Справа № 953/1976/23
н/п 1-кс/953/2861/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2023 р. слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343 від 19 травня 2022 року, про продовження строку запобіжного заходу відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який проходить військову службу на посаді співробітника (3 категорії) служби управління військової частини НОМЕР_1 , звання «молодший сержант», зі слів одруженого, має дочку, 2022 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ст. 289, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 433, ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 9 ч. 2 ст. 115 КК України,

Встановив:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343 від 19 травня 2022 року, про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу до 60 діб, без визначення застави, однак не більш ніж до проведення підготовчого судового засідання.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що СВ Відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000343 від 19 травня 2022 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч.ч. 2, 3, ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 433, ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 9 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 433 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 433 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 433 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 433 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 433 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 433 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 433 КК України.

25 липня 2022 року повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 433, п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2023 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 25.04.2023.

04.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ст. 289, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 433, ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На виконання вимог вищевказаного Указу Президента України та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», 24 лютого 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано на військову службу під час мобілізації громадянина України ОСОБА_4 .

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 № 39ДСК солдата ОСОБА_4 призначено на посаду співробітника (3 категорії) служби управління військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Згідно підозри, 23.03.2022 приблизно об 11:00 год. ОСОБА_4 отримав від невстановленого досудовим розслідуванням співробітника УПП в Харківській області ДПП НП України (матеріали щодо якого виділені в окреме провадження) інформацію про те, що біля будівлі станції технічного обслуговування (далі - СТО) за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський, 2А, співробітниками УПП в Харківській області ДПП НП України виявлено автомобіль марки «LEXUS RX400H», VIN: НОМЕР_2 із встановленими на ньому номерними знаками з написом «СТОП МУСОР» під керуванням ОСОБА_13 . Після цього, ОСОБА_4 на автомобілі марки «Skoda Oсtavia», д.н.з. в ході досудового розслідування не встановлено, приїхав за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський, 2А, де перевіривши у ОСОБА_13 документи на автомобіль «LEXUS RX400H», VIN: НОМЕР_2 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне привласнення вказаного транспортного засобу з наміром ніколи не повертати його власникові.Реалізуючи вказаний злочинний намір, ОСОБА_4 за допомогою телефонного зв`язку викликав на місце події інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також ОСОБА_10 , які на невстановленому в ході досудового розслідування автомобілі приїхали до будівлі СТО, розташованої за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський, 2А.У подальшому, ОСОБА_4 з метою психічного насильства над ОСОБА_13 підвів його до незаконно затриманого ОСОБА_14 та наказав ОСОБА_13 спостерігати за тим, що буде відбуватись. Продовжуючи реалізацію злочинного плану, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснив по одному пострілу з револьвера патронами Флобера в праве та ліве коліно ОСОБА_14 , тим самим подавивши волю ОСОБА_13 до супротиву, повідомив останньому про те, що вилучає належний йому автомобіль «LEXUS RX400H», VIN: НОМЕР_2 , загальною вартістю 252 167,90 грн.Надалі, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб наказав військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_10 сісти до автомобіля «LEXUS RX400H», VIN: НОМЕР_2 та прямувати до місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 . На виконання злочинного наказу ОСОБА_4 , ОСОБА_8 діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_10 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, сів за кермо автомобіля «LEXUS RX400H», VIN: НОМЕР_2 та шляхом запуску двигуна розпочав рух транспортного засобу до місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим відкрито заволоділи вказаним транспортним засобом.У свою чергу, ОСОБА_4 сів в автомобіль марки «Skoda Oсtavia», д.н.з. в ході досудового розслідування не встановлено, та також поїхав до вказаного місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, 23.03.2022 приблизно об 11:00 год., ОСОБА_4 , використовуючи статус військовослужбовця у воєнний час, з метою перевірки особистих документів цивільних осіб, перебуваючи поблизу будівлі СТО за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський, 2А, зупинив двох цивільних осіб ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та за згодою останніх підвів до будівлі СТО.

Після перевірки документів останніх, у ОСОБА_4 виник злочинний намір на викрадення ОСОБА_14 з подальшим позбавленням його волі. Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 , у присутності невстановлених досудовим розслідуванням співробітників УПП в Харківській області ДПП НП України (матеріали щодо яких виділені в окреме провадження), застосував до ОСОБА_14 спеціальні засоби кайданки та поставив останнього на коліна, тим самим позбавив його волі.

Надалі, ОСОБА_4 взяв у одного із невстановлених досудовим розслідуванням співробітників УПП в Харківській області ДПП НП України (матеріали щодо якого виділені в окреме провадження) автомат Калашникова та діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_14 , демонструючи свою перевагу, здійснив один постріл з автомату Калашникова в повітря біля голови ОСОБА_14 та наніс один удар прикладом вказаного автомату у голову останнього.У подальшому, приблизно об 11 год. 10 хв., на місце події прибули військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , яких раніше викликав ОСОБА_4 та які за наказом останнього розмістились біля незаконно затриманого ОСОБА_14 .

