Справа № 215/5511/15-к
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000461 від 30.08.2015 р. за ст. 286 ч. 2 КК України, у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, освіта середня-спеціальна, працюючого «ПрАТ «КЗРК» шахта «Тернівська» ГРОС, не одруженого, маючого неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

учасника бойових дій,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2015 р., близько 18-00, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «Москвич 2140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині дороги вул. Салавата Юлаєва зі сторони вул. 23 Лютого в напрямку вул. Кам`яна в Тернівському районі міста Кривого Рогу. В цей же час, по проїзній частині дороги вул. Салавата Юлаєва з боку вул. Кам`яна в напрямку вул. 23 Лютого в м. Кривому Розі, тобто у зустрічному напрямку для водія ОСОБА_4 , рухався мотоцикл «ІЖ 611401» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 ..

Продовжуючи рухатися у вказаному напрямку та наближаючись до правого заокруглення дороги, водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, на відстані 700 метрів за будинком № 3 по вул. Новосибірська в Тернівському районі м. Кривого Рогу, допустив виїзд керованого ним автомобіля на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з мотоциклом «ІЖ 611401» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .. В результаті цього, ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: розлогого, розчавленого переломо-вивиху верхньої третини обох кісток лівої гомілки з ушкодженням судино-нервового пучку, що призвело до ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні нижньої третини лівого стегна, синця правої лобної ділянки, що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Ці дії ОСОБА_4 , орган досудового розслідування та суд кваліфікує за ст. 286 ч. 2 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений свою винуватість визнав повністю, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення, його показання відповідають фактичним обставинам справи.

Учасники судового процесу не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів, в тому числі шляхом допиту потерпілого та свідків відносно фактичних обставин справи, що ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорював фактичні обставини справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Судом роз`яснено учасникам процесу вимоги ст. 349 ч. 3 КПК України, про те, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченого.

Згідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, які, згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає його щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Передбаченою ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд вважає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_4 працює, характеризується позитивно, має неповнолітню дитину, учасник бойових дій.

Із урахуванням викладеного, положень ст. 50 КК України, суд призначає обвинуваченому покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень, ближче до мінімального розміру покарання, та з застосуванням ст. 75 КК України.

Заявлений в порядку ст. 128 КПК України, ОСОБА_6 цивільний позов до ОСОБА_4 підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки полягає при наявності лише 3 підстав для виникнення відповідальності: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Тобто, особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки відповідає й за випадкове її завдання (без вини).

Суд вважає доведеним завдання потерпілому як матеріальної так і моральної шкоди.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на час ДТП, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, що діяла на час ДТП, учасники бойових дій, та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

ОСОБА_4 є учасником бойових дій.

Таким чином, матеріальну шкоду спричинену ОСОБА_6 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, повинно відшкодовувати Моторне (транспортне) страхове бюро України, що прямо передбачено законодавством України.

У зв`язку із ДТП, були понесені витрати на лікування, вартість якого становить 2521,50 грн., що підтверджується відповідними чеками.

Крім того, згідно виписного епікризу, ОСОБА_6 потребує протезування. Середня вартість протезу 100000 грн.. А отже сума прямої матеріальної шкоди, яка заподіяна потерпілому в результаті ДТП, складає 102521,50 грн..

Страховий ліміт, що може відшкодувати Моторне (транспортне) бюро України, в даному випадку становить 100000 грн.. Решту, в сумі 2521,50 грн., повинен відшкодувати обвинувачений ОСОБА_4 , як і відповідно завдану потерпілому моральну шкоду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 23 ЦК України, зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» також закріплено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Тому, при визначені розміру відшкодування моральної шкоди, відповідно до ст. 23 ЦК України, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що відшкодування моральної шкоди позивачу у розмірі 150000 грн. є обґрунтованим та справедливим.

Але, стягненню підлягає різниця між сумою відшкодування моральної шкоди, визначеною судом у 150000 грн. та сумою, що була добровільно сплачена обвинуваченим потерпілому у розмірі 24000 грн., яка складає 126000 грн..

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ст. 286 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.

Згідно ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, зобов`язавши його періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання, без погодження з ним не виїжджати за межі України.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_6 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) - 2521 грн. 50 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 126000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 128521 грн. 50 коп..

Речові докази: - автомобіль «Москвич 2140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається у ОСОБА_4 , залишити йому ж;

- мотоцикл «ІЖ 611401» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом «Кнотт 924-5014» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який переданий на зберігання ОСОБА_7 , передати ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у сумі 1228 грн. 80 коп., за проведення авто-технічної експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ: