Справа № 306/1243/19
Провадження № 11-кп/4806/544/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

14.09.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу, яку подав засуджений ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні повторного клопотання засудженого вироком Свалявського районного суду від 16.12.2021 ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за ч. ч. 1, 2 ст. 289 КК України та залучення захисника.

Не погоджуючись із ухвалою, засуджений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність, просить скасувати ухвалу від 18.08.2023, а матеріали кримінального провадження повернути до суду першої інстанції, зобов`язавши надати їх для ознайомлення за участі захисника.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_2 необхідно відмовити з таких підстав.

Так, згідно зі ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частинами 1, 2 статті 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Положення частини другої статті 392 щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті. Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зазначені норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Як убачається з матеріалів судового провадження, у провадженні Свалявського районного суду Закарпатської області перебувало кримінальне провадження щодо обвинуваченого за ч. ч. 1, 2 ст. 289 КК України ОСОБА_2 , за результатами розгляду якого ОСОБА_2 засуджений із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

З матеріалів кримінального провадження також убачається, що засуджений ОСОБА_2 неодноразово звертався до суду першої інстанції із клопотаннями про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, проте відмовлявся від ознайомлення, у тому числі і за участю захисника, призначеного його Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області.

У зв`язку з наведеним, оскаржуваною ухвалою від 18.08.2023 відмовлено в задоволенні повторного клопотання засудженого ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та залучення захисника.

При цьому, жодними нормами КПК України, у тому числі і ст. 392 КПК України не передбачено можливості апеляційного оскарження судового рішення ухвали про відмову в задоволенні клопотання про ознайомлення засудженого з матеріалами кримінального провадження та залучення захисника.

Вищенаведене свідчить про те, що ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та залучення захисника, відповідно до положень ч. 2 ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає.

Наведене вище також свідчить про те, що засудженим ОСОБА_2 оскаржено ухвалу суду, яка не підлягає оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Приписами ст. 537, 539 КПК України також не передбачено вирішення питань пов`язаних із оскарженням ухвал суду про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та залучення захисника.

Беручи до уваги те, що засуджений ОСОБА_2 апеляційну скаргу подав на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, з огляду на положення частини 4 статті 399 КПК України, апеляційний суд доходить висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою, яку подав засуджений ОСОБА_2 , апеляційний суд бере до уваги те, що в Рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року в справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, яку подав засуджений ОСОБА_2 , на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні повторного клопотання засудженого вироком Свалявського районного суду від 16.12.2021 ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за ч. ч. 1, 2 ст. 289 КК України та залучення захисника.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати засудженому ОСОБА_2 як особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_2 , - у той самий строк із моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя Іван СТАН