В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2023 р. Справа153/226/23

Провадження1-кп/153/20/23-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Ямпіль Вінницької області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000602 від 29.11.2022, №153/226/23 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Ямпіль Вінницької області, місце проживання - АДРЕСА_1 , громадянина України, заняття (місце роботи) - водій-далекобійник компанії «Інс-Сфера» м.Вільнюс, освіта повна загальна середня, сімейний стан - одружений, має малолітнього сина, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 близько 08 години 25 хвилин 29.11.2022 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «BMW 5201», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку м. Ямпіль автодорогою сполученням «Ямпіль - Велика Кісниця», неподалік м. Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області, не врахував дорожню обстановку, а саме наявності заокруглення вліво по напрямку руху транспортного засобу, не вибрав безпечної швидкості руху, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при зміні напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод для руху або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на праве узбіччя автошляху, внаслідок чого втратив змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, що призвело до його виїзду у кювет, з подальшим наїздом автомобілем на дерево. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «BMW 5201», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_9 від отриманих травм помер в автомобілі швидкої допомоги під час транспортування до медичного закладу та відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 27.01.2023 №35 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми (переломів склепіння та основи черепа справа, крововилива в м`які тканини голови в тім`яно-скроневій ділянці справа, множинних саден в ділянці чола, правої та лівої щоки, підборіддя, у верхній третині шиї справа), закритої тупої травми грудної клітки (перелому правої ключиці, перелому ребер по передньо-підмишковій лінії справа, саден в ділянці правого плечового суглобу, синця в ділянці грудної клітки справа, закритої тупої травми живота (множинних розривів печінки, гемоперитенеуму в кількості 2500 мл.), саден по передній поверхні правої гомілки. Смерть ОСОБА_9 настала від вище вказаної сполучної травми тіла, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у причинному зв`язку зі смертю. При судово-медичній експертизі крові трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,8 %, що відповідає сильному алкогольному сп`янінню. Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи від 23.01.2023 №СЕ-19/102-23/1330-ІТ в діях водія автомобіля «BMW 5201", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху. Таким чином, ОСОБА_7 за вищевикладених обставин порушив вимоги п.2.9 а), 12.1, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими: 1) п. 2.9 Водієві забороняється: а) «керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»; 2) п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним». Порушення ОСОБА_7 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху перебуває у причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - настанням смерті ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєному визнав і пояснив, що 28.11.2022 він разом із ОСОБА_10 відпочивали в гостях, потім поїхали до ОСОБА_11 , пізніше до свого знайомого в с. Добрянка Могилів-Подільського району Вінницької області, де вживали спиртні напої. Вказав, що ОСОБА_12 був у стані сп`яніння, тому попросив його, аби він сів за кермо. Пояснив, що 29.11.2022 близько 08 години вони поверталися із с.Добрянка в м.Ямпіль, він - ОСОБА_7 перебував за кермом автомобіля і не впорався із керуванням, внаслідок чого сталася ДТП, в які загинув ОСОБА_9 . Шкодує за вчинене, оскільки потерпілий ОСОБА_9 був його другом та родичем. Зазначив, що сприяв слідству, однак шкоду не мав можливості відшкодувати, згоден понести покарання згідно із законом. В скоєному розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_13 в судове засідання не прибула, про дату час та місце судового розгляду вказаного кримінального провадження була повідомлена у порядку, встановленому ст.ст.111, 112, 134, 135 КПК України.

11.05.2023 за вх..№2995 до суду надійшла заява від представника потерпілої ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_14 про розгляд кримінального провадження без їхньої участі. Заяв, клопотань, відводів не мають. Процесуальні права роз`яснені та зрозумілі. Суду довіряють.

Судом на підставі ст.325 КПК України ухвалено про проведення судового розгляду кримінального провадження без участі потерпілої ОСОБА_13 та її представника адвоката ОСОБА_14 , які належно повідомлені не прибули на виклик суду, оскільки це не порушує кримінального процесуального законодавства та не перешкоджає здійсненню судового розгляду, судом визнано можливим з`ясувати усі обставини справи під час судового розгляду без участі потерпілої та її представника.

Фактичними даними, отриманими із показань потерпілого ОСОБА_6 встановлено, що йому відомо те, що 29.11.2022 трапилася ДТП, про яку він дізнався коли до нього зателефонували і сказали, що його син знаходиться в лікарні. Про всі події він дізнався від ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також від ОСОБА_11 , який перебував із ОСОБА_9 в автомобілі. Вказав, що ОСОБА_11 розповів йому, що він разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 каталися автомобілем, ОСОБА_7 був за кермом. Його син ОСОБА_9 та ОСОБА_11 сиділи на задньому сидінні. Зазначив, що вказаний автомобіль належить його синові і невістці, який вони купили за кордоном. Також пояснив, що ОСОБА_11 сказав, що вони вживали спиртні напої і ОСОБА_7 був за кермом. В автомобілі постраждала права сторона. Вказав, що його син ОСОБА_9 сидів з правого боку і удар прийшовся в правий бік автомобіля. Зазначив, що у нього немає претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 . Щодо покарання покладається на розгляд суду.

Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_15 встановлено, що він є поліцейським офіцером громади. 28.11.2022 він спільно із ОСОБА_16 заступив на чергування на території Ямпільської громади. 29.11.2022 близько 07 години вони під`їхали до відділення поліції і невідомий чоловік повідомив, що сталося ДТП на автодорозі Ямпіль-Крижопіль. По приїзду на місце ДТП він побачив, що на смузі зустрічного руху стояв автомобіль «BMW 5201", державний номерний знак НОМЕР_1 , передня частина якого була в кюветі. Права частина автомобіля була пошкоджена, а саме переднє праве колесо разом із стойкою знаходилося позаду автомобіля. Дерева лісосмуги біля дороги були пошкоджені, а саме здерта кора, на узбіччі метрів 4 від проїжджої частини асфальтне покриття було мокре, зранку був туман. Вказав, що приблизно о 08 годині вони були на місці ДТП. В тому місці дорога повертала вліво, слідів гальмування він не пам`ятає, були сліди від коліс на узбіччі. Вказав, що в автомобілі були відкриті бокові (ліві задні) двері і багажник. ОСОБА_9 лежав посередині проїжджої частини дороги ногами в бік автомобіля, були присутні ознаки життя, з вух та з носа текла кров, біля нього була калюжа крові. В той час до ОСОБА_9 підбігли ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які почали його підіймати. Тіло неприродно згиналося, що свідчило про чисельні переломи. Вказав, що у ОСОБА_7 були ознаки алкогольного сп`яніння, невиразна мова, хитка хода. Також зазначив, що поруч знаходився автомобіль Форд, біля якого було троє осіб, які повідомили, що викликали невідкладну медичну допомогу. Пояснив, що він вирішив обмежити місце події, забравши звідти ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . Вказав, що він оглянув тіло ОСОБА_9 , одягнув медичні рукавички і виявив в нього крововилив. Приїхала медична допомога у госпіталізувала ОСОБА_9 . Після цього, перебуваючи на місці події ОСОБА_7 йому пояснив, що саме він ( ОСОБА_7 ) їхав за кермом із с. Добрянка Могилів-Подільського району Вінницької області в м. Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області. ОСОБА_11 нічого не говорив і не повідомляв. Пасажири автомобіля Форд пояснили, що вони їхали з с. Цекинівка Могилів-Подільського району Вінницької області в м. Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області, їх обігнав автомобіль BMW на дуже великій швидкості, і коли вони проїхали далі, то побачили, що сталося ДТП і що ОСОБА_7 та ОСОБА_11 несли потерпілого із автомобіля і положили його на дорозі. Вказав, що в той час прибула слідчо-оперативна група і він поїхав в лікарню разом із ОСОБА_16 повезли ОСОБА_7 на проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Пояснив, що в лікарні він зустрів ОСОБА_11 , який повідомив, що протягом ночі до 05 години ранку вони вживали спиртні напої і о 05 годині ОСОБА_9 запропонував поїхати в с. Добрянку Могилів-Подільського району Вінницької області до їх знайомого, де вони вживали спиртні напої. Також ОСОБА_11 пояснив йому, що ОСОБА_9 був дуже в сильному алкогольному сп`янінні і тому за кермо сів ОСОБА_7 . Вказав, що у ОСОБА_11 була або рука зламана, або був забій правої руки. Також пояснив, що права частина автомобіля була дуже пошкоджена. Вказав, що йому відомо (зі слів своїх співробітників), що раніше за участю ОСОБА_7 було ДТП в с. Русава Могилів-Подільського району Вінницької області. В ході патрулювання їм надходила інформація про перебування ОСОБА_7 і ОСОБА_9 в нетверезому стані (в 2019-2020 роках).

Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_16 встановлено, що він працює інспектором сектору реагування патрульної поліції, старшим лейтенантом поліції. Вказав, що 29.11.2022 під час несення служби спільно із ОСОБА_15 , під час чергування під`їхали до відділення поліції вранці, до них підійшов громадянин, який повідомив про ДТП. Вони поїхали на місце ДТП, яка сталася на а/д 51 км. Т-02-02 Могилів-Подільський-Ямпіль-Бершадь-Умань, побачили автомобіль і він одразу включив боді-камеру. Вказав, що посеред проїжджої частини лежав ОСОБА_9 .. Далі знаходилися ОСОБА_7 і ОСОБА_11 , за метрів 15 знаходився автомобіль. Пояснив, що ОСОБА_7 і ОСОБА_11 мали ознаки алкогольного сп`яніння. Зазначив, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 їхали в сторону м. Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області із с. Добрянка Могилів-Подільського району Вінницької області. Пояснювали йому, що ОСОБА_7 не справлявся із кернуванням. Вказав, що була викликана швидка. ОСОБА_9 було доставлено до лікарні. На огляд відвезли ОСОБА_7 і ОСОБА_11 . Також зазначив, що у ОСОБА_7 та ОСОБА_11 були садини. Свідок дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_15 .

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджена дослідженими судом доказами, а саме фактичними даними, які містяться:

- у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000602 від 29.11.2022, з якого встановлено, що близько 08 години 26 хвилин 29.11.2022, водій ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «BMW 520I» державний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням Ямпіль-Велика Кісниця, неподалік м. Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області, не впорався з керуванням та здійснив виїзд за межі проїжджої частини з подальшим наїздом на дерево. Внаслідок ДТП пасажир ОСОБА_9 помер в автомобілі швидкої допомоги під час транспортування до медичного закладу;

- у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної події, план-схемі, ілюстративній таблиці від 29.11.2022, з яких встановлено, що автомобіль «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 розташований частково в межах проїжджої частини в напрямку м. Ямпіль таким чином, що відстань від його лівих переднього та заднього коліс становить 0,1 м. та 1,6 м. відповідно. Відстань від правого заднього колеса до відокремленого правого переднього колеса становить 15,3 м. В ході огляду транспортного засобу було виявлено та вилучено фрагмент подушки безпеки водія, переднього пасажира, змиви РБК з передньої панелі автомобіля та задньої частини водійського сидіння, сторони заднього лівого пасажира. Локалізація пошкоджень на автомобілі припадає на правий габарит транспортного засобу по всій площині у вигляді тотального пошкодження кузовних деталей;

- у висновку експерта №35, який розпочатий 30.11.2022, закінчений 27.01.2023 встановлено, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: Сполучна травма тіла: Відкрита черепно-мозкова травма (переломи склепіння та основи черепа справа. Крововилив в м`які тканини голови в тьмяно-скроневій ділянці справа. Множинні садна в ділянці чола, правої та лівої щоки, підборіддя, у верхній третині шиї справа). Закрита тупа травма грудної клітки (перелом правої ключиці, переломи ребер з П-Х, по передньо-підмишковій лінії справа, садна в ділянці правого плечового суглобу, синець в ділянці грудної клітки справа). Закрита тупа травма живота (множинні розриви печінки, гемоперітонеум в кількості 2500мл.). Садно по передній поверхні правої гомілки. Тілесні ушкодження у трупа ОСОБА_9 у вигляді сполучної травми тіла: Відкритої черепно-мозкової травми (переломів склепіння та основи черепа справа. Крововилива в м`які тканин голови в тьмяно-скроневій ділянці справа. Множинних саден в ділянці чола, правої та лівої щоки, підборіддя, верхньої третини шиї справа). Закритої тупої травми грудної клітки (перелому правої ключиці, переломів ребер з П-Х, по передньо-підмишковій лінії справа, саден в ділянці правого плечового суглобу, синця в ділянці грудної клітки справа). Закритої тупої травми живота (множинних розривів печінки, гемоперітонеуму в кількості 2500мл.). Садна по передній поверхні правої гомілки, які могли виникнути від дії тупого/их, твердого/их предмета/ів, можливо 29.11.2022 і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечні для життя на момент їх виникнення. (Наказ №6 від 17.01.1995 «Правила оцінки ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.1.3). Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від сполучної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми (переломів склепіння та основи черепа справа. Крововилива в м`які тканин голови в тьмяно-скроневій ділянці справа. Множинних саден в ділянці чола, правої та лівої щоки, підборіддя, верхньої третини шиї справа). Закритої тупої травми грудної клітки (перелому правої ключиці, переломів ребер з П-Х, по передньо-підмишковій лінії справа, саден в ділянці правого плечового суглобу, синця в ділянці грудної клітки справа). Закритої тупої травми живота (множинних розривів печінки, гемоперітонеуму в кількості 2500мл.). Садна по передній поверхні правої гомілки). Між даними тілесними ушкодженнями, які вказані в п.1 вказаного висновку та настанням смерті ОСОБА_9 є причинний зв`язок. При судово-медичній експертизі крові трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт у концентрації 2,8 о/оо, що згідно орієнтовної таблиці відповідає сильному алкогольному сп`янінню, відносно живих осіб. Наявність метилового спирту, а також пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів не виявлено. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено ознаки захворювання на гепатоз. Між даним захворюванням і настанням смерті ОСОБА_9 причинного зв`язку немає;

- у висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.11.2022, складеному о 09 годині 35 хвилин, з якого встановлено, що ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат 1,49 відсотки середнього ступеня;

- у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 29.11.2022, з якого встановлено, що ОСОБА_7 ознайомившись із підставами затримання та права і обов`язками затриманого, пояснив, що із затриманням не згідний так як бажає активно сприяти розкриттю злочину, ухилятись від слідства та суду на меті не має, зобов`язується на першу вимогу прибувати до правоохоронних органів та суду. Під час обшуку було виявлено та вилучено водійське посвідчення № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 ;

- у висновку експерта №2642, який розпочатий 01.12.2022, закінчений 09.12.2022 з якого встановлено, що при судово-медичній експертизі крові ОСОБА_7 , мето доном газово-рідинної хроматографії, виявлено етиловий спирт у концентрації 2,7 %. Наявність метилового спирту, а також пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів не виявлено. Наявність у крові похідних барбітурової кислоти, алкалоїдів групи опію, похідних 1,4-бензодізепіну, фенотіазіну та фенілалкіламіну, а також тетрагідроканабінолу не виявлено;

- у висновку експерта №СЕ-19/102-22/18060-ІТ від 30.12.2022, з якого встановлено, що на момент експертного огляду робоча гальмівна система, рульове керування, ходова частина автомобіля «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться в технічно несправному та непрацездатному стані, через несправності вказані в дослідницькій частині. У деталях та вузлах робочої гальмівної системи, рульового керування, ходової частини автомобіля «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б могли виникнути до ДТП не виявлено. Зазначені несправності виникли в процесі розвитку дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки під час експертного огляду у вузлах та агрегатах рульового керування, робочої гальмівної системи, ходової частини автомобіля «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 наявних несправностей, які б могли впливати на можливий нескерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено, тому вирішення питання: «Якщо дані технічні несправності наявні, то чи є вони наслідком конструктивних недоліків системи або порушення правил експлуатації транспортним засобом?» втрачає технічний зміст і не досліджувалось;

- у висновку експерта №СЕ-19/102-22/18061-АВ від 30.12.2022, з якого встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 станом на дату оцінки, а саме 29.11.2022 могла становити 1684873 гривні 73 копійки. Сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 , станом на дату оцінки, а саме 29.11.2022 могла становити 298740 гривень 94 копійки;

- у висновку експерта №СЕ-19/102-22/18479-БД від 26.01.2023, з якого встановлено, що в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_7 (об`єкт №1.1), ОСОБА_11 (об`єкт №2.1), ОСОБА_9 (об`єкт №3.1), які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта). На поверхні двох вирізок зі слідами РБК з подушок безпеки водія (об`єкти №№ 4.1, 4.2, 4.3) та пасажира (об`єкти №№ 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 5.5), змиву речовини бурого кольору з задньої сторони водійського сидіння (об`єкт №6.1), змиву речовини бурого кольору на поверхні передньої панелі салону автомобіля (об`єкт №7.1) виявлені сліди крові людини та клітини з ядрами. На поверхні двох вирізок зі слідами РБК з подушок безпеки водія (об`єкт №4.4) та пасажира (об`єкт №5.6) виявлені клітини з ядрами, слідів крові людини не виявлено. В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на поверхні двох вирізок зі слідами РБК з подушок безпеки водія (об`єкти №№ 4.1, 4.2, 4.3) та пасажира (об`єкти №№ 5.1, 5.2, 5.3, 5.4,.5.5), змиву речовини бурого кольору з задньої частини водійського сидіння (об`єкт №6.1), змиву речовини бурого кольору на поверхні передньої панелі салону автомобіля (об`єкт №7.1), які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта). Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на поверхні двох вирізок зі слідами РБК з подушок безпеки водія (об`єкт №4.4) та пасажира (об`єкт №5.6) не встановлені. Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на поверхні двох вирізок зі слідами РБК з подушок безпеки водія (об`єкти №№4.1, 4.2, 4.3) та пасажира (об`єкт №5.4), змиву речовини бурого кольору на поверхні передньої панелі салону автомобіля (об`єкт №7.1) збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 (об`єкт №1.1) і не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_11 (об`єкт №2.1), ОСОБА_9 (об`єкт №3.1). Ймовірність випадкового збуті генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_7 (об`єкт №1.1) та в об`єктах №№ 4.1, 4.2, 4.3, 5.4, 7.1 складає 1,68695х10-30. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ні ж у 1 з 593 октильйонів (5,93х10-29) осіб. Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_11 , ОСОБА_9 виключається. Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на поверхні зі слідами РБК з подушки безпеки пасажира (об`єкти №№5.1, 5.2, 5.3, 5.5) збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 (об`єкт №2.1) і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_7 (об`єкт №1.1), ОСОБА_9 (об`єкт «3.1). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлений у зразку крові ОСОБА_11 (об`єкт №2.1) та в об`єктах №№ 5.1, 5.2, 5.3, 5.5 складає 2,59066х10-36. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше ніж у 1 з 386 децильйонів (3,86х10-35). Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_7 , ОСОБА_9 виключається. Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на поверхні змиву речовини бурого кольору з задньої сторони водійського сидіння (об`єкт №6.1) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (об`єкт №3.1) та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 (об`єкт №1.1), ОСОБА_11 (об`єкт №2.1). Ймовірність випадкового збуті генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_9 (об`єкт №3.1) та в об`єкті № 6.1 складає 16,56429х10-34. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ні ж у 1 з 1,52 децильйонів (1,52х10-33) осіб. Походження вищевказаного сліду від ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , виключається;

