ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1575/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002299, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

Захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_4 подано клопотання, підтримане обвинуваченим, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, а також зменшення розміру застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що на утримані ОСОБА_5 є неповнолітня дитина, ОСОБА_6 , який за станом здоров`я є інвалідом. Станом на сьогодні, мати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 потребує термінової госпіталізації та перебування на стаціонарному лікуванні у медичному закладі.

03.07.2023 року ОСОБА_8 було виписано направлення на госпіталізацію, але у зв`язку із тим, що інші родичі у дитини відсутні, батько дитини тримається під вартою, а залишити без нагляду неповнолітню дитину вона не має права, ОСОБА_8 позбавлена можливості отримати належну медичну допомогу та пройти стаціонарне лікування у медичному закладі, станом на сьогодні її стан здоров`я погіршується. Також просили врахувати тривалий строк тримання ОСОБА_5 під вартою (з 01.04.2023) та необхідність догляду за неповнолітньою дитиною-інвалідом. Крім того звертали увагу, що визначений розмір застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму, що відповідає 805 200,00 грн. є непомірним для ОСОБА_5 , при цьому останній позбавлений можливості отримувати дохід від господарської діяльності та не має можливості утримувати дитину. Також, з часу інкримінованих подій - 2020 рік, жодних обставин, що обумовлюють наявність ризиків, у кримінальному провадженні, не здобуто.

Прокурор категорично заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, зазначивши про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів та реальність існування встановлених ризиків.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винності обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, в даному конкретному випадку суд вважає підозру відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів небезпідставною, оскільки кримінальне провадження направлено до суду з обвинувальним актом. При цьому обґрунтованість обвинувачення перевірятиметься судом, який здійснює судовий розгляд, шляхом оцінки наданих сторонами кримінального провадження та потерпілим доказів при прийнятті відповідного процесуального рішення.

Так, суд враховує практику Європейського суду з захисту прав людини, а саме те, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку, і тому оцінка такого ризику проводиться з посиланням на ряд інших факторів. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки із суспільством.

Також, суд приймає до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

При цьому, приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень в сукупності з даними, що характеризують особу останнього, а саме вік та стан здоров`я, з огляду на ступінь тяжкості правопорушень та вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання обвинуваченого винуватим, суд приходить до висновку про те, що наведені обставини істотно збільшують ризик втечі. Крім того, обсяг проведених судом процесуальних дій під час судового розгляду у кримінальному провадженні та їх результати не зменшують ризик переховування.

Також, з огляду на те, що Старосамборським районним судом Львівської області 10.05.2022 за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, 70 КК України ОСОБА_5 засуджений до штрафу в розмірі 11050 гривень; Ужгородським міським судом Закарпатської області 11.05.2022 за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 70 КК України ОСОБА_9 засуджено до штрафу в розмірі 13600 гривень; 26.09.2022 Солом`янською окружною прокуратурою міста Києва скеровано до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 358 КК України, суд вважає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є реальним.

Крім того, обвинувачений неодружений, при цьому відомостей щодо неможливості здійснення догляду за сином під час лікування матері з боку інших осіб, у тому числі компетентних осіб з боку держави, до суду не подані.

При цьому дійсних гарантій явки до суду обвинуваченого немає.

Суд погоджується з твердженням сторони захисту про те, що з плином часу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дещо знижуються, проте, на думку суду, наведені ризики продовжують існувати, є реальними, і тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним у справі ризикам з урахуванням обставин справи та даних щодо особи обвинуваченого, а також забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Таким чином, суд приходить до висновку, що докази, які би свідчили про те, що на даний час змінилися обставини, які були підставами для застосування обвинуваченому найбільш суворого виду запобіжного заходу і продовження строку його дії або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені судом раніше, стороною захисту не надані.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість підстав для застосування запобіжного заходу, виконуючи функцію суворого судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд прийшов до висновку, що за наведених обставин підстав для задоволення клопотань сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу немає.

Щодо непомірного розміру застави, визначеного ОСОБА_5 , то з врахуванням того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні зокрема особливо тяжкого корисливого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, кількість злочинів епізодів, об`єктом яких є різноманітний спектр суспільних відносин, що охороняються кримінальним законом, суд вважає, що саме визначений розмір застави може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та виконання ним процесуальних обов`язків.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт на певний період доби або зміну розміру застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий: