Провадження № 1-кп/761/1073/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0000291 відомості про яке внесені до ЄДРС 15.10.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Республіка Азербайджан, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, за ч.3 ст. 212 КК України. Так, відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 , будучи службовою особою, уповноваженою на виконання організаційно-розпорядчих функцій, a також координуючи ведення бухгалтерського обліку в компанії, в порушення вимог п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення), в період серпня, жовтня та грудня 2012 року, знаходячись у службовому кабінеті за фактичною адресою підприємства: вул. Б. Хмельницького 6, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, достовірно усвідомлюючи, що правочини з ТОВ «ГАЗУКРАЇНА 2020» є безтоварними та фактично не відбувались, з корисливих мотивів підписав податкову звітність НАК «Нафтогаз Україна» за серпень, жовтень та грудень 2012 року, у якій відображено податковий кредит з податку на додану вартість у загальній сумі 48 327 303 грн., незаконно сформований на підставі договорів, податкових накладних, отриманих від ТОВ «ГАЗУКРАЇНА 2020», підписаних невстановленими слідством особами від імені директора ТОВ «ГАЗУКРАЇНА 2020» ОСОБА_6 . Указані документи були оформлені в порушення вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV (із змінами та доповненнями, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення) та не є підставою вважати операцію з придбання товарів реально здійсненою та використовувати у податковому обліку.

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Обґрунтовуючи клопотання зауважила, що на теперішній час, строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, які передбачені ч.1 ст. 49 КК України, сплили та не переривалися, що є безумовною підставою для задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника та просив закрити кримінальне провадженні з підстав у ньому заявлених. Пояснив, що йому роз`яснено та зрозуміло підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, його право заперечувати проти цього. Щодо іншого провадження відносно себе вказав, що справа до суду не скерована, про її рух йому не відомо, водночас обставини підозри стосуються подій 2010 року.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту у зв`язку із наявністю іншого кримінального провадження, у якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру.

Судом у відповідності до положень КПК України обвинуваченому роз`яснено підстави та наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за наведених у клопотанні підстав.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні у суду матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про можливість закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з наступних підстав.

Суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285, ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність та якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно класифікації кримінальних правопорушень (ст. 12 КК України), останні поділяються на кримінальні проступки та злочини. Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 за ч.3 ст. 212 КК України є тяжким злочином.

Статтею 44 КК України визначені правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, а саме: особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до положень пунктів 4 ч. 1 ст. 49 КК України, встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується за ч.3 ст. 212 КК України, щодо обставин, які мали місце за період серпня, жовтня та грудня 2012 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули десять років - у разі вчинення тяжкого злочину. У зв`язку із чим, суд вважає, що на даний час сплили, диференційовані у ст. 49 ч. 1 КК України, строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, що є безумовною підставою для звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Підстави для переривання та зупинення давності, передбачені ч. 2, 3 ст. 49 КК України відсутні у кримінальному провадженні.

Так, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років (ч.2 ст. 49 КК України).

Відповідно до ч.3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Доводи прокурора про переривання строків давності у зв`язку із підозрою ОСОБА_4 в іншому кримінальному провадженні не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, з огляду на наступне.

Так, 02.02.2018 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у іншому кримінальному провадженні щодо вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.5 ст. 191, ч.4 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України, у якому розслідуються обставин, які мали місце у період 2010 року, що не оспорювалось учасниками.

В той же час, за ч.3 ст. 212 КК України ОСОБА_4 обвинувачується щодо обставин, які мали місце пізніше, а саме у серпні, жовтні та грудні 2012 року, а отже переривання строків давності в розумінні положень ч. 3 ст. 49 КК України не мало місце.

Таким чином, на підставі ст. 49 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження необхідно закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся у зв`язку із погашенням суми збитків у повному обсязі.

Щодо інших питань, які мають бути вирішені судом під час закриття кримінальтного провадження слід вказати на таке.

З обвинувального акту вбачається, що під час досудового розслідування було проведення судово-почеркознавчу експертизу, розмір процесуальних витрат на яку складає 1784 гривень 64 копійки.

Водночас необхідне зазначити, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17) сформулювала висновок з цього питання, який зводиться до того, що в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 звільняється від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 212 КК на підставі ст. 49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього закривається, при цьому ініціатором проведення експертизи був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статей 122, 124 КПК витрати на проведення експертизи в розмірі 1784 грн. 64 коп. не підлягають стягненню з обвинуваченого, а їх необхідно віднести на рахунок держави.

Щодо питання речових доказів, слід зазначити, що під час судового розгляду прокурор не надала відомостей щодо наявності речових доказів у даній справі, відомості щодо цього не містяться також і у обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування, у зв`язку із чим вказане питання судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 284-288, 369-372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд

УХВАЛИВ

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке 15 жовтня 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 закрити.

Процесуальні витрати у розмірі 1784 (одна тисяча сімсот вісімдесят чотири) грн. 64 коп. віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1