- у висновку експерта №СЕ-19/102-22/1330-ІТ від 23.01.2023, з якого встановлено, що в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.1 ПДР, зміст яких викладений в дослідницькій частині. В ситуації, яка склалася, при вказаних в постанові про призначення експертизи комплексі технічних величин, з технічної точки зору можливість попередження виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди у водія автомобіля «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 забезпечувалась відповідністю його дій вимогам п. 12.1 ПДР, при умові постійного контролю за рухом цього автомобіля. В ситуації, яка склалася, при вказаних в постанові про призначення експертизи комплексі технічних величин, в діях водія автомобіля «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 з технічної точки зору, вбачається невідповідність вимогам п. 12. ПДР, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Досліджені письмові докази відповідають вимогам ст.ст.85, 86 КПК України, є належними та допустимими. Фактичні дані, які містяться у цих доказах не суперечать між собою та фактичним даним, отриманим із показань обвинуваченого, потерпілого та свідків. Відсутні підстави, передбачені ст.87 КПК України, для визнання доказів недопустимими.

Усі досліджені докази у їх сукупності повністю доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні ним вказаного суспільно-небезпечного та кримінально-каранного діяння.

Оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, доведеною, а його дії кваліфікує за ч.3 ст.286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху (п.2.9 а), 12.1, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими: 1) п. 2.9 а) Водієві забороняється: а) «керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»; 2) п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним») особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_7 за правилами ст. 65 КК України міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, яким грубо порушено встановлений порядок безпеки дорожнього руху та внаслідок якого настала загибель ОСОБА_9 , яким порушено гарантоване ст.2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.27 Конституції України невід`ємне право кожної людини на життя.

Фактичними даними які містить досудова доповідь, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 . ОСОБА_7 проживає по АДРЕСА_1 в будинку, який належить його батькам. Умови проживання задовільні. Також має власну квартиру в м. Вінниця. Має повну загальну середню освіту, закінчив Ямпільську ЗОШ, більше ніде не навчався. Офіційно працював далекобійником, часто возив вантажі за кордон. Матеріальне становище стабільне. Зароблених коштів вистачає на прожиття. Наркотичні речовини не вживає. ОСОБА_7 відносин з особами з антисоціальною поведінкою не підтримує. З друзями та сусідами конфліктних ситуацій не мав. За характером спокійний та врівноважений. З рідних має матір та дві сестри, з якими перебуває у добрих відносинах. ОСОБА_7 в майбутньому планує вступити до лав Збройних Сил України та захищати Україну і виховувати сина.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, що підтверджено даними, які містяться у вимозі УІАП ГУНП у Вінницькій області вих.№9365/24-2022 від 29.11.2022; до адміністративної відповідальності за останніх дванадцять місяців при адміністративній комісії Ямпільської міської ради не притягувався, що підтверджено даними, які містить довідка-характеристика, видана Ямпільською міською радою Могилів-Подільського району Вінницької області вих..№02-12/93 від 23.01.2023; не перебуває під наглядом у лікаря-психіатра і за медичною допомогою не звертався, що підтверджено повідомленням КНП «Ямпільська територіальна лікарня» вих..№2 «П» від 24.01.2023; перебуває під наглядом у лікаря нарколога, що підтверджено повідомленням КНП «Ямпільська територіальна лікарня» вих..№2 від 24.01.2023.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , є щире каяття, що виразилося у критичній оцінці обвинуваченим своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність та активне сприяння розкриттю злочину - добровільне надання обвинуваченим органам досудового розслідування та суду допомоги в з`ясуванні тих обставин вчинення правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття (розповів про час, місце та спосіб вчиненого кримінального правопорушення).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд за правилами ст.50 КК України обирає покарання необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами. Суд враховує ту обставину, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, внаслідок якого настала загибель людини.

Оцінюючи усі докази, суд вважає, що за вказаних обставин обвинувачений ОСОБА_7 є суспільно-небезпечним і може бути виправлений та перевихований лише в умовах ізоляції його від суспільства, а тому є достатні підстави призначити йому міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.

За наведених обставин, суд не має підстав для призначення міри основного покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст.286-1 КК України. Суд визнає достатнім для його виправлення та перевиховання основне покарання у розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст.286-1 КК України - у виді шести років позбавлення волі та з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, додаткове покарання у мінімальному розмірі - позбавлення права керувати транспортними засобами на строк п`ять років. На підставі ч.5 ст.72 КК України суд має підстави зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з розрахунку день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, із 29 листопада 2022 року до дати набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого - тримання під вартою, обраний на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2022 на строк до 27.01.2023, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2023 строк тримання під вартою продовжено до 27.02.2023, ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.02.2023 строк тримання під вартою продовжено до 13.04.2023, ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 06.04.2023 строк тримання під вартою продовжено до 11.06.2023, ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 07.06.2023 строк тримання під вартою продовжено до 04.08.2023.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу стосовно обвинуваченого - тримання під вартою, обраного на підставі ухвали слідчого судді від 01.12.2022, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості вчиненого злочину, за які ОСОБА_7 засуджений до позбавлення волі, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, а тому суд, керуючись правилами ст.315 ч.3 КПК України, до вступу вироку в законну силу, має підстави вказаний запобіжний захід залишити без змін.

