Єдиний унікальний номер 205/4595/23
Провадження номер 1-кс/205/510/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2023 м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 01.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст. 185, ч.1, ч.2 ст. 190 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, на утриманні малолітніх або непрацездатних осіб не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2023 року слідчий СВ ВП № 3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджено прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000442 від 01.04.2023 року, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185, ч.1,ч.2 ст. 190 КК України.

Копія клопотання та додані до нього матеріали вручені підозрюваному 11 травня 2023 року о 09-40 годин.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 19.02.2021 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №35 солдат ОСОБА_5 призначений на посаду водія 2 протитанкового взводу 1 батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону цієї ж військової частини. 01.06.2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 №137 солдат ОСОБА_5 призначений на посаду старшого радіотелефоніста відділення управління взводу управління протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону цієї ж військової частини.

Проте солдат ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем, всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 127, 128 Статуту, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Так, у ОСОБА_5 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виник кримінально-протиправний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме електроінструментами: шліфувальною машинкою (болгаркою) марки Makita ga5030, дрилю марки Stern Austria модель HD10VKL, які належать раніше знайомому йому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_5 на початку лютого 2023 року (більш точний дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) прибув за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , де, зловживаючи довірою останнього, під приводом проведення ремонту в квартирі своїх батьків, попросив у ОСОБА_6 електроінструменти, а саме: шліфувальну машину (болгарку) марки Makita ga5030 та дриль марки Stern Austria модель HD10VKL, не маючи при цьому наміру повертати вказані електроінструменти останньому. Будучи впевненим у добросовісності намірів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 передав належні йому вищевказані електроінструменти, а саме: шліфувальну машину (болгарку) марки Makita ga5030, вартість якої згідно висновку експерта №1956/23 від 21.04.2023 становить 1572 грн.; дриль марки Stern Austria модель HD10VKL, вартість якої згідно висновку експерта № 1956/23 від 21.04.2023 становить 700 грн.

Після чого ОСОБА_5 утримуючи при собі вказане майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 2272 гривень 00 копійок.

Далі солдат ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем, всупереч вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вчинив крадіжку, вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_7 в період часу з 22.02.2023 по 12.03.2023 (більш точну дату в ході досудового розслідування не встановлено), тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 , що належить раніше йому знайомому ОСОБА_6 . Перебуваючи за вищевказаною адресою, у нього виник кримінально-протиправний умисел, направлений на повторне таємне викрадання чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме: системи електричного нагрівання тютюну IQOS 2.4P, синього кольору, який він визначив як предмет свого злочинного посягання.

Реалізовуючи свій кримінально - протиправний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 перебуваючи у спальній кімнаті будинку на території вищевказаного домоволодіння, скориставшись тим, що ОСОБА_6 був відсутній за місцем мешкання, діючи умисно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, вчинюючи кримінальне правопорушення повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з верхньої шухляди письмового столу таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: систему електричного нагрівання тютюну IQOS 2.4 P, вартість якої згідно висновку експерта №1956/23 від 21.04.2023 становить 839 гривень 20 копійок.

Після чого ОСОБА_5 утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 839 гривень 20 копійок.

Далі солдат ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем, всупереч вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Так, у ОСОБА_5 12 березня 2023 року, близько 14.00 год., який перебував за місцем мешкання раніше знайомого йому ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , виник кримінально-протиправний умисел на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном марки «Redmi 9A Granite Gray 2GB RAM», що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи кримінально-протиправний умисел на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 попросив у ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон під приводом здійснення ігор, не маючи при цьому наміру повертати вказаний мобільний телефон останньому. Будучи впевненим у добросовісності намірів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , передав належний йому мобільний телефон марки «Redmi 9A Granite Gray 2GB RAM», темно-синього кольору об`ємом пам`яті 32GB ROM, з s/n НОМЕР_3 , IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , вартість якого згідно висновку експерта №1956/23 від 21.04.2023 становить 4358 гривень 70 копійок.

Після чого ОСОБА_5 утримуючи при собі вказане майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 4358 гривень 70 копійок.

