Справа № 274/7525/22
Провадження №1-кп/0274/463/23
ВИРОК

Іменем України

21.08.2023 м.Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представників потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000445 від 13.10.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Кропивна Хмільницького району Вінницької області, офіційно не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, освіта повна середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

13.10.2022 близько 13 год: 10 хв. водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належать ОСОБА_8 , рухався ним по автомобільній дорозі вул. Житомирській в м.Бердичів, яка має по дві смуги руху в кожному напрямку у напрямку м.Житомира.

Рухаючись у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом по крайній лівій смузі для руху вказаної дороги по прямій горизонтальній асфальтованій ділянці дороги, яка перебувала в сухому стані, у світлу пору доби, в задовільних умовах дорожнього руху, в умовах достатньої видимості, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_6 , діючи з кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушення вимог пунктів 1.5, 1.7, 2.3(6), 2.3(д), 12.3, 12.4, 12.9 б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі за текстом цих же Правил), рухався у населеному пункті з перевищенням допустимої швидкості, не будучи особливо уважним до такої категорії учасників дорожнього руху, як пішоходи, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін. При виникненні небезпеки для руху, яку ОСОБА_6 , об`єктивно спроможний був виявити з робочого місця водія автомобіля, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід», негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, натомість продовжив рух прямо, внаслідок чого передньою частиною керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину в межах нерегульованого пішохідного переходу справа на ліво відносно напрямку руху транспортного засобу, з велосипедом в руках, на якому в цей момент перебувала малолітня ОСОБА_10 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани на голові, синців та саден на обличчі, саден на грудній клітці та передній черевній стінці, саден в проекції крила клубової кістки праворуч, саден та синців обох верхніх та нижніх кінцівок, субарахноїдальний крововилив головного мозку, множинних переломів ребер з обох боків з забоєм та пошкодженням обох легень в ділянці переломів ребер, забою навколосерцевої сумки, забою м`яких тканин навколо аорти в грудному відділі, забій та розрив печінки, забій та розрив капсули селезінки, перелому шийного відділу хребта з розривом спинного мозку. Дані тілесні ушкодження є смертельними тілесними ушкодженнями, які несумісні з життям.

Пасажир велосипеда ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, у вигляді тупої поєднаної травми у вигляді закритих переломів верхніх гілок обох лобкових кісток, лівої сідничної кістки, крила лівої клубової кістки, шийки лівої стегнової кістки, кісток лівої гомілки, закритої черепно- мозкової травми, забою головного мозку легкового степеню, рани на обличчі (без зазначення точної форми, розмірів, морфологічних особливостей), які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що не є небезпечними для життя, але призвела до тривалого розладу здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_6 , вимог пунктів 1.5, 1.7, 2.3(6), 2.3(д), 12.3, 12.4, 12.9 б) та 18.1, дорожнього знаку 5.35.1 «Пішохідний перехід», дорожньої розмітки 1,14.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_9 та спричинило малолітній ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому злочині визнав повністю. Надав показання, що 13.10.2022 рухався на автомобілі «ВАЗ-21093», який належить його покійному брату, з села Кропивна в м. Бровари на роботу. Проїжджаючи м. Бердичів, не був уважним та скоїв наїзд на пішохода. Стан дороги був сухий, дорожню розмітку було погано видно, він рухався на справному автомобілі з перевищеною швидкістю близько 70 км/год, тоді як допустима швидкість на тій ділянці 50 км/год. Все сталося дуже швидко, почав гальмувати різко, впала людина, велосипед відкинуло, він почав кричати, щоб люди викликали швидку, бо через шоковий стан сам цього не міг зробити. За місяць до події у нього загинув рідній брат на війні, тому він перебував у пригніченому стані та був неуважний. Не бажав, щоб так сталося. Просить вибачення у потерпілої та щиро розкаюється. Цивільний позов ОСОБА_10 в частині матеріальної шкоди визнав повністю, щодо моральної шкоди поклався на розсуд суду. Цивільний позов ОСОБА_4 в частині матеріальної шкоди визнав повністю, моральну шкоду визнав частково.

Потерпіла ОСОБА_4 надала показання, що 13.10.2022 її мама повернулася з Польщі та взяла онучку погуляти на велосипеді. Пізніше їй зателефонували та повідомили, що сталася ДТП. Вона прибігла на місце події, побачила, що мама вже мертва, дитини не було, її вже забрала швидка допомога. Мамі було 60 років, вона була активною. Стан здоров`я дитини до події був хороший, дочка ходила на танці. В результаті ДТП у дочки травмовані таз, роздроблені коліна, травма голови, шрам на обличчі. У дитини погіршився зір, по шкільній програмі займається дома за рекомендацією лікаря. Всі дитячі плани розрушені, активно займатися нічим дитина не може. Матеріальна шкода обвинуваченим сплачена в повному обсязі. Цивільні позови, в частині моральної шкоди просить задовольнити в повному обсязі. Просить застосувати до обвинуваченого найсуворіше покарання та позбавити його волі.

Свідок ОСОБА_11 надав показання, що 13.10.2022 близько 13 години 10 хвилин він рухався на власному автомобілі зі сторони м. Бердичів в напрямку м. Житомира. Попереду нього, метрів 100-120, їхав автомобіль сірого кольору ВАЗ 2109 зі швидкістю 60-70 км/год. За 50 метрів до пішохідного переходу побачив, що водія ВАЗ 2109 за кермом не стало, на переході помітив пішоходів і почав сигналити. Жінка вела велосипед, на задньому багажнику сиділа дитина. Вони переходили дорогу справа на ліво. Далі сталося зіткнення. Після зіткнення водій загальмував. Вій вийшов з авто, жінку відкинуло 20-30 м, дитину відкинуло вправу сторону. Жінка була без свідомості, дитина лежала обличчям на асфальт без свідомості. Він перевернув дитину на бік і через хвилини дві дитина заплакала. Прибули лікарі, повідомили, що жінка загинула на місці, дитину забрали. Обвинувачений вибіг з автомобіля в шоковому стані, кричав, сказав, що у нього випав телефон і він його діставав. Покриття дороги в той день було сухим, дорожня розмітка була.

Свідок ОСОБА_12 суду дав покази про те, що в той день, 13.10.2022 близько 13.00-13.30 год, він рухався з м. Києва в сторону Хмільника через м. Бердичів. По дорозі побачив пішоходів - жінка вела велосипед, на якому ззаді на багажнику сиділа дитина. Він притормозив. Обвинувачений їхав на зустріч йому в крайній лівій полосі, ближче до центру, зі швидкістю приблизно 60-80 км/год. Пішоходи дійшли до половини пішохідного переходу, лівої крайньої полоси і сталося зіткнення. Обвинувачений гальмував вже на пішоході. Він особисто бачив сам момент зіткнення. Коли обвинувачений вийшов з авто, водій буса його запитав «що ти зробив?», на що той відповів, що у нього впав телефон, він відволікся. ОСОБА_6 кричав «викликайте швидку», переживав чи потерпілі живі.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

Судом, у порядку ст. 358 КПК України, досліджені докази:

- витяг з ЄРДР, номер к/п 0000445 від 13.10.2022, правова кваліфікація ч. 2 ст.286 КК України;

- рапорт інспектора Бердичівського РВП ГУНП у Житомирській області від 13.10.2022, згідно якого 13.10.2022 надійшло повідомлення диспетчера ЕМД про те, що з номеру телефону НОМЕР_3 повідомлено про збиття двох людей автомобілем біля ресторану «Скорпіон» та зареєстровано ЄО за №17668 від 13.10.2022;

- рапорт інспектора Бердичівського РВП ГУНП у Житомирській області від 13.10.2022, згідно якого 13.10.2022 надійшло повідомлення із травмпункту Бердичівської ЦМЛ про надання медичної допомоги гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.: АДРЕСА_3 , в якої ЗЧМТ, забій головного мозку, перелом кісток тазу, перелом лівої гомілки нижньої третини, рвана рана перенісся. Заявник: ОСОБА_13 ;

- протокол огляду місця ДТП від 13.10.2022, яким зафіксовано стан та вид дорожнього покриття, положення транспортних засобів на місці пригоди, наявність інших об`єктів на проїзній частині, під час якого вилучено автомобіль ВАЗ2109, д/н НОМЕР_1 , велосипед, жіноче та дитяче взуття;

- схема до протоколу огляду місця ДТП;

- ілюстративна таблиця за фактом ДТП;

- висновок судово - медичної експертизи трупа № 175 від 09.12.2022, відповідно до якого смерть гр. ОСОБА_9 настала в результаті тупої поєднаної травми тіла, яка супроводжувалася розривом спинного мозку. Враховуючи ступінь розвитку трупних змін (труп охолоджений рівномірно, трупне заклякання добре виражене в досліджуваних групах м`язів, трупні плями в фазі стазу, ознаки гниття відсутні), приймаючи до уваги причину смерті, можна вважати, що смерть гр. ОСОБА_9 настала в термін до доби до часу розтину. При судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_9 виявлено забійну рану на голові, синці та садна на обличчі, садна на грудній клітці та передній черевній стінці, садна в проекції крила клубової кістки праворуч, садна та синці обох верхніх та нижніх кінцівок, субарахноїдальний крововилив головного мозку, множинні переломи ребер з обох боків з забоєм та пошкодженням обох легень в ділянці переломів ребер, забій навколосерцевої сумки, забій м`яких тканин навколо аорти в грудному відділі, забій та розрив печінки, забій та розрив капсули селезінки, перелом шийного відділу хребта з розривом спинного мозку. Виявлені тілесні ушкодження утворилися в короткий проміжок часу в швидкій послідовності одне за одним від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, що має ребро, тупих твердих предметів з переважаючою контактуючою поверхнею, в наслідок удару виступаючих частин легкового автомобіля що рухався, передачі тілу значної кількості кінетичної енергії, надмірного перерозгинання шийного відділу хребта, з послідуючим падінням тіла на тверду поверхню дорожнього покриття за короткий проміжок до часу настання смерті, можливо за обставин та в терміни, що вказані в постанові, і є смертельними тілесними ушкодженнями, як несумісні з життям.

В момент первинного контакту гр. ОСОБА_9 знаходилася в вертикальному чи близькому до нього положенні тіла, повернений до травмуючого фактору лівою поверхнею тіла. При судово-токсикологічному дослідженні крові гр. ОСОБА_9 етиловий на інші спирти виявлені не були. На думку експерта, врятувати життя не можливо, враховуючи, що травма є не сумісна з життям. Групу крові трупа ОСОБА_9 не встановлено через гемоліз еритроцитів;

- висновок експерта № СЕ - 19/106-22/10981-ІТ від 23.11.2022 з ілюстративною таблицею, згідно якого на момент ДТП робоча гальмівна система, рульове керування, ходова частина, зовнішнє світлове обладнання автомобіля ВАЗ 2109, д/н НОМЕР_1 , знаходилась в технічно працездатному стані. В процесі дослідження автомобіля ВАЗ 2109, д/н НОМЕР_1 , не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних непрацездатностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитись в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної ДТП;

- висновок експерта № СЕ - 19/106-22/10984-ІТ від 06.12.2022 з ілюстративною таблицею, згідно якого місце наїзду автомобілем ВАЗ - 2109 р/н НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 , розташоване по вул. Житомирській, в лівій смузі руху в напрямку вул. Робітнича, на деякій відстані перед зафіксованим жіночим взуттям (позиція № 3 на схемі ДТП) та в межах зафіксованих слідів гальмування автомобіля ВАЗ - 2109 р/н НОМЕР_1 . Встановити більш детальніше місце наїзду не представляється можливим за відсутності характерних ознак (слідової інформації), на основі якої можливо зробити категоричний висновок.

На автомобілі ВАЗ - 2109 р/н НОМЕР_1 , виявлені механічні пошкоджень ударно-динамічного характеру, які сконцентровані в його передній частині, що виражені у вигляді потертостей, з відшаруванням власного лакофарбового покриття, при цьому загальний напрямок слідоутворюючої сили був спрямований спереду назад відносно подовжньої вісі автомобіля.

Первинний контакт досліджуваних транспортних засобів, відбувся між передньою частиною автомобіля ВАЗ - 2109 р/н НОМЕР_1 з лівою боковою частиною велосипеда Senator, при загальному розташуванні транспортних засобів в перехресному напрямку.

В момент зіткнення (первинного контакту ТЗ) поздовжні вісі між автомобіля ВАЗ - 2109 р/н НОМЕР_1 з велосипедом Senator знаходились під кутом близько 90±5° (див. зобр. 1), при загальному розташуванні транспортних засобів в перехресному напрямку.

- повідомлення в.о. директора КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Житомирської обласної ради № 01-06/1028 від 18.10.2022 про виїзд бригади екстреної медичної допомоги 13.10.2022 о 13 год. 15 хв. за адресою : АДРЕСА_4 , по прибутті якої встановлено біологічну смерть одній особі жіночої статі віком 55 років, надання медичної допомоги другій особі жіночої статі віком 6 років та доставку її до приймального відділення КНП «ЦРЛБР»;

- повідомлення Житомирського обласного центру гідрометеорології (Житомирський ЦГМ) від 14.12.2022 № 996-03-16/1-824 про погодні умови 13.10.2022 о 12.00 год. та о 15.00 год., згідно якого опади та інші метеорологічні явища не відмічалися;

- результати токсикологічного дослідження від 19.10.2022 № 3441, згідно яких в крові ОСОБА_6 етиловий алкоголь не виявлений;

- протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 17.11.2022 з ілюстративною таблицею та схемою ДТП;

- протокол огляду відеозапису з камер відео спостереження, розташованих на буд. АДРЕСА_4 від 17.11.2022 та диск д відеозаписом, згідно якого зафіксовано рух автомобіля ВАЗ 2109 р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та рух пішохода ОСОБА_9 з велосипедом в руках, на якому перебуває ОСОБА_10 ;

- висновок експерта № 2042 від 08.12.2022, згідно якого у гр. ОСОБА_10 виявлено тупу поєднану травму у вигляді закритих переломів верхніх гілок обох лобкових кісток, лівої сідничної кістки, крила лівої клубової кістки, шийки лівої стегнової кістки, кісток лівої гомілки; закритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку легкого ступеня, рани на обличчі (без зазначення точної форми, розмірів, морфологічних особливостей), яка утворилася від дії тупих твердих предметів, не виключено в термін та за обставин, вказаних в описовій частині постанови про призначення судово-медичної експертизи, представлених медичних документах, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як така, що не є небезпечною для життя, але призвела до тривалого розладу здоров`я;

- копія медичної карти стаціонарного хворого № 6826 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- висновок експерта № КСЕ19/106-22/13449 від 08.12.2022, згідно з яким з технічної точки зору, відповідно до наданого на дослідження відеозапису, швидкість руху автомобіля ВАЗ-2109 н.з. НОМЕР_1 при під`їзді до місця наїзду на пішохода ОСОБА_9 становила 62 км/год. Відповідно до зафіксованих під час ОМП слідів гальмування - 61 км/год. При заданому комплексі вихідних даних, в умовах даної пригоди, з технічної точки зору водій автомобіля ВАЗ-2109 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_14 , з моменту виникнення небезпеки для руху - мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом своєчасного застосування термінового гальмування із зупинкою автомобіля до моменту скоєння наїзду на пішохода, як при фактичному значенні обраної швидкості руху - 61...62км/год, так і при русі із дозволеною швидкістю 50км/год. У даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водієві автомобіля ВАЗ-2109 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_14 необхідно було діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 б), а також 18.1 Правил дорожнього руху України, зміст яких зазначений в дослідницькій частині. В умовах місця пригоди, при заданому комплексі вихідних даних, з технічної точки зору, причиною виникнення даної ДТП є невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ-2109 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_14 вимозі п. 18.1 Правил дорожнього руху України ;

- копія посвідчення водія НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 ;

- копія свідотства про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль ВАЗ 2109 р/н НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 ;

- фіскальні чеки АТ КБ «ПриватБанк» від 12.01.2023, 22.03.2023 та 04.05.2023 про здійснення платежів ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_4 на загальну суму 25 900 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот) гривень на відшкодування матеріальної шкоди;

- фіскальний чек АТ КБ «ПриватБанк» від 16.12.2022 про здійснення платежу ОСОБА_6 на користь КНП Житомирська дитяча обласна лікарня на суму 6000 (шість тисяч) грн.