Потерпілою ОСОБА_13 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 , ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

В своєму позові потерпіла ОСОБА_13 посилається на те, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 10.09.2021, автомобіль «BMW 5201», державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності належить їй. Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи за №СЕ-19/102-22/18061-АВ - сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «BMW 5201», державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на дату оцінки, а саме 29.11.2022р. могла становити - 298 740 гривень 94 копійки На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 керував автомобілем «BMW 5201», державний номерний знак НОМЕР_1 на відповідній правовій підставі, за наявності документів, визначених п. 2.1. (а,б,ґ) Правил дорожнього руху, а саме: посвідчення водія НОМЕР_4 на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на даний транспортний засіб (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ). Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої загинув ОСОБА_9 була забезпечена на підставі договору про страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», згідно страхового полісу №АР3319319 від 05.08.2022. Таким чином, виходячи з положень пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», автомобіль «BMW 5201», державний номерний знак НОМЕР_1 , є фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу значно перевищує його ринкову вартість, що підтверджують транспортно-товарознавчої експертизи за №СЕ-19/102-22/18061-АВ. ОСОБА_13 посилається на те, що згідно положень ст. 32 Закону, страховик або МТСБУ не відшкодовує: 32.2. шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Системний аналіз вищезазначених положень Закону, забезпечує можливість стверджувати про те, що обов`язок з відшкодування матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «BMW 5201», державний номерний знак НОМЕР_1 в розмірі - 298 740 гривень 94 копійки, покладається на ОСОБА_7 , як на особу, яка його завдала. В частині відшкодування шкоди завданої смертю ОСОБА_9 , потерпіла ОСОБА_13 вказала, що досудовим розслідуванням кримінального провадження встановлено, що в результаті вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини ОСОБА_7 настали непоправні наслідки у вигляді смерті - ОСОБА_9 , що підтверджується висновком судово-медичної експертизи від 27.01.2023 за №35 та свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_5 від 29.11.2022. Зазначила, що вона була дружиною померлого ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_6 від 11.08.2018. Згідно п.4 Полісу №АР3319319 від 05.08.2022, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає - 320 000 гривень. З урахуванням вищевказаних норм права обов`язок з відшкодування матеріальної шкоди пов`язаної зі смертю потерпілого - ОСОБА_9 покладається на ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», згідно страхового полісу №АР3319319 від 05.08.2022 в сумі страхового відшкодування - 320 000 гривень в частині обґрунтування моральної шкоди потерпіла ОСОБА_13 посилається на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , що спричинені грубим порушенням правил дорожнього руху, їй спричинена моральна шкода, що полягає в душевних стражданнях викликаних: втратою рідної людини, а саме чоловіка - ОСОБА_9 ; болем, відчуттям безпорадності, що пов`язане у потребі сторонньої допомоги та завдання клопоту іншим; втратою психологічної упевненості та рівноваги через порушення сталого побуту та життєвих зв`язків. Окрім того, саме через непоправні наслідки у вигляді смерті її чоловіка вона втратила дорогу їй людину, віру у щасливе сімейне життя та побудову родини про яку мріяла. Пережиті нею страждання вплинули та продовжують впливати на її психоемоційний стан, що характеризується переважно пригніченим настроєм, роздратованістю, апатією. Відчуття постійного стресу призвело до виникнення депресії. Вказала, що відчуває постійну напругу та тривогу у зв`язку з конфліктною ситуацією з ОСОБА_7 та необхідністю стягнення завданої ним шкоди саме шляхом судового розгляду. Сума матеріального еквівалента моральної шкоди внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 спричинених грубим порушення ПДР України, оцінює в - 500 000 грн. Вказала, що цієї суми буде достатньою для поновлення її душевного стану та спокою. Просила стягнути з ОСОБА_7 на її користь матеріальні збитки, спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 298 740, 94 гривень. Стягнути з ОСОБА_7 на її користь моральну шкоду у розмірі - 500000 гривень. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» () на її користь шкоду завдану смертю потерпілого у розмірі - 320 000 гривень. Стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_13 понесені нею судові витрати на правову допомогу в сумі 40000 гривень.

Представник цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у порядку, встановленому ст..ст.111, 112, 135, 136 КПК України, проте неявка цього учасника судового провадження не перешкоджає судовому розгляду відповідно до правил, встановлених ст..ст.318-368 КПК України.

25.04.2023 за вх..№2555 представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» подав відзив на позовну заяву ОСОБА_13 . В своєму відзиві посилається на те, що ознайомившись зі змістом позовних вимог ОСОБА_13 , ПрАТ «СК «Євроінс Україна» заперечує проти їх задоволення, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Щодо порушення порядку отримання Цивільним позивачем страхового відшкодування цивільний відповідач посилається на те, що 04.08.2022 між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_9 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу №АР/3319391, відповідно до якого забезпечено транспортний засіб «BMW 520і», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно із відомостями, отриманими з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, 29.11.2022 року на 48 км. + 100 м. автодороги Т-02-02 «Могилів-Подільський-Ямпіль-Бершадь-Умань» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «BMW 520і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , та його пасажира ОСОБА_17 , внаслідок якої останній отримав тілесні ушкодження. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Законом чітко визначено порядок, умови, підстави та порядок виплати страхового відшкодування. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до абз. 3 п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону. - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Таким чином звернення позивача до суду на даний час вважає передчасним. Отже, виключно після отримання Страховиком заяви про страхове відшкодування у нього виникає обов`язок щодо прийняття рішення по страховій справі. Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду є іншим документом за своєю природою у зв`язку із отримання якого у страховика не виникає обов`язку щодо здійснення виплати страхового відшкодування. Зазначив, що цивільний позивач, всупереч встановленому Законом порядку не зверталася до Страховика із повідомленням про ДТП, заявою про страхове відшкодування чи будь-якими іншими документами. Відсутність звернення потерпілої особи до Страховика не зобов`язує останнього проводити його розслідування та приймати рішення про здійснення страхового відшкодування. Щодо обґрунтування вимог ОСОБА_13 про відшкодування страховиком моральної шкоди, представник цивільного відповідача посилається на те, що як вбачається зі змісту цивільного позову та доданих до нього документів, Цивільний позивач є дружиною загиблого ОСОБА_9 . Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що у місячному розмірі з 1 жовтня розмір мінімальної заробітної плати складає 6700 грн. За умови надання Страховику заяви про страхове відшкодування та інших необхідних документів, визначених Законом, Цивільний позивач зможе отримати страхове відшкодування у зв`язку зі смертю свого чоловіка у розмірі: (6 700,00 грн. х 12) / 2 = 40 200,00 грн., де: 6 700,00 грн. - встановлений законом мінімальний розмір заробітної плати на дату страхового випадку; 12 - кількість мінімальних заробітних плат, яка враховується при визначенні страхового відшкодування моральної шкоди; 2 - кількість осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю потерпілого (дружина та батько потерпілого). При цьому, посилання представника цивільного позивача на положення п. 27.2 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, є неприпустимими, оскільки цивільним позивачем не надається доказів її перебування на утриманні у потерпілого ОСОБА_9 , її непрацездатності, відомостей про доходи потерпілого ОСОБА_9 за попередній календарний рік (до ДТП), а також не наводиться тверджень, які б вказували на непрацездатність та необхідність в утриманні цивільного позивача. Просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_13 відмовити повністю.

Обвинувачений, який є цивільним відповідачем ОСОБА_7 , цивільний позов ОСОБА_13 визнав частково. Вказав, що ОСОБА_13 моральна шкода не доведена.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди.

В своєму позові потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що 29 листопада 2022 року приблизно о 08 годині 25хвилин, водій автомобіля «ВМW-5201» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись автодорогою «Ямпіль-Велика Кісниця» неподалік м. Ямпіль проявив неуважність, не впорався з керуванням та здійснив наїзд поза межами проїзної частини на дерево. В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер в кареті швидкої допомоги. Внаслідок вказаної події йому, як батьку померлого, було завдану непоправної моральної шкоди та тяжких глибоких душевних страждань внаслідок загибелі власного сина, що вже жодним чином неможливо виправити. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника (водія) наземних транспортного засобу «ВМW - 5201» д.н.з. НОМЕР_1 була забезпечена полісом №АР3319391 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ «Страхова компанія Євроінс Україна». Страхова сума за полісом №АР3319391 на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 260 000,00 грн. 26 грудня 2022 року він та його дружина ОСОБА_18 , звернулися до ПАТ «Страхова компанія Євроінс Україна» з повідомленням та заявами про виплату страхового відшкодування: моральної шкоди у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, встановлених на дату ДТП (мінімальна заробітна станом на 29.11.2022, становила 6700,00грн.) 12*6700,00грн. - 80 400,00грн., витрат на поховання в розмірі 27 170,00 грн. ОСОБА_18 , померла. Процес врегулювання даної події зі сторони ПАТ «Страхова компанія Євроінс Україна» носив затяжний та суперечливий характер, оскільки неможливо було дізнатися від останнього, жодної інформації, щодо порядку та розміру виплати страхового відшкодування. На не одноразові телефонні та очні звернення до ПАТ «Страхова компанія Євроінс Україна» щодо отримання розрахунку страхового відшкодування, порядку проведення страхового відшкодування будь-який відповідей отримати не вдалося. 16 січня 2023 року ПАТ «Страхова компанія Євроінс Україна» листом повідомив позивача, що останній для виплати страхового відшкодування повинна надати: «кінцевий процесуальний документ з компетентного органу про прийняте рішення в кримінальному провадженні за фактом вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди.» Враховуючи позицію відповідача по справі, а також явне небажання останнього проводити страхове відшкодування, позивачем було прийнято рішення на звернення до суду за захистом порушених прав. Вказав, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, а ні в будь-якому іншому документі не доведено, а ні умисел, а ні грубу необережність пасажира - ОСОБА_9 , а тому позиція відповідача, щодо необхідності надання додаткових документів, які непередбачені профільним Законом, є безпідставна. Щодо обґрунтування моральної шкоди заподіяну смертю зазначив, що відповідно до ст. 27.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку і виплачується рівними частинами. Тобто, спеціальним Законом визначено розмір регламентної виплати. Враховуючи зазначене, визнаючи подію страховою, моральна шкода, яку зобов`язано було сплатити ПАТ «Страхова компанія Євроінс Україна» 12х80 400,00 грн. (мінімальна заробітна плата згідно законодавства на день настання події) = 80 400,00 гривень. Щодо обґрунтування вимог про стягнення витрат на поховання позивач посилається на те, що відповідно до вимог ст. 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до наданих документів позивач поніс витрати на поховання, які становлять 27 170.00грн., та які відповідачем відшкодовані не були, а отже останні також підлягають до стягнення з відповідача. Просив стягнути з ПАТ «Страхова компанія» Євроінс Україна» на його користь 80400 гривень моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи та 27170 гривень витрат на поховання, а також 10000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

25.04.2023 за вх..№2556 представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» подав відзив на позовну заяву ОСОБА_6 . В своєму відзиві посилається на те, що ознайомившись зі змістом позовних вимог, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» заперечує проти їх задоволення, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Щодо порушення порядку отримання цивільним позивачем страхового відшкодування представник цивільного відповідача посилається на те, що 04.08.2022 між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_9 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу №АР/3319391, відповідно до якого забезпечено транспортний засіб «BMW 520і», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно із відомостями, отриманими з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, 29.11.2022 року на 48 км. + 100 м. автодороги Т-02-02 «Могилів-Подільський-Ямпіль-Бершадь-Умань» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «BMW 520і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , та його пасажира ОСОБА_17 , внаслідок якої останній отримав тілесні ушкодження. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Відповідач зазначає, що наразі цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 не настала, оскільки станом на день надання відзиву на позовну заяву відсутнє рішення/постанова/вирок суду про визнання останнього винним у вчиненні вищевказаної ДТП. Таким чином звернення позивача до суду на даний час вважає передчасним. Щодо обґрунтування вимог ОСОБА_6 про відшкодування страховиком моральної шкоди, представник цивільного відповідача посилається на те, що як вбачається зі змісту цивільного позову та доданих до нього документів, цивільний позивач є батьком загиблого ОСОБА_9 . Водночас, іншою потерпілою у кримінальному провадженні є ОСОБА_19 , якою також пред`явлено цивільний позов до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із якого вбачається, що ОСОБА_13 є дружиною загиблого ОСОБА_9 , а отже вони обоє мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у рівних частках. Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що у місячному розмірі з 1 жовтня розмір мінімальної заробітної плати складає 6700 грн. Отже, за умови встановлення судом факту настання цивільно-правової відповідальності ОСОБА_20 , цивільний позивач зможе отримати страхове відшкодування у зв`язку зі смертю свого сина у розмірі: (6 700,00 грн. х 12) / 2 = 40 200,00 грн., де: 6 700,00 грн. - встановлений законом мінімальний розмір заробітної плати на дату страхового випадку; 12 - кількість мінімальних заробітних плат, яка враховується при визначенні страхового відшкодування моральної шкоди; 2 - кількість осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю потерпілого (дружина та батько потерпілого). Загальний розмір страхового відшкодування для ОСОБА_6 з урахуванням понесених витрат на поховання потерпілого може скласти 67 370, 00 грн. Просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити повністю.

