ухилитись від військової служби та проходив медичну комісію.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується: актом службового розслідування за фактом не прибуття, приписом від 0.08.2022 року, витягом із наказу від 29.08.2022 року, протоколами допиту свідків, повістками про виклик, рапортами про неявку на виклик, повідомленням про підозру від 25.11.2022 року, постановою про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук.

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Суд вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні в умовах воєнного стану тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з ігноруванням вимог слідчого з`явитись для проведення слідчих та процесуальних дій перебував у розшуку, тому може ухилитись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

Ступінь значущості наявних ризиків є особливо значною на ранній стадії досудового розслідування, коли існує нагальна потреба у відшуканні та забезпеченні збереження доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст.177, 178 КПК: покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у інкримінованому кримінальному правопорушенні, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки менш суворий запобіжний захід, в тому числі альтернативний у вигляді застави, на даному етапі незможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненому в умовах воєнного стану, має сталі соцілаьні зв`язки, проте вчиняв дії, які мають ознаки переховування від слідства.

Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

В даному конкретному випадку суспільний інтерес полягає у розкритті кримінального правопорушення у сфері проти основ національної безпеки України.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України суд під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами ст. ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 26 квітня 2023 року по 24 червня 2023 року без можливості внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваному, який перебуває під вартою, в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошений 27 квітня 2023 року.