Після цього, ОСОБА_6 , на виконання незаконного наказу ОСОБА_16 про застосування фізичного насильства щодо ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_14 , який в той час сидів навколішки на землі, один удар лівою рукою по голові, а також один удар коліном правої ноги по спині та притиснув його коліном правої ноги до землі.У свою чергу, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснив по одному пострілу з револьвера патронами Флобера в праве та ліве коліно ОСОБА_14 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.У подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 за наказом ОСОБА_4 , з метою викрадення людини та переміщення її до місця тимчасової дислокації підрозділу, натягнули на очі ОСОБА_14 капюшон та перев`язали липкою стрічкою, тим самим позбавили можливості бачити, що відбувається навколо, посадили його у невстановлений в ході досудового розслідування автомобіль та поїхали до місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим відкрито викрали ОСОБА_14 .Сам ОСОБА_4 сів в автомобіль марки «Skoda Oсtavia», д.н.з. в ході досудового розслідування не встановлено, та також поїхав до місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .Приблизно о 14:00 год. 23.03.2022 ОСОБА_6 та ОСОБА_11 доставили ОСОБА_14 до місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та завели його в нежитлову будівлю в приміщення гаражу, де почали утримувати проти його волі.

Того ж дня, 23.03.2023 приблизно о 16 год., перебуваючи на території тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на викрадення громадянина ОСОБА_17 , оскільки володів інформацією про можливе вчинення останнім мародерства.Реалізуючи вказаний злочинний намір, ОСОБА_4 наказав ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та військовослужбовцю (матеріали щодо якого виділені в окреме провадження), незаконно позбавити волі ОСОБА_17 , який перебував поблизу буд. АДРЕСА_3 .

Так, 23.03.2022 приблизно о 16:00 16:30 год., ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та військовослужбовець (матеріали щодо якого виділені в окреме провадження), виконуючи злочинний наказ ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, приїхали на ділянку місцевості неподалік буд. АДРЕСА_3 , де побачили ОСОБА_17 , після чого з метою незаконного позбавлення волі, озброєні автоматами Калашникова, підбігли до ОСОБА_17 та наказали йому сісти в їх автомобіль, на що останній відмовився, проте, військовослужбовець (матеріали щодо якого виділені в окреме провадження) повторно наказав ОСОБА_17 сісти до невстановленого в ході досудового розслідування автомобілю, при цьому дослав патрон у патронник автомату Калашникова, тим самим здійснивши психічний тиск на останнього, внаслідок чого, ОСОБА_17 , розуміючи реальність погрози на застосування вогнепальної зброї, був змушений проти своєї волі сісти у невстановлений в ході досудового розслідування автомобіль. При цьому, військовослужбовець (матеріали щодо якого виділені в окреме провадження) зав`язав руки та очі ОСОБА_17 липкою стрічкою та застосував до останнього фізичне насильство.Приблизно о 17:00 год. 23.03.2022 ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 та військовослужбовець матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, доставили ОСОБА_17 до місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та завели його в нежитлову будівлю в приміщення гаражу, де на той час вже перебував ОСОБА_14 та почали утримувати проти його волі.

23.03.2022 приблизно о 14:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки як в мирний так і воєнний час, бажаючи підняти свій авторитет серед новобранців військової служби та населення в районі воєнних дій, вирішив вчинити насильство щодо цивільного населення.Так, знаходячись у приміщенні гаражу за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 наказав ОСОБА_6 , зрізати липку стрічку з очей ОСОБА_14 , що він і зробив. При цьому, руки ОСОБА_14 залишились у кайданках позаду тулуба. Після чого, ОСОБА_4 віддав наказ ОСОБА_6 , ОСОБА_18 та ОСОБА_10 застосувати фізичне насильство до ОСОБА_14 з метою з`ясування можливої причетності останнього до складу диверсійно-розвідувальних груп, вчинення кримінальних правопорушень, тощо.У свою чергу, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_18 та ОСОБА_10 , на виконання злочинного наказу ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно у період часу з 14:00 год. до 16:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_14 , почав наносити удари ногами взутими в черевики з високими берцями по ногах, тулубу та спині останнього, а також удари кулаками та долонями обох рук по голові, загалом не менше десяти ударів. При цьому, приблизно о 15:09 год., ОСОБА_6 будучи озброєним автоматом Калашникова, здійснив усну погрозу застосування насильства відносно ОСОБА_14 , а саме погрожував останньому прострелити вухо.

У свою чергу, ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , на виконання злочинного наказу ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно у період часу з 14:00 год. до 16:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_14 , наніс не менше десяти ударів обома ногами взутими в черевики з високими берцями по ногах останнього, а також, тримаючи у правій руці пістолет заряджений патронами Флобера, здійснив приблизно десять пострілів у праву та ліву ногу ОСОБА_14 .

Після чого, ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_18 , на виконання злочинного наказу ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно у період часу з 16:00 год. до 17:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_14 , притиснув своєю лівою рукою до металевого столу ліву руку останнього, взяв у праву руку металеву шестерню, яка лежала на столі, та наніс нею один удар по мізинцю лівої руки ОСОБА_14 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді перелому середньої фаланги п`ятого пальця лівої кисті, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 день), після чого дістав ніж та висловив погрозу відрізати вухо у випадку супротиву.