17.07.2023 за вх..№4377 цивільний позивач ОСОБА_6 подав письмові пояснення. Зазначив, що у вказаному кримінальному провадженні крім нього потерпілою є ОСОБА_13 (дружина його сина ОСОБА_9 ), яка звернулася із цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_7 та просить стягнути на її користь матеріальну шкоду у сумі 298740 гривень 94 копійки та моральну шкоду у сумі 500000 гривень, а також судові витрати. Вважає, що вимоги потерпілої ОСОБА_13 щодо стягнення на її користь 500000 гривень моральної шкоди нічим не доведено. Обвинувачений ОСОБА_7 визнав частково цивільний позов на суму 100000 гривень та відшкодування вартості пошкодженого автомобіля в сумі 298740 гривень 94 копійки. Вважає, що ОСОБА_13 не може претендувати на відшкодування їй моральної шкоди, оскільки не займалася встановленням пам`ятника ОСОБА_9 , самоусунулася від вшанування його пам`яті, поїхала за кордон одразу після похорону. Зазначив, що ОСОБА_13 не довела наявність в неї моральних чи фізичних страждань чи втрати немайнового характеру, тому вважає, що в задоволенні стягнення на її користь моральної шкоди потрібно відмовити.

Обвинувачений, який є цивільним відповідачем, ОСОБА_7 позов ОСОБА_6 визнав частково, а саме щодо відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_7 , ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає його частково обґрунтованим, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 1 п.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-22/18061-АВ від 30.12.2022, вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 станом на дату оцінки, а саме 29.11.2022 могла становити 1684873 гривні 73 копійки. Сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 , станом на дату оцінки, а саме 29.11.2022 могла становити 298740 гривень 94 копійки. Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого10.09.2021, серії НОМЕР_3 встановлено, що власником автомобіля «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, чорного кольору є ОСОБА_13 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну.

Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_13 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди у сумі 298740 гривень 94 копійки, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди підлягають до задоволення.

Вирішуючи позовну вимогу потерпілої ОСОБА_13 про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» моральної шкоди, завданої смертю потерпілого, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно.

Судом встановлено, що в результаті вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини ОСОБА_7 настали непоправні наслідки у вигляді смерті - ОСОБА_9 , що підтверджується висновком судово-медичної експертизи від 27.01.2023 №35 та свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_5 від 29.11.2022. Позивач - ОСОБА_13 була дружиною померлого ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_6 від 11.08.2018.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст. 27 п.п. 27.1., 27.2., 27.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Із дослідженої судом копії полісу №АР3319391 від 05.08.2022 (а.с. 67 Т.№1) встановлено, що сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю не вказана. Цивільний відповідач ОСОБА_13 не довела, що вона перебувала на утриманні ОСОБА_9 , доказів щодо її непрацездатності і має право на отримання страхового відшкодування (регламентної виплати) у розмірі 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Крім цього, судом встановлено, що крім потерпілої ОСОБА_13 є потерпілий ОСОБА_6 (батько ОСОБА_9 ), який теж має право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю потерпілого.

З урахуванням наведено, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_13 про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» моральної шкоди, завданої смертю потерпілого, підлягають до часткового задоволення, а саме в сумі 40200 гривень, які розраховані у розмірі 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених на день настання страхового випадку (6700 (мінімальна заробітна плата) Х 12 (кількість мін. заробітних плат) / 2 (кількість осіб, які мають право на отримання страх.відшкодування).

Вирішуючи позовну вимогу потерпілої ОСОБА_13 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди у сумі 500000 гривень, суд виходить із наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Потерпіла ОСОБА_13 є особою, яка має право на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яке мало місце 29.11.2022, відповідно до вимог ст.ст.23, 1168 ЦК України. Так, ОСОБА_13 будучи дружиною потерпілого ОСОБА_9 , зазнавши моральних страждань, зумовлених глибокими емоційними переживаннями з приводу втрати чоловіка.

Враховуючи характер і обсяг заподіяних моральних та фізичних страждань ОСОБА_13 у зв`язку зі смертю чоловіка, неможливість відновлення попереднього стану, тяжкість вимушених змін в житті потерпілої, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає частково обґрунтованим заявлений розмір відшкодування моральної шкоди та має підстави стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 моральну шкоду в сумі 150000 гривень.

З урахуванням наведеного, суд має підставу частково задовольнити позовні вимоги у цій частині.

Суд вважає недоведеними обставини, на які цивільний позивач ОСОБА_13 в своєму позові посилається як на підставу позовних вимог про відшкодування витрат на правову допомогу адвоката в сумі 40000 гривень, виходячи із наступного.

Цивільним позивачем не надано достовірних доказів в підтвердження факту сплати ОСОБА_13 на рахунок адвоката сум коштів (платіжного доручення, прибуткового ордеру тощо), не надано доказів про обсяг роботи адвоката щодо надання правової допомоги саме у цій справі позивачу, розміру винагороди та терміну її оплати, не додано витягу із журналу адвокатської діяльності.

З урахуванням наведеного, суд має підстави відмовити у задоволені цієї частини позову.

Вирішуючи позовну вимогу потерпілого ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно.

