КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/81/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року про повернення скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року скаргу ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження - повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищезазначену ухвалу та направити справу до районного суду для продовження її розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження, надати окрему оцінку по вищевказаним фактам істотного порушення слідчою суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 вимог, положень і приписів статей 19 ч.2, 55 ч.1, 68 ч.1, 129 ч.2 п.1 Конституції, 1 ч.1, 2 ч.1. 7 ч.1 п.2. 9 ч.ч.1 і 5, 315 ч.2 пунктів 4 і 5, 370 ч.1 КПК та 56 ч.7 п.1 Закону про судоустрій, оскільки має намір звертатися до Вищої ради правосуддя зі скаргою з приводу вказаних порушень для притягнення її до відповідальності.

Апелянт зазначає, що з даною ухвалою не погоджується, так як при її постановленні районний суд неповно з`ясував всі обставини, які мали значення для розгляду скарги по суті, чим істотно були порушені його права і інтереси як учасника кримінального провадження, а також що підстави, за якими йому було повернута скарга, не мають належної обґрунтованості, через що оскаржувана ухвала, всупереч процесуальним вимогам ч. 1 ст. 370 КПК України, є незаконною і невмотивованою, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт вважає, що слідчий суддя, діючи всупереч процесуальних вимог і положень ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 9 КПК, під час з`ясування 22 листопада 2021 року вказаних у його скарзі обставин невірно послалася на ч. 6 ст. 55 КПК щодо визнання потерпілим інших осіб з числа близьких родичів, оскільки, як вказувалось у скарзі, у протоколі його допиту як свідка, мова йдеться лише про перехід до нього, як правонаступника ОСОБА_8 , відповідно до ст. ст.1216 і 1218 ЦК України, прав і обов`язків заявника у кримінальному провадженні, і питання щодо визнання його потерпілим не порушується, через що будь-які посилання на ч. 1 ст. 55 і 6 КПК є передчасними, та відповідно до п.25 ч. 1 ст. 3 КПК України заявник є учасником кримінального провадження, який згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України, має права і обов`язки потерпілого, через що невірним є твердження, зазначене в ухвалі суду, про те, що кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено правонаступництва у випадках, коли смерть потерпілої особи настала не внаслідок скоєного відносно неї кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 при житті не набула статусу потерпілої у вказаному кримінальному провадження, а апелянтом питання про визнання його потерпілим не порушується, а мова йдеться лише про перехід до нього прав та обов`язків ОСОБА_8 , як заявника у кримінальному провадженні.

Окрім того, апелянт вважає, що неправомірним є твердження слідчого судді про те, що ним не доведено та не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8 отримала процесуальні права та обов`язки потерпілої особи у кримінальному провадженні та що воно було розпочато за її заявою, ненадання копії постанови про закриття кримінального провадження та будь-якого доказу на підтвердження факту смерті ОСОБА_8 , адже, як вказувалось вже вище та в самій скарзі, ОСОБА_8 не набула при житті статусу потерпілої у кримінальному провадженні, та не набуття заявником статусу потерпілого у кримінальному провадженні не позбавляє його або його правонаступників права на оскарження рішення про закриття кримінального провадження.

Крім того, апелянт зазначає, що у скарзі просив суд витребувати з Печерського УП матеріали самого кримінального провадження, в якому наявні: заява ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення; ухвала районного суду від 13 лютого 2020 року про зобов`язання Печерського УП внести відомості за заявою ОСОБА_8 до ЄРДР та порушити кримінальне провадження; витяг з ЄРДР від 10 липня 2020 року про порушення кримінального провадження; протокол допиту апелянта в якості свідка, до якого долучено свідоцтво про смерть ОСОБА_8 , та постанова про закриття кримінального провадження. Тобто, саме до обов`язків слідчого судді, входив обов`язок витребувати матеріали кримінального провадження, в якому маються всі вказані слідчим суддею документи, але слідчий суддя, грубо діючи на порушення норм КПК, проігнорував заявлене апелянтом клопотання, не надавши по ньому жодної оцінки, через що воно залишилось не розглянутим, а за таких обставин, оскаржувана ухвала в порушення ч. 4 ст. 370 КПК України є ще і невмотивованою.

