Справа № 953/4422/23
н/п 1-кс/953/4190/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого ВРЗуСТ слідчого управління ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 погодженене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000411 від 17.04.2023 про застосування запобіжного заходу у виді особисного зобов`язання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці Новий Донбас Добропільського району Донецької області, громадянці України, не працюючій, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженої, маючої на утримання неповнолітню дитину 2015 року народження, раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_4 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2023 року до суду надійшло клопотання слідчого ВРЗуСТ слідчого управління ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 погодженене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000411 від 17.04.2023 про застосування запобіжного заходу у виді особисного зобов`язання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 17.04.2023, приблизно о 13.20, ОСОБА_5 керувала автомобілем «ЗАЗ SENS» р.н.: НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , та рухалася по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський», тобто на кільцевій автодорозі м. Харкова, в напрямку від м. Слов`янськ до м. Полтава.

Під час руху по вказаній автодорозі, а саме поблизу будинку, розташованого за адресою: м. Харків, Київський район, вул. Кільцева дорога, 10, водій ОСОБА_5 , діючи необережно, грубо порушила вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), згідно з якими:

- п. 12.1 ПДР України «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

обрала таку швидкість руху і такі прийоми керування, при яких втратила контроль над керуванням автомобіля «ЗАЗ SENS» р.н.: НОМЕР_1 , та допустила виїзд автомобіля за межі проїзної частини дороги з подальшим наїздом на перешкоду у вигляді відбійника, внаслідок чого пасажиру автомобіля ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження від яких вона загинула на місці події.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи 10-12/886-С/23 від 31.05.2023, причиною смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стала множинна травма із залученням кількох ділянок тіла, з ушкодженнями внутрішніх органів, та кісток скелету, що супроводжувалась масивною крововтратою, яка спричинена внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/9708-ІТ від 23.05.2023, дії водія автомобіля «ЗАЗ SENS» р.н.: НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 .

Вказане правопорушення 17.04.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000411 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

07 червня 2023 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Правова кваліфікація дій підозрюваної ОСОБА_5 - ч. 2 ст. 286 КК України, тобто підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_7 .

Причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими обґрунтовується пред`явлена підозра, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 17.04.2023, в якому зафіксовано слідову інформацію на місці пригоди, механічні пошкодження на автомобілі «ЗАЗ SENS» р.н.: НОМЕР_1 , оглянуто труп потерпілої ОСОБА_7 ; висновком судово-медичної експертизи № 10-12/886-С/23 від 31.05.2023, згідно якого встановлено причину смерті ОСОБА_7 , наявні на її тілі тілесні ушкодження та причинний зв`язок між їх виникненням у зв`язку з ДТП; висновком судово-медичної експертизи № 12-14/229-А/23 від 2.05.2023, згідно якого встановлено наявні тілесні ушкодження у підозрюваної ОСОБА_5 , їх ступінь тяжкості та відсутність в її крові алкоголю; показаннями свідка ОСОБА_8 від 26.04.2023, який пояснив, що 17.04.2023, приблизно о 13.20, він їхав в якості пасажира в автомобілі «ЗАЗ SENS», яким керувала його мати ОСОБА_5 . Під час руху їх автомобіль почало заносити і мати ОСОБА_5 не впоралась з його керуванням, після чого допустила виїзд автомобіля за межі дороги з подальшим наїздом на відбійник. Внаслідок ДТП, його бабуся ОСОБА_7 , яка була також пасажиром автомобіля, загинула на місці пригоди; показанняим свідка ОСОБА_9 від 28.04.2023, який пояснив, що 17.04.2023, близько 13.20, він рухався на автомобілі «Ніссан» по кільцевій автодорозі м. Харкова. Попереду нього, в попутному напрямку, їхав автомобіль «ЗАЗ SENS». Під час руху, водій автомобіля «ЗАЗ SENS» виїхав правими колесами на праве узбіччя, яке було вкрите гравієм. Після чого, автомобіль «ЗАЗ SENS» почало заносити і його водій не впорався з керуванням, після чого автомобіль виїхав вліво за межі дороги з подальшим наїздом на відбійник. За кермом автомобіля перебувала раніше не знайома йому жінка, а з нею було ще три пасажира, одна з яких внаслідок ДТП загинула; показаннями свідка ОСОБА_10 від 28.04.2023, який пояснив, що 17.04.2023, близько 13.20, він рухався в якості пасажира на автомобілі «Ніссан» по кільцевій автодорозі м. Харкова. Попереду них, в попутному напрямку, їхав автомобіль «ЗАЗ SENS». Під час руху, водій автомобіля «ЗАЗ SENS» частково виїхав на праве узбіччя, яке було вкрите гравієм. Після чого, автомобіль «ЗАЗ SENS» почало заносити і його водій не впорався з керуванням, внаслідок чого автомобіль виїхав вліво за межі дороги з подальшим наїздом на відбійник. За кермом автомобіля перебувала раніше не знайома йому жінка, а з нею було ще три пасажира, один з яких внаслідок ДТП загинув; протоколом слідчого експерименту від 05.05.2023, проведеного за участі свідка ОСОБА_9 , який на місці пригоди показав механізм ДТП; протоколом слідчого експерименту від 05.05.2023, проведеного за участі свідка ОСОБА_8 , який на місці пригоди показав механізм ДТП; висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/9708-ІТ від 23.05.2023, згідно якого в діях водія ОСОБА_5 встановлено невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

На даний час у органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, є підстави вважати, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Маючи можливість вільного пересування та контактів, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання її винною, ОСОБА_5 може вчинити дії направлені на переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності або умисного затягування строків розгляду кримінального провадження, тобто наявні ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі зазначеного наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який є найменш обтяжливим заходом забезпечення кимінального провадження та необхідний для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Прокурор, слідчий в судовому засіданні підтримали зазначене клопотання в повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрювана у судовому засіданні причетність до скоєного визнала, не заперечувала щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у виді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи з наданих стороною обвинувачення документів слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Щодо наявності ризиків.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування таких ризиків: ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

ОСОБА_5 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення і наступного покарання передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України може ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Таким чином, тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами, дають підстави стверджувати про наявність ризику того, що підозрювана у разі незастосування до неї запобіжного заходу та відсутності контролю за її процесуальною поведінкою з боку органу досудового розслідування, під загрозою настання кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Оскільки стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри та існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 характеру та обставин справи, особи підозрюваної дійшов висновку про необхідність застосування до останньої запобіжного заходу, що сприятиме виконанню нею процесуальних обов`язків та забезпечить можливість контролю за її поведінкою з боку органу досудового розслідування та суду з метою досягнення мети кримінального провадження.

Особисте зобов`язання є найменш обтяжливим запобіжним заходом із передбачених законом, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є цілком законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу

У клопотанні слідчий посилається на необхідність покладення на підозрювану таких обов`язків, що визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризиків, які були обґрунтовані раніше та ефективності здійснення кримінального провадження.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Беручи до уваги вищевикладене, стороною обвинувачення доведено необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та покладення на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193-194, 196, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 07 серпня 2023 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця реєстрації/проживання та роботи;

Зазначені обов`язки діють два місяці, тобто до 07 серпня 2023 року.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на неї цією ухвалою обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1