Судом встановлено, що в результаті вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини ОСОБА_7 настали непоправні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 , що підтверджується висновком судово-медичної експертизи від 27.01.2023 №35 та свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_5 від 29.11.2022. Позивач - ОСОБА_6 був батьком померлого ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_7 від 01.09.2005.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст. 27 п.п. 27.1., 27.2., 27.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Судом встановлено, що цивільний позивач ОСОБА_6 є батьком потерпілого ОСОБА_9 , що підтверджено копією свідоцтва про народження, виданого 01.09.2005 (А.с. 109 Т.№1).

Крім цього, судом встановлено, що крім потерпілого ОСОБА_6 є потерпіла ОСОБА_13 (дружина ОСОБА_9 ), яка теж має право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю потерпілого.

З урахуванням наведено, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» моральної шкоди, завданої смертю потерпілого, підлягають до часткового задоволення, а саме в сумі 40200 гривень, які розраховані у розмірі 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених на день настання страхового випадку (6700 (мінімальна заробітна плата) Х 12 (кількість мін. заробітних плат) / 2 (кількість осіб, які мають право на отримання страх.відшкодування).

Вирішуючи позовну вимогу потерпілого ОСОБА_6 про стягнення витрат на поховання, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Відповідно ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ст.. 27.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Судом встановлено та підтверджується наданим цивільним позивачем ОСОБА_6 письмовим доказом - належно оформленою видатковою накладною №15 від 30.11.2022 (а.с. 115 Т.№1), виданою ФОП ОСОБА_21 (свідоцтво про державну реєстрацію серії НОМЕР_8 , що потерпілим ОСОБА_6 фактично понесені витрати на поховання в сумі 27170 гривень. А тому суд має підстави для стягнення із ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_6 понесені витрати на поховання в сумі 27170 гривень, задовольнивши в цій частині позовні вимоги.

Суд вважає недоведеними обставини, на які цивільний позивач в своєму позові посилається як на підставу позовних вимог про відшкодування витрат на правову допомогу адвоката в сумі 10000 гривень, виходячи із наступного.

Цивільним позивачем не надано достовірних доказів в підтвердження факту сплати ОСОБА_6 на рахунок адвоката сум коштів (платіжного доручення, прибуткового ордеру тощо), не надано доказів про обсяг роботи адвоката щодо надання правової допомоги саме у цій справі позивачу, розміру винагороди та терміну її оплати, не додано витягу із журналу адвокатської діяльності.

З урахуванням наведеного, суд має підстави відмовити у задоволені цієї частини позову.

На підставі ч.2 ст.5 ЦПК України суд відповідно до викладених в позовах вимог вважає ефективними і такими, що не суперечать закону саме такі способи захисту порушених прав цивільних позивачів. Це не виходить за межі заявлених позовних вимог і не порушує вимог ст. 5 ЦПК України.

При вирішенні питання щодо речових доказів - автомобіль «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане 10.09.2021 ТСЦ 0543, суд керується положеннями п.5 ч.9 ст.100 КПК України, і має підстави повернути їх законному володільцю ОСОБА_13 .

При вирішенні питання щодо речового доказу - водійське посвідчення № НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_7 суд керується положеннями п.5 ч.9 ст.100 КПК України, і має підстави повернути його законному володільцю ОСОБА_7 .

При вирішенні питання щодо речових доказів - змив РБК з передньої панелі автомобіля, змив РБК з задньої частини сидіння водія, фрагмент подушки безпеки з місця переднього пасажира, суд керується положеннями п.3 ч.9 ст.100 КПК України і має підстави їх знищити.

При вирішенні питання щодо речового доказу - флеш носій «Kingston» «16GB», серійний номер 97175-Е04.А00LF, на якому збережені відео файли з бодікамер працівників поліції ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області: VID15F- 00000-, VID20F-00-0043,VID20F-00-0044, VID17F-00-0071, VID16F-00-0072, суд керується положеннями п.7. ч.9 ст.100 КПК України і має підстави залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

При вирішенні питання щодо процесуальних витрат у сумі 24987 гривень 33 копійки, пов`язаних із залученням експертів, суд керується положеннями ст.124 КПК України, і має підстави стягнути їх із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

Захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, застосований на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2022, суд відповідно до ч.4 ст.174 КПК України має підстави скасувати.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України і призначити йому покарання у виді шести років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк п`ять років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк основного покарання строк попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, із 29 листопада 2022 року до дати набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2022 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_7 , ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 - 298740 (двісті дев`яносто вісім тисяч сімсот сорок) гривень 94 копійки матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням.

Стягнути із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_13 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути із ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_13 40 200 (сорок тисяч двісті ) гривень шкоди, заподіяної смертю потерпілого.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_13 до ОСОБА_7 , ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути із ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_6 40200 (сорок тисяч двісті) гривень моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого.

Стягнути із ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_6 27170 (двадцять сім тисяч сто сімдесят) гривень матеріальних збитків (витрат на поховання сина).

В задоволенні іншої частини цивільного позову ОСОБА_6 до ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди - відмовити.

Речові докази - автомобіль «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане 10.09.2021 ТСЦ 0543, повернути його законному володільцю - ОСОБА_13 .

Речові докази - змив РБК з передньої панелі автомобіля, змив РБК з задньої частини сидіння водія, змив РБК з передньої панелі автомобіля, змив РБК з задньої частини сидіння водія, фрагмент подушки безпеки з місця переднього пасажира - знищити.

Речовий доказ - флеш носій «Kingston» «16GB», серійний номер 97175-Е04.А00LF, на якому збережені відео файли з бодікамер працівників поліції ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області: VID15F-00000-,VID20F-00-0043,VID20F-00-0044, VID17F-00-0071, VID16F-00-0072, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави 24987 гривень 33 копійки процесуальних витрат на залучення експертів (висновки експертів №СЕ-19/102-22/18060-ІТ від 30.12.2022; №СЕ-19/102-22/18061-АВ від 30.12.2022; №СЕ-19/102-22/18479-БД від 26.01.2023; №СЕ-19/102-23/1330-ІТ від 23.01.2023).

Захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, застосований на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2022 - скасувати.

Згідно зі ст.ст.376, 392, 393, 394, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_1