Продовжуючи злочинний умисел спрямований на фізичне насильство, ОСОБА_10 наніс декілька ударів кулаками рук по тулубу, спині та голові ОСОБА_14 , а також наніс йому декілька ударів ногами взутими в черевики з високими берцями по тулубу та спині, після чого повалив на підлогу обличчям донизу, наступив однією ногою на спину ОСОБА_14 та зі значним зусиллям відвів його ліву руку назад, тим самим заподіявши сильний фізичний біль та страждання, утримуючи останнього до появи ОСОБА_4 , який зайшов до приміщення гаражу та наказав припинити насильство.

Продовжуючи реалізацію злочинного наміру на вчинення насильства щодо населення в районі воєнних дій, 23.03.2023 приблизно о 17:00 год., ОСОБА_4 віддав наказ ОСОБА_6 та ОСОБА_8 також застосувати фізичне насильство до ОСОБА_17 з метою з`ясування можливої причетності останнього до складу диверсійно-розвідувальних груп, вчинення кримінальних правопорушень, тощо.

Після чого, військовослужбовець (матеріали щодо якого виділені в окреме провадження), знаходячись у приміщенні гаражу за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , зрізав липку стрічку з очей та рук ОСОБА_17 , після чого ОСОБА_6 за допомогою пластикових хомутів (стяжек) прив`язав руки до ніг ОСОБА_17 , тим самим позбавив його можливості рухатись та чинити опір.

У свою чергу, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_18 та ОСОБА_10 , на виконання злочинного наказу ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно о 17:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_14 , наніс останньому, який в той час сидів на стільці, приблизно три удари кулаком правої руки по спині, а також один удар лівою ногою взутою в черевик з високим берцем по лівій нозі.Після цього, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , на виконання злочинного наказу ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно у період часу з 17:00 год. до 19:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_17 , наніс останньому один удар долонею правої руки в область правої скроні та один удар кулаком лівої руки в область потилиці, а також, тримаючи у правій руці заряджений пістолет патронами Флобера здійснив приблизно два постріли у праву ногу ОСОБА_17 нижче коліна.

Того ж дня, через короткий проміжок часу до приміщення гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов ОСОБА_4 , який за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_17 , наніс два удари кулаком правої руки в обличчя та один удар кулаком правої руки по тулубу останнього, після чого вийшов з приміщення гаражу.

У свою чергу, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , на виконання злочинного наказу ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно у період часу з 18:00 год. до 19:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_17 , наніс останньому два удари кулаком правої руки в голову з лівого боку.

У подальшому, фізичне насильство з боку військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 було припинено, однак ОСОБА_14 та ОСОБА_17 залишились незаконно утримуватись в приміщення гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , до наступного дня.

24.03.2022 приблизно о 09:00 год. невстановленими в ході досудового розслідування військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , на автомобілі марки «Skoda Oсtavia», д.н.з. в ході досудового розслідування не встановлено, вивезено ОСОБА_14 та ОСОБА_17 за межі території підрозділу, після чого ОСОБА_17 відвезли та висадили біля ТРЦ «Французький бульвар» за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44Б, а ОСОБА_14 висадили неподалік будинку № 7 по бульвару Жасміновому у м. Харкові, чим завершили вчиняти незаконні дії щодо ОСОБА_14 та ОСОБА_17 .

Також, 01.05.2022 приблизно о 20:30 год. ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 перебували по вул. Муратова у м. Харкові разом з невстановленими в ході досудового розслідування співробітниками УПП в Харківській області ДПП. У цей час, по вул. Муратова в протилежному від вказаних осіб напрямку рухався автомобіль ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_19 , який рухався з підозрілою траєкторією руху, після чого ОСОБА_4 вирішив наздогнати та зупинити вказаний автомобіль.На виконання наказу ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_18 сіли в автомобіль марки «Skoda Oсtavia» д.н.з. в ході досудового розслідування не встановлено, за кермом якого перебував ОСОБА_11 , а ОСОБА_8 та ОСОБА_4 сіли в автомобіль марки «MITSUBISHI L-200» д.н.з. в ході досудового розслідування не встановлено, за кермом якого був ОСОБА_8 та поїхали за автомобілем ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_3 .

Невстановлені в ході досудового розслідування співробітники УПП в Харківській області ДПП на службовому автомобілі, модель та д.н.з. в ході досудового розслідування не встановлено, також поїхали за автомобілем ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_3 .Наздогнавши вказаний автомобіль, поблизу перехрестя вул. Муратова та вул. Самодіяльної в м. Харкові, ОСОБА_11 , який керував автомобілем марки «Skoda Oсtavia» д.н.з. в ході досудового розслідування не встановлено, заблокував автомобіль ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_3 , після чого ОСОБА_19 зупинився.У цей час, на вищевказане місце прибули також ОСОБА_4 та ОСОБА_8 разом з невстановленими співробітниками УПП в Харківській області ДПП.

Після цього, ОСОБА_4 , хибно розуміючи інтереси військової служби, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки як в мирний так і воєнний час, бажаючи підняти свій авторитет серед новобранців військової служби та населення в районі воєнних дій, з метою власного збагачення, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи невдоволеним поведінкою ОСОБА_19 , з метою незаконного затримання та вчинення насильства над потерпілим, примусово витягли останнього з автомобілю ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_3 , повалили на землю обличчям до землі, після чого нанесли не менше десяти ударів кожен ногами взутими в черевики з високими берцями по ногах та тулубу та голові останнього.