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими і, аналізуючи їх зміст, приходить до наступних висновків.

Показання обвинуваченого та потерпілої суд вважає логічними, послідовними, такими що не суперечать один одному, в цілому та окремих деталях відтворюючи дійсні обставини справи.

Також судом досліджено та оголошено процесуальні рішення та інші документи надані прокурором у судовому засіданні.

Проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, суд приходить наступного висновку.

Так, судом встановлено, що крім визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненому злочині, проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів можливо зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

З урахуванням досліджених доказів, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 та спричинило малолітній ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

За роз`ясненнями, що містяться в п.п. 20,21 постанови ПВСУ №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст .286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання не можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Кримінального Закону. Виходячи з обставин вчинення злочину суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк з врахуванням наслідків ДТП.

Щодо заявлених потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_10 цивільних позовів суд вважає зазначити наступне.

Питання заявлених потерпілими цивільних позовів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 128, 129 КПК України, з урахуванням положень ст.91 КПК України, згідно якої вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає доказуванню.

Потерпіла ОСОБА_4 , яка є законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , в ході судового розгляду цивільні позови підтримала, зазначивши при цьому, що обвинувачений повністю відшкодував матеріальну шкоду по обох позовах. Просить стягнути моральну шкоду на її користь в інтересах малолітньої ОСОБА_10 в розмірі 400 000 грн та моральну шкоду на її користь у сумі 500 000 грн.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини першої статті 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з оригіналів квитанцій, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, останнім відшкодовано ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 25 900 грн, а тому в цій частині позовних вимог належить відмовити.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з частиною першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пунктах 3, 4 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4, судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що винними діями обвинуваченого потерпілій ОСОБА_10 заподіяна моральна шкода, оскільки остання зазнала сильного фізичного болю та душевних страждань, так як було порушено її нормальні життєві зв`язки та плани на майбутнє, адже на час завдання шкоди ій було 6 років.

Що стосується розміру моральної шкоди, що була спричинена потерпілій ОСОБА_4 , то суд враховує, що внаслідок передчасної трагічної загибелі її матері потерпіла понесла і продовжує нести моральні страждання, переживання, стреси та інші негативні фактори, які дійсно позначили негативні зміни у її житті, думки та спогади про наслідки події, негативні переживання, насторогу, тривогу. Крім того, потерпіла пережила страшний емоційний стрес та продовжує нести моральні страждання, переживання, стреси та інші негативні фактори, які виміряти в грошовому еквіваленті неможливо.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь потерпілих, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, як того вимагає положення національного законодавства, про що зазначалось вище, а також ст.41 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, враховує глибину та ступінь моральних і фізичних страждань потерпілих, тому суд приходить до висновку, про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_10 моральної шкоди у розмірі 100 000 грн, та на користь потерпілої ОСОБА_4 300 000 грн.

Запобіжний захід не обирався.

Питання речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує у відповідності до ст. 100, 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-376 КПК України, суд,-

ухвалив:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому основне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.

Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , що діє в інтересах малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 100 000 (сто тисяч) грн завданої моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 накористь ОСОБА_4 300 000 (триста тисяч) грн завданої моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 4908 (чотири тисячі дев`ятсот вісім) гривень 28 коп.

Арешт на: автомобіль марки «ВАЗ - 21093» д.н.з. НОМЕР_1 та велосипед, який був накладений ухвалами слідчих суддів Корольовського районного суду м. Житомира від 20.10.2022, після набрання вироком чинності, скасувати.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, а саме:

- автомобіль ВАЗ 21093, д/н НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів УЛМТЗ ГУНП у Житомирській області, повернути власнику;

- велосипед, який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів УЛМТЗ ГУНП у Житомирській області, повернути ОСОБА_4 ;

- черевик ОСОБА_10 , який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області, повернути потерпілій ОСОБА_4 ;

- взуття загиблої ОСОБА_9 , що поміщено в кімнату зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області, знищити;

- оптичний диск для лазерних систем, на якому наявний відеозапис з камер відео спостереження, розташованих на буд. АДРЕСА_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження вручити повний текст вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1