Провадження № 1-в/127/192/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_3 за вироком Вінницького апеляційного суду від 06.08.2021,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)»: ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_3 за вироком Вінницького апеляційного суду від 06.08.2021.

Вказане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 відбув 2/3 строку призначеного покарання та своє поведінкою і ставленням до праці за період відбування покарання довів своє виправлення.

Представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив суд його задовольнити з мотивів викладених у клопотанні.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання установи, зазначив, що ОСОБА_3 не завжди намагався довести своє виправлення та не працював протягом всього часу відбування покарання, крім того, ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та був звільнений по амністії, а тому вважає вказане клопотання передчасним та просив суд відмовити у задоволені клопотання.

Засуджений ОСОБА_3 надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив суд проводити розгляд клопотання у його відсутність та клопотання задовольнити.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України слідує, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

На даний час ОСОБА_3 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області в Державній установі «Вінницька виправа колонія (№ 86)».

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.04.2021 за ч. 2 ст. 186, ст. 75, ст. 76 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки. 06.08.2021 Вінницьким апеляційним судом вказаний вирок скасовано в частині призначення покарання та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

З матеріалів особової справи ОСОБА_3 вбачається, що останній прибув в Державну установу «Вінницька виправна колонія (№ 86)» 15.04.2022 із Державної установи «Селидівська виправна колонія (№ 82)», де працевлаштований не був, залучався до робі із благоустрою установи. Адміністрацією установи був заохочений 1 раз, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

За період відбування покарання у Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)» характеризується позитивно, має 3 заохочення працевлаштований у виробничій майстерні установи. Вимог режиму відбування покарання не порушував. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в порядку. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується.

Приймає участь в заходах виховного характеру. Проявляє соціально-корисну активність. Бере участь у роботі самодіяльних організацій.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо можливості застосування ст. 81 КК України, суд повинен враховувати дані про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Так, з характеристики засудженого сліду, що рішенням комісії Державної установи «Селидівська виправна колонія (№ 82)» від 24.12.2021, ОСОБА_3 відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Також, рішенням комісії установи від 05.07.2022, ОСОБА_3 відмовлено заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Крім того, перебуваючи в Державній установі «Селидівська виправна колонія (№ 82)» ОСОБА_3 у виробничій майстерні та роботах з господарського обслуговування установи працевлаштований не був, залучався до робіт із благоустрою установи, однак, це є обов`язком всіх засуджених та до вказаних робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більше як на дві години на день.

Судом враховано, що у засудженого ОСОБА_3 на даний час відсутні порушення режиму утримання під час перебування в колонії, проте згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Однією із головних умов для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Разом із тим, матеріали справи не мають достатніх даних про те, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки працевлаштування та отримання трьох заохочень безпосередньо перед настанням строку можливого умовно-дострокового звільнення не свідчить, що його поведінка була стабільно позитивною протягом усього часу відбування покарання.

Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_3 положення ст. 81 КК України, на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не виконається мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.

Враховуючи викладене, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, що надійшли до суду та особову справу засудженого ОСОБА_3 , суд вважає, що останній своєю сумлінною поведінкою та ставлення до праці не довів своє виправлення, а тому у клопотанні Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 на підставі ст. 81 КК України слід відмовити

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370, 372, 537, 539 КПК України ст. 118 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_3 за вироком Вінницького апеляційного суду від 06.08.2021- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: