Справа № 296/3766/23
УХВАЛА

Іменем України

26 квітня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління поліції ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у достовірно невстановлений час та день, у лютому 2021 року, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи намір здійснювати злочинну діяльність, пов`язану з вчиненням умисних злочинів у сфері обігу психотропних речовин, визначивши вчинення злочинів, як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, розробив схему незаконного придбання, зберігання прекурсорів і незаконного виготовлення, зберігання та збуту психотропних речовин серед мешканців м. Житомира.

З цією метою ОСОБА_6 залучив до складу організованої групи осіб, з якими мав тривалі довірливі і дружні відносини, а саме ОСОБА_7 (матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження) та ОСОБА_8 , які мали тісні зв`язки із особами, які виживають психотропні речовини.

У створеній організованій групі ОСОБА_6 , як організатором, було детально розподілено ролі всіх учасників цієї групи, складено план злочинної діяльності та визначено час і способи його виконання, забезпечено взаємозв`язок між учасниками злочинної діяльності для злагодженого досягнення запланованого злочинного результату.

Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зорганізувались у стійке об`єднання організовану групу для вчинення особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин. Між її учасниками існувала згуртованість, постійні міцні внутрішні зв`язки. Організована група була стабільною, що проявлялось у тривалості її існування, системності та детальній організації її функціонування. Кожен із учасників групи був обізнаний з єдиним планом організованої групи з розподілом функцій та ролей, спрямованих на досягнення цього плану.

Організованою групою під керівництвом ОСОБА_6 у період з 05.11.2021 по 20.02.2022 скоєно ряд кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, що знайшло своє підтвердження під час документування їх злочинної діяльності.

Виготовлення психотропної речовини ОСОБА_6 вирішив організувати за власним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У достовірно невстановлений час, але не пізніше 05.11.2021, діючи у складі організованої групи, ОСОБА_6 придбав та встановив за своїм місцем проживання допоміжне обладнання для виготовлення та зберігання психотропної речовини, а саме: посуд, ємності, тощо.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в організації та утриманні місць для незаконного виготовлення психотропних речовин, вчинені у складі організованої групи (ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 317 КК України).

Далі, 05.11.2021 о 15 год 07 хв невстановлена слідством особа, перебуваючи в одному з відділень ТОВ «Нова Пошта» розташованому у м. Київ, відправила на ім`я ОСОБА_6 посилку за експрес накладною № 2316 від 05.11.2021 з прекурсором, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю фенілнітропропеном масою не менше 0,59115 г (маса зразка, відібраного у ході огляду та виїмки кореспонденції), який ОСОБА_6 діючим у складі організованої групи, з метою подальшого виготовлення психотропної речовини амфетамін, було придбано за невстановлених в ході досудового розслідування обставин.

У свою чергу ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи, не маючи можливості особисто отримати посилку з вказаним прекурсором 06.11.2021 о 17 год 07 хв в ході телефонної розмови попросив свого знайомого ОСОБА_9 її отримати, не повідомляючи його про обставини вчинюваного ним кримінального правопорушення.

Далі, ОСОБА_9 , не будучи обізнаним про злочинні наміри групи 06.11.2021 о 17 год 27 хв прибув до відділення №19 ТОВ «Нова Пошта», що по вул. Чуднівській, 92 в м. Житомирі де отримав вищевказану посилку з прекурсором, яку цього ж дня передав ОСОБА_6 за його місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в незаконному придбанні та зберіганні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин вчинені організованою групою (ч. 3 ст. 311 КК України).

У подальшому, перебуваючи за своїм місцем проживання, у період з 03.12.2021 по 20.02.2022 ОСОБА_6 , діючи згідно єдиного плану організованої злочинної групи, реалізуючи спільний з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинний намір, спрямований на виготовлення та збут психотропної речовини та отримання незаконного прибутку, використовуючи придбані ОСОБА_6 прекурсори та інші заздалегідь підготовлені знаряддя та засоби, неодноразово здійснював виготовлення психотропної речовини амфетаміну для його подальшого збуту членами вказаної групи.

Зокрема, у період із 16 год 01 хв по 21 год 40 хв 03.12.2021 ОСОБА_6 , перебуваючи за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи згідно розподілених ролей у складі організованої групи, з метою подальшого збуту незаконно виготовив психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою не менше ніж 0,0574г (маса зразка, відібраного у ході негласного отримання зразків для порівняльного дослідження).

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в незаконному виготовленні, зберіганні психотропних речовин з метою збуту, вчинені повторно, організованою групою, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 317 КК України (ч. 3 ст. 307 КК України).

Виготовлену за вказаних вище обставин психотропну речовину амфетамін, ОСОБА_6 передавав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на яких, згідно спільного злочинного плану, організатором покладено функцію його подальшого збуту наркозалежним мешканцям міста Житомира.

У відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 317, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 317, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307 КК України та наявність ризиків, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення ставить питання про необхідність обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити. На запитання слідчого судді, слідчий повідомив, що підозрюваний повідомлений про зміну раніше повідомленої підозри 24.04.2023р.

Захисник ОСОБА_5 щодо застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою заперечив, просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі. За запитання суду вказав, що отримав повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри 24.02.2023р.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст.194 КПК України).

З огляду на матеріали клопотання ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 317, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується доказами долученими до матеріалів клопотання.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вказує на можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку.

Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п.111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

Слідчий суддя приймає до уваги, що повідомлення про підозру від 11.11.2023 було направлене ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку 11.11.2023, про що свідчить опис вкладення до цінного листа та накладна від 11.11.2023

Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 24.04.2023 вручено ОСОБА_6 особисто 24.04.2023.

Органом досудового розслідування не надано доказів на підтвердження обставин переховування ОСОБА_6 від слідства та суду з моменту повідомлення про підозру.

Водночас встановлено, що ОСОБА_6 з березня 2022 проходить військову службу в лавах ЗСУ (в/ч НОМЕР_1 ) та під час виконання бойового завдання в районі ведення бойових дій АДРЕСА_2 отримав вогнепальне осколкове поранення та відповідно довідки Військової частини НОМЕР_2 №3831 від 24.04.2023р. поранення визначено важкого ступеня .

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя, оцінюючи ризики переховування підозрюваного від слідства та суду, враховує як тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та можливі для підозрюваного правові наслідки, так і дані про особу підозрюваного, наявністю місця реєстрації, проживання та соціальних зв`язків, його статус військовослужбовця, та приходить до переконання, що ризик переховування підозрюваного від суду та слідства хоча й існує, однак є малоймовірним.

Слідчим доведено, що перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування, оскільки повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення та, як наслідок, усі речові докази, органом досудового розслідування не виявлено та не вилучено.

Також суд бере до уваги, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх з огляду на те, що коло співучасників органом досудового розслідування наразі встановлено не в повному обсязі, що підтверджує ризики визначені п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Оцінюючи в сукупності тяжкість та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який є уродженцем м. Житомира, громадянином України, військовослужбовцем, який отримав поранення під час виконання бойового завдання, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи зазначені вище обставини, на думку слідчого судді наявні підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає особі підозрюваного, буде співмірним з існуючими ризиками і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 04.05.2023 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.

Визначити строк дії обов`язків з моменту оголошення ухвали до 04.05.2023 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1