При цьому, ОСОБА_19 намагався висловити своє обурення на вказану ситуацію, однак ОСОБА_4 , з метою подавлення волі потерпілого до супротиву, здійснив один постріл з невстановленого під час досудового розслідування пістолета в повітря біля голови ОСОБА_19 .

У подальшому, невстановлений під час досудового розслідування співробітник УПП в Харківській області ДПП провів огляд ОСОБА_19 на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» інв. № 101430237, за результатами якого на приладі зафіксовано 2,33 ‰ вмісту алкоголю.

Надалі, невстановлений військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , який перебував на місці події, натягнув на голову ОСОБА_19 капюшон та замотав його очі та руки липкою стрічкою, після чого, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , виконуючи єдиний умисел ОСОБА_4 на викрадення людини, посадили ОСОБА_19 в автомобіль марки «MITSUBISHI L-200» д.н.з. в ході досудового розслідування не встановлено, за кермом якого був ОСОБА_8 та разом з ним поїхали до місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим відкрито викрали потерпілого.

Сам ОСОБА_4 сів в автомобіль марки «Skoda Oсtavia» д.н.з. в ході досудового розслідування не встановлено та також поїхав до місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Приблизно о 21:30 год. 01.05.2022 ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 доставили ОСОБА_19 до місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та завели його в будівлю в приміщення душової кімнати, тим самим відкрито викрали останнього з метою подальшого позбавлення волі.

Також, 01.05.2023 приблизно о 21:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив вчинити насильство щодо викраденого ОСОБА_19 з метою подальшого незаконного позбавлення волі та вимагання грошових коштів, начебто за пошкоджений останнім автомобіль марки «Skoda Oсtavia» д.н.з. в ході досудового розслідування не встановлено.

Після чого, ОСОБА_4 віддав наказ ОСОБА_6 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 застосувати фізичне насильство до ОСОБА_19 з метою виховання у останнього належної поведінки та не вчинення кримінальних правопорушень, тощо.

Реалізуючи злочинний умисел направлений на вимагання у потерпілого ОСОБА_19 грошових коштів, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні душової кімнати за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_19 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в обличчя, один удар кулаком правої руки в грудну клітину, приблизно три удари кулаками обох рук по тулубу та один удар ногою по лівій нозі, від якого останній впав на підлогу.

Після цього, продовжуючи реалізацію злочинного умислу спрямованого на вчинення насильства над ОСОБА_19 , ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні душової кімнати за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_19 , упродовж 10-20 хвилин по черзі наносили останньому удари кулаками та ногами взутими в черевики з високими берцями по голові, тулубу та ногах, чим спричинили останньому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 день). Надалі, невстановлений військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , відвів ОСОБА_19 з приміщення душової кімнати до іншого приміщення, розташованого в цій же будівлі, де останній утримувався приблизно до 09:00 год. ранку наступного дня.

Також, 02.05.2022 приблизно о 09:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , користуючись пригніченим станом ОСОБА_19 та його безпорадністю, повідомив, що 01.05.2022 останній, будучи в стані алкогольного сп`яніння, за кермом автомобіля ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_3 начебто здійснив ДТП та пошкодив автомобіль марки «Skoda Oсtavia» д.н.з. в ході досудового розслідування не встановлено, яким користувався ОСОБА_4 , після чого, висловив вимогу до ОСОБА_19 про надання грошових коштів у вигляді 70000 грн. на що останній, побоюючись повторного застосування насильства та позбавлення волі погодився.

У зв`язку з тим, що у ОСОБА_19 на той час на його банківській картці АТ «УКРСИББАНК» НОМЕР_4 були грошові кошти лише в сумі 10000 грн., ОСОБА_4 змусив останнього здійснити банківську трансакцію на картковий рахунок невстановленої особи, який сам і повідомив ОСОБА_19 . На виконання вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_19 під його примусом здійснив банківську трансакцію зі своєї банківської картки АТ «УКРСИББАНК» НОМЕР_4 на суму 10000 грн. на картковий рахунок невстановленої особи, який повідомив ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_4 примусив ОСОБА_19 написати власноручно розписку про те, що внаслідок скоєного ДТП останній зобов`язаний сплатити решту суми грошових коштів у вигляді 60000 грн. упродовж 6 місяців, що ОСОБА_19 і зробив.

У подальшому, цього ж дня, приблизно о 10:00 год., на виконання наказу ОСОБА_4 , невстановлений в ході досудового розслідування військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , на автомобілі ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_3 відвіз ОСОБА_19 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , де залишив разом із вказаним автомобілем. 01.06.2022, на виконання злочинної вказівки ОСОБА_4 та побоюючись за своє життя та здоров`я в разі її невиконання, ОСОБА_19 здійснив банківську трансакцію зі своєї банківської карти АТ «УКРСИББАНК» НОМЕР_4 на суму 10000 грн. на картковий рахунок невстановленої особи, який йому повідомив ОСОБА_4 .

Приблизно через місяць, більш точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 під час телефонної розмови з ОСОБА_19 наказав передати грошові кошти в сумі 17000 грн. особі, яка приїде до нього. Після телефонної розмови, цього ж дня, більш точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлено, на виконання злочинної вказівки ОСОБА_4 та побоюючись за своє життя та здоров`я в разі її невиконання, ОСОБА_19 , знаходячись на вулиці неподалік свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , передав невстановленій в ході досудового розслідування особі 17000 грн.