Далі солдат ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем, всупереч вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вчинив крадіжку, вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

Так, у ОСОБА_5 13.03.2023 в період часу з 08.00 год. по 19.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) який знаходився за адресою: м. Дніпро, вул. Берінга, 36 у м. Дніпро, раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме: квадрокоптеру марки WF-S9 Voyager, червоного кольору, який він визначив як предмет свого злочинного посягання.

Реалізовуючи свій кримінально - протиправний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 13.03.2023, в період часу з 08.00 години до 19.00 години, перебуваючи у кімнаті по типу залу будинку на території вищевказаного домоволодіння, скориставшись тим, що ОСОБА_6 був відсутній за місцем мешкання, діючи умисно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, вчинюючи кримінальне правопорушення повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з верхньої полиці шафи таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: квадрокоптер марки WF-S9 Voyager, червоного кольору, вартість якого, згідно висновку експерта № №1956/23 від 21.04.2023 становить 1200 гривень 00 копійок.

Після чого ОСОБА_5 , з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , майнову шкоду в розмірі 1200 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України. Умисні дії ОСОБА_5 які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України. Умисні дії ОСОБА_5 які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинені повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України.

11.05.2023 року о 08-20 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Здобуті під час досудового розслідування докази є вагомими та свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями.

У клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, п.3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вплинути на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, адже ОСОБА_5 крім ч. 1, ч.2 ст. 190 КК України, вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, не має стійких соціальних зав`язків, та з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене, може вчинити спроби безперешкодно покинути межі міста та країни.

Слідчий вважає, що через наведені обставини більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну поведінку останнього.

В судовому засіданні слідчий, прокурор наполягав на задоволенні поданого клопотання, надавши обґрунтування необхідності його задоволення аналогічні тим, що викладені в клопотанні слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він дійсно проживав у потерпілого два місці, проте його постійне місце проживання є АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, просить суд обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки хоче відшкодувати матеріальну збитки потерпілому та повернутися до військової частини.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши прокурора, підозрюваного дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СВ ВП № 3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000442 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.04.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1, ч.2 ст. 190 КК України.

11.05.2023 року о 08 годині 20 хвилин ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.1, ч.2 ст. 190 КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині його обґрунтування, свідчать про наявних доказів про можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1, ч.2 ст. 190 КК України.

При цьому вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин.

Висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Адже факти, які є підставою для підозри ще не досягли рівня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступному етапі кримінального процесу. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Враховуючи ті обставини, що пред`явлену ОСОБА_5 підозру, на момент розгляду клопотання, ніхто не оспорював, слід визнати її достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризику, який дає підставу слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про обрання певного виду запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_5 .

Разом з тим, за положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Під час судового розгляду клопотання прокурором доведено, що більш м`який запобіжний захід обраний ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування не зможе запобігти ризику передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, так як перебуваючи під домашнім арештом, або іншим не пов`язаним з позбавленням волі запобіжним заходом, ОСОБА_5 без будь-яких перешкод зможе залишити місце свого проживання та покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому, як додаткову обставину на підтвердження ризику переховування, суд враховує введення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Разом з цим, стороною обвинувачення не наведено жодної обґрунтованої підстави вважати, що існує ризик передбачений п. 3, п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи - захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Розглядаючи питання щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що частина 3 ст.176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі: середній вік та стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки за місцем мешкання, а саме те, що він неодружений; дітей на утриманні не має, майновий стан; негативну службову характеристику, наявність витягу із наказу Міністерство оборони України №5810 від 18.03.2023 року, по результатам службового розслідування, про вирішення питання, щодо притягнення або не притягнення до дисциплінарної відповідальності солдата ОСОБА_5 за фактом самовільного залишення частини, приходжу до висновку про можливість визначення підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися з потерпілим, свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з одночасним визначенням розміру застави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 12.05.2023 до 10.07.2023 включно, з утриманням у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4», взявши під варту в залі суду.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 67100 (шістдесят сім тисяч сто) гривен 00 копійок, що дорівнює двадцяти п`яти прожитковим мінімумам для працездатних осіб.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

В разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

4) не спілкуватися з потерпілим та свідками за даним кримінальним провадженням;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала втрачає силу 10.07.2023 року, якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяця з дня внесення застави.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному, прокурору негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлено та оголошено 12 травня 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1