Також, 03.05.2022 приблизно о 16:00 17:00 год. за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , військовослужбовцем військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_12 та іншими невстановленими військовослужбовцями вказаної військової частини вживали алкогольні напої. 03.05.2022 приблизно о 17:00 год. ОСОБА_4 отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи інформацію про те, що на блокпосту, який розташовано за адресою: АДРЕСА_5 , два цивільних чоловіка ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, провокують на конфлікт військовослужбовців, які в той час несли службу на вказаному блокпосту.

Після чого, ОСОБА_4 , будучи невдоволений поведінкою ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки як в мирний так і воєнний час, бажаючи підняти свій авторитет серед новобранців військової служби та населення в районі воєнних дій, дав вказівку ОСОБА_12 доставити вказаних цивільних чоловіків з блокпосту, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , до місця тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

У свою чергу, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з іншим невстановленим під час досудового розслідування військовослужбовцем, на виконання незаконної вказівки ОСОБА_4 , виїхав на автомобілі марки «MITSUBISHI L-200» д.н.з. в ході досудового розслідування не встановлено, з місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на блокпост, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 .

Реалізуючи злочинний намір на позбавлення волі цивільних осіб, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з іншим невстановленим під час досудового розслідування військовослужбовцем, на виконання незаконної вказівки ОСОБА_4 , перебуваючи на блокпості за адресою: АДРЕСА_5 , діючи умисно, незаконно, всупереч волі цивільних осіб ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , зав`язали руки та очі останнім липкою стрічкою та використовуючи автомобіль «MITSUBISHI L-200», д.н.з. під час досудового розслідування не встановлено, перемістили їх на територію тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим відкрито викрали цивільних осіб з метою подальшого позбавлення волі.

Після чого, приблизно у період з 17:00 год. до 22:00 год. того ж дня, ОСОБА_4 , як організатор групи, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вчиняли насильство над ОСОБА_20 та ОСОБА_22 .У подальшому, 03.05.2022 приблизно о 22:00 год. ОСОБА_4 , як організатор групи, перебуваючи в душовій кімнаті будівлі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого незаконного позбавлення волі ОСОБА_22 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, однак не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді смерті ОСОБА_22 , хоча повинен був і міг передбачити, віддав наказ військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 , примотати ОСОБА_22 липкою стрічкою до бетонного стовпа, який встановлений на вулиці біля будівлі, залишивши останнього у безпорадному стані.

Приблизно о 23:00 год. військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 виявили, що ОСОБА_22 , будучи примотаним липкою стрічкою до бетонного стовпа, без надання необхідної медичної допомоги, помер. Після чого, тіло зняли зі стовпа, переконались про відсутність ознак життя та за наказом ОСОБА_4 відтягли до ями, викопаної напередодні для укриття, яка в подальшому повинна була використовуватись як бліндаж. Крім того, 04.05.2022 у період часу приблизно з 01:00 год. до 02:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , будучи обізнаним про смерть ОСОБА_22 вирішив умисно протиправно заподіяти смерть ОСОБА_20 з метою приховати інше кримінальне правопорушення.

Реалізуючи вказаний умисел, 04.05.2022 у період часу приблизно з 01:00 год. до 02:00 год., ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, віддав наказ військовослужбовцям ОСОБА_23 та ОСОБА_24 привести ОСОБА_20 з будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та помістити його до ями, викопаної напередодні для укриття, яка в подальшому повинна була використовуватись як бліндаж, що останні і зробили. У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаній ямі, де на той час вже знаходилось тіло померлого ОСОБА_22 , віддав наказ ОСОБА_23 та ОСОБА_24 вбити ОСОБА_20 , проте вони відмовились.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_4 самостійно спустився в яму, де перебував ОСОБА_20 , після чого надів йому на голову поліетиленовий пакет, обмотав шию останнього липкою стрічкою та перебуваючи за спиною останнього, обхватив шию ОСОБА_20 передпліччям правої руки та почав душити протягом 3 хвилин, внаслідок чого останній помер.Маючи намір на приховання слідів злочину, тіла ОСОБА_20 та ОСОБА_22 були поміщені один біля одного та залишені у вказаній ямі. У цей же день протягом доби, за вказівкою ОСОБА_4 вказана яма була засипана різноманітним сміттям та автомобільною резиною, після чого 05.05.2022 тіла ОСОБА_20 та ОСОБА_22 спалено у вищевказаній ямі.

03.05.2023 приблизно о 18:00 год., ОСОБА_4 , як організатор групи, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , перебуваючи біля будівлі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , невірно розуміючи інтереси військової служби, діючи з прямим умислом, вирішив вчинити насильство над раніше викраденими ОСОБА_20 та ОСОБА_22 .

Після чого, ОСОБА_4 віддав наказ ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 застосувати фізичне насильство до ОСОБА_20 та ОСОБА_22 з метою виховання у останнього належної поведінки та не вчинення кримінальних правопорушень, тощо. Реалізуючи єдиний злочинний умисел, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , перебуваючи біля будівлі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , нанесли ряд ударів кулаками рук та ногами по голові, тулубу та ногах останніх.

У свою чергу, ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , на виконання злочинного наказу ОСОБА_4 , перебуваючи біля будівлі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно у період часу з 18:00 год. до 19:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , наніс кожному приблизно по десять ударів кулаками рук по голові та тулубу.

У свою чергу, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , на виконання злочинного наказу ОСОБА_4 , перебуваючи біля будівлі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно у період часу з 18:00 год. до 19:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_20 , наніс останньому один удар правою ногою взутою в черевик з високим берцем по правій нозі та два удари долонею правої руки по голові.

У свою чергу, ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , на виконання злочинного наказу ОСОБА_4 , перебуваючи біля будівлі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно у період часу з 18:00 год. до 19:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_20 , наніс останньому приблизно три удари ногами взутими в черевики з високими берцями по ногах.

У свою чергу, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , на виконання злочинного наказу ОСОБА_4 , перебуваючи біля будівлі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно у період часу з 18:00 год. до 19:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_20 , наніс один удар долонею руки по голові останнього. У подальшому, на виконання наказу ОСОБА_4 , невстановлені на даний час військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , всупереч волі ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , перемістили останніх до приміщення душової кімнати, яка розташована в будівлі за вищевказаною адресою.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу спрямованого на фізичне насильство над ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , перебуваючи в душовій кімнаті будівлі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи невдоволеним перебуванням останніх в стані алкогольного сп`яніння під час воєнного стану, наніс приблизно чотири удари кулаком правої руки в обличчя та тулуб ОСОБА_22 , після чого останній впав на підлогу.

На виконання наказу ОСОБА_4 , невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 підняли ОСОБА_22 на ноги. Надалі, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , на виконання злочинного наказу ОСОБА_4 , перебуваючи в душовій кімнаті будівлі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно у період часу з 19:00 год. до 22:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , наніс один удар долонею руки по затилку ОСОБА_22 , а також ряд ударів кулаками обох рук одягненими в тактичні рукавиці з пластиковими вставками та ногами взутими в черевики з високими берцями по голові та тулубу ОСОБА_20 та ОСОБА_22 .

Після цього, ОСОБА_12 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , на виконання злочинного наказу ОСОБА_4 , перебуваючи в душовій кімнаті будівлі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно у період часу з 19:00 год. до 22:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_22 , наніс один удар прикладом автомата Калашникова по лівій нозі та приблизно чотири удари прикладом автомата Калашникова по спині ОСОБА_22 , від яких останній впав на підлогу.

На виконання наказу ОСОБА_4 , невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 підняли ОСОБА_22 на ноги. Надалі, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , на виконання злочинного наказу ОСОБА_4 , перебуваючи в душовій кімнаті будівлі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно у період часу з 19:00 год. до 22:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , нанесли ОСОБА_22 декілька ударів кулаками рук від яких останній впав на підлогу, після чого, стоячи по обидва боки від ОСОБА_22 та ОСОБА_20 , який також лежав на підлозі душової кімнати, нанесли останнім приблизно по п`ять ударів кожен ногами взутими в черевики з високими берцями по тулубу.

На виконання наказу ОСОБА_4 , невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 підняли ОСОБА_20 та ОСОБА_22 на ноги. У свою чергу, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , на виконання злочинного наказу ОСОБА_4 , перебуваючи в душовій кімнаті будівлі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно у період часу з 19:00 год. до 22:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , наніс приблизно по два удари пластмасовою трубою по голові ОСОБА_20 та ОСОБА_22 від яких останні впали на підлогу, після чого, тримаючи пластмасову трубу обома руками, продовжив наносити близько двадцяти ударів кожному по голові, тулубу та руках останніх.

У подальшому, на виконання наказу ОСОБА_4 , ОСОБА_7 підняв ОСОБА_20 та ОСОБА_22 на ноги. Після чого, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , на виконання злочинного наказу ОСОБА_4 , перебуваючи в душовій кімнаті будівлі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно у період часу з 19:00 год. до 22:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , наніс приблизно два удари кулаком правої руки в обличчя та два удари кулаком правої руки в ліве плече та по спині ОСОБА_22 від яких останній впав на підлогу та приблизно два удари кулаком правої руки в обличчя та три удари кулаком правої руки в ліве плече та по спині ОСОБА_20 .

На виконання наказу ОСОБА_4 , невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 підняли ОСОБА_22 на ноги. Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи вчиняти насильство над цивільним особами, наніс два удари кулаком правої руки в ліве плече ОСОБА_22 , від яких останній впав на підлогу.На виконання наказу ОСОБА_4 , ОСОБА_7 підняв ОСОБА_22 на ноги.

У свою чергу, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , перебуваючи в душовій кімнаті будівлі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно у період часу з 19:00 год. до 22:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_20 , здійснив приблизно чотири постріли з самозарядного пістолету моделі «ПМР» калібру 9 mm P.A. у ліву ногу, один постріл в ліву сідницю та один постріл в спину ОСОБА_20 , внаслідок чого у останнього почалась сильна кровотеча.

За наказом ОСОБА_4 , ОСОБА_7 відвів ОСОБА_20 до іншого приміщення будівлі, де разом з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_25 , яка фактично виконувала функції парамедика підрозділу, надали ОСОБА_20 медичну допомогу.

У цей же час, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , перебуваючи в душовій кімнаті будівлі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно у період часу з 19:00 год. до 22:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс приблизно десять ударів кулаками обох рук по тулубу ОСОБА_22 , від яких останній впав на підлогу, після чого, наніс один удар коліном правої ноги по голові, внаслідок чого потерпілий вдарився головою об угол стіни, тим самим отримав розсічення від якого почалась сильна кровотеча.

За наказом ОСОБА_4 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_25 , яка фактично виконувала функції парамедика підрозділу, надала ОСОБА_22 медичну допомогу.

Продовжуючи використання самозарядного пістолету моделі «ПМР» калібру 9 mm P.A., ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , перебуваючи в душовій кімнаті будівлі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно о 22:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення насильства над ОСОБА_22 , здійснив один постріл в ліву ногу останнього, внаслідок чого почалась сильна кровотеча.

04.05.2022, у період часу приблизно з 01:00 год. до 02:00 год., після настання смерті ОСОБА_22 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_20 з метою приховати інше кримінальне правопорушення. Реалізуючи вказаний умисел, 04.05.2022 у період часу приблизно з 01:00 год. до 02:00 год., ОСОБА_4 віддав наказ військовослужбовцям ОСОБА_23 та ОСОБА_24 привести ОСОБА_20 з будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та помістити його до ями, викопаної напередодні для укриття, яка в подальшому повинна була використовуватись як бліндаж, що останні і зробили. У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаній ямі, де на той час вже знаходилось тіло померлого ОСОБА_22 , віддав наказ військовослужбовцям ОСОБА_23 та ОСОБА_24 вбити ОСОБА_20 , проте вони відмовились.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаній ямі за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня приблизно 02:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою приховати інше кримінальне правопорушення смерть ОСОБА_20 , надів на голову ОСОБА_22 поліетиленовий пакет, обмотав шию останнього липкою стрічкою та перебуваючи за спиною останнього, обхватив шию ОСОБА_20 передпліччям правої руки та почав душити протягом 3 хвилин, внаслідок чого останній помер. Маючи намір на приховання слідів злочину, тіла ОСОБА_20 та ОСОБА_22 були поміщені один біля одного та залишені у вказаній ямі до наступного дня. 04.05.2022 протягом доби, за вказівкою ОСОБА_4 вказана яма була засипана різноманітним сміттям та автомобільною резиною, після чого 05.05.2022 тіла ОСОБА_20 та ОСОБА_22 спалено у вищевказаній ямі.

Прокурор в судовому засіданні просить продовжити строк перебування під вартою ОСОБА_4 , підтримавши подане клопотання, посилаючись на існування ризиків, зазначених в п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України та обгрунтованість пред*явленої підозри за ч. 3 ст. 27, ст. 289, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 433, ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

Підозрюваний в судовому засіданні просив відмовити в задоволені клопотання, зазначаючи, що ризики не доведені, тікати він не збирається, просить визначити домашній арешт у вигляді запобіжного заходу, враховуючі всі його позитивні дані по особистості.

Захисник підтримав позицію підозрюваного та звільнити підозрюваного на домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши думки учасників кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

СВ Відділу спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування за №0000343 від 19 травня 2022 року, за ч. 3 ст. 27, ст. 289, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 433, ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 04.04..2023 року повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ст. 289, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 433, ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_4 є осудною особою, який досяг 16-річного віку.

За результатами розгляду даного клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ст. 289, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 433, ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 9 ч. 2 ст. 115 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: - протоколом допиту свідка ОСОБА_26 від 18 червня 2022 року;- протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_26 від 08 липня 2022 року;- протоколом огляду речей від 18 червня 2022 року;- протоколом огляду речей від 28 червня 2022 року;- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_27 від 19 червня 2022 року;- протокол пред`явлення речей для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_27 від 19 червня 2022 року;- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_27 від 19 червня 2022 року;- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_28 від 20 червня 2022 року;- протоколом допиту свідка ОСОБА_29 від 25 червня 2022 року;- протоколом огляду місця події від 29 червня 2022 року;- протоколом допиту свідка ОСОБА_30 від 01 липня 2022 року;- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_30 від 01 липня 2022 року;- протоколами допитів свідка ОСОБА_23 від 27 червня 2022 року, 20 липня 2022 року;- протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_23 від 28 червня 2022 року;- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_23 від 07 липня 2022 року;- протоколами допитів свідка ОСОБА_8 від 27 червня 2022 року та 01 вересня 2022 року;- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 28 червня 2022 року;- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_31 від 23 липня 2022 року;- протоколом огляду речей від 02 серпня 2022 року;- висновком судово-медичної експертизи залишків трупів ОСОБА_20 та ОСОБА_22 від 27 серпня 2022 року;- висновками судових молекулярно-генетичних експертиз від 19 липня 2022 року та 15 серпня 2022 року;- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 25 липня 2022 року;- протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 26 липня 2022 року;- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 від 02 серпня 2022 року;- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 10 серпня 2022 року;- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 15 серпня 2022 року;- протоколами допитів підозрюваного ОСОБА_6 від 25 липня 2022 року, 08 серпня 2022 року та 01 вересня 2022 року;- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 22 серпня 2022 року;- речовими доказами;- іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри, на даній стадії проведення досудового розслідування кримінального провадження, щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ст. 289, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 433, ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 9 ч. 2 ст. 115 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

З представленого до суду клопотання вбачається неможливість завершити досудове розслідування з об*єктивних причин.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 23.01.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000343 від 19.05.2022 продовжено до 9 місяців, тобто до 25.04.2023.

13.04.2023 сторонам у кримінальному провадження повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження, в порядку ст. 290 КПК України.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор вказує, що така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши всі обґрунтування сторін, вважає встановленими існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Дані ризики підтверджені тим, що підозрюваний через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У справі «Стогмюллер проти Австрії» №1602/62 від 10.11.1969 року Суд зазначає, що існує ціла сукупність обставин при врахуванні ризику переховування особи, зокрема, очікуваний важкий вирок або особливий характер затримання особи або відсутність міцних зв`язків у країні, що дає підстави вважати, що наслідки та ризики втечі можуть бути визнані менш небезпечними, ніж продовження тюремного ув`язнення (п. 15).

Також, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - враховуючи свій військовий досвід, а також той факт, що останній раніше працював в органах МВС та має зв`язки у правоохоронних органах, останній може чинити тиск на слідство та суд.

Крім того, останній особисто знайомий та був командиром осіб (свідків), які дають викриваючі показання відносно ОСОБА_4 , що вказує на те, що існує ризик, що ОСОБА_4 , знаходячись на свободі може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та схиляти їх до зміни показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по справі. Можливість впливу на свідків також підтверджується показаннями інших свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 .

Серед іншого, ОСОБА_4 , проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (що є структурним підрозділом АДРЕСА_6 ), використовуючи службове становище, має змогу перетнути державний кордон України поза межами пункту пропуску та таким чином переховуватись від органу досудового розслідування, в тому числі і на тимчасово окупованій території України.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, слідчий суддя вважає, що на цей час існують правові підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Даних на підтвердження зменшення ризиків стороною захисту не надано.

Зазначені ризики зберігаються в повному обсязі на момент подання даного клопотання, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження.

При цьому наявні обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, необхідні для продовження строку тримання під вартою, а саме:

1. Зазначені раніше ризики не зменшилися. Наведене зумовлено тим, що досудове розслідування перебуває на завершальному етапі, докази зібрані стороною обвинувачення достатні для виконання вимог ст. 283 КПК України.

2. Обставини, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою полягають в тому, що об`єктивно неможливим було провести весь комплекс процесуальних дій, в першу чергу слідчих (розшукових) дій, необхідних для належного закінчення досудового розслідування. Це, зокрема, зумовлено надмірним навантаженням на слідчого та процесуального керівника, значним розміром матеріалів кримінального провадження, умовами здійснення кримінального провадження дія карантинних обмежень та зумовлених цим обмежень в нормальному функціонуванні органів державної влади, підприємств, установ та організацій. Водночас, проведення вищевказаних слідчих дій сповільнюється та унеможливлюється, через проведення обстрілів Харківської області, військовими формуваннями ЗС РФ, перебуванням інших обвинувачених на лікуванні.

Таким чином, процесуальні дії, проведення або завершення яких потребує додаткового часу: виконати вимоги, передбачені ст. 290, 283 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, прокурор вказує, що для виконанням завдань кримінального провадження буде достатньо продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів, але не більше, ніж до початку підготовчого судового засідання.

Слідчою суддею досліджені всі надані дані по особі підозрюваного та враховано, що він є громадянином України, проходить військову службу на посаді співробітника (3 категорії) служби управління військової частини НОМЕР_1 , звання «молодший сержант», зі слів одружений, має дочку, 2022 р.н., зареєстрований та проживає в м. Харкові.

Посилання підозрюваного на те, що він є учасником бойових дій не підтверджено належними доказами, і дані обставини, навіть у разі їх наявності не зменшують встановлених ризиків під час розгляду даного клопотання, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання також не було надано відомостей про неможливість перебування підозрюваного в умовах тримання під вартою,в тому числі і за станом здоров*я, однак слідчою суддею враховано строк перебування в умовах тримання під вартою, однак слідча суддя зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного виконання ним процесуальних рішень у справі.

Враховуючи наявність визначених ризиків, а також те, що інкриміновані кримінальні правопорушення є злочинами проти основ національної безпеки України та життя людини, які вчинені під час дії воєнного стану, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства так і держави в цілому, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, те, що може впливати на свідків, продовжувати вчиняти правопорушення, ухилятись від слідства та суду, перешкоджати іншим чином, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, навіть за наявності наданих даних по особі підозрюваного та строку перебування під вартою, і слідчий суддя продовжує відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування. Об*єктивних даних на спростування даних висновків слідчого судді стороною захисту не надано.

При цьому суд зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі особисте зобов*язання, застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Положенням ч. 3 ст. 197 КПК України, сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ст. 289, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 433, ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 9 ч. 2 ст. 115 КК України, що спричинило смерть людини та дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів»

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

Постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, без визначення застави, однак не більш ніж до проведення підготовчого судового засідання, тобто не більш ніж до 22 червня 2023 року.

Зобов`язати прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 22 червня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1