Апелянт вважає, що істотне нехтування слідчим суддею вимог і положень КПК вказує на несправедливість повернення нею його скарги, чим порушено вимоги п.1 ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за якими суддя зобов`язаний справедливо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад судочинства, та відповідно до другого і третього речень п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина» №7 від 30.05.1997 р., суддя несе особисту відповідальність за якісний розгляд справ. Навмисне порушення закону або несумлінне його виконання, якщо це істотно обмежило права і законні інтереси громадян, слід розглядати як неналежне виконання суддею професійних обов`язків, яке тягне передбачену законом відповідальність, що свідчить про порушення нею вищевказаних вимог і приписів ч. 2 ст. 19 та ч. 1 ст. 68 Конституції, які призвели до неправомірного порушення його прав і інтересів, як учасника провадження, та постановлення неправосудної ухвали.

За заявою ОСОБА_6 апеляційний розгляд призначений в режимі відеоконференції з Жовтневим районним судом м. Харкова за адресою: вулиця Полтавський Шлях, 45, м. Харків, на 12.50 год. 30 серпня 2023 року, про що ОСОБА_6 повідомлений належним чином (ас. 149). Однак, згідно з повідомленням працівника Жовтневого районного суду м. Харкова (в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_6 до суду не з`явився, будь-яких клопотань та заяв не подавав.

Представник Печерської окружної прокуратури та представник Печерського УП ГУ НП у м. Києві про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином (ас. 146), проте, в судове засідання не з`явились, будь-яких заяв та клопотань не подавали.

З огляду на викладене, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів доходить висновку про проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

За змістом скарги ОСОБА_6 , поданої до Печерського районного суду м. Києва, встановлено, що він звернувся до суду зі скаргою на постанову дізнавача ВД Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 від 23 липня 2021 року, яка отримана була ним по пошті простою кореспонденцією 4 листопада 2021 року, про закриття кримінального провадження № 0000060 від 10 липня 2020 року за заявою його матері - ОСОБА_8 до Генерального прокурора про вчинення секретарем судового засідання ВАСУ ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 367 КК України.

У скарзі ОСОБА_6 зазначає, що його мама - ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, він, як її правонаступник, має намір далі підтримувати права та інтереси ОСОБА_8 у вищевказаному кримінальному провадження, так як до нього перейшли права і обов`язки заявника у вищевказаному кримінальному провадженні, оскільки з узагальнених положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), та до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві.

Окрім того, ОСОБА_6 у скарзі посилається на те, що у заяві ОСОБА_8 та під час його ( ОСОБА_6 ) допиту як свідка вони вказали обставини вчинення кримінального правопорушення. Однак, дізнання проводилось неефективно, неповно, що він подавав заяву про перекваліфікацію дій у порушеному за заявою ОСОБА_8 кримінальному провадженні, однак, жодних відповідей не отримав, і тільки листом дізнавача ОСОБА_9 його повідомлено про відсутність підстав для перекваліфікації дії, так як він не є жодною із сторін кримінального провадження. Ним ( ОСОБА_6 ) була подана скарга, в якій він просив здійснити перекваліфікацію у кримінальному провадженні та змінити дізнавача, проте, відповіді не отримав, а згодом дізнавачем кримінальне провадження було закрито.

За наведених обставин, на переконання ОСОБА_6 , постанова підлягає скасуванню (ас. 1).

Приймаючи рішення про повернення скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя обґрунтував прийняте рішення тим, що ОСОБА_6 у кримінальному процесуальному законодавстві передбачено визнання потерпілим однієї або кількох осіб з числа близьких родичів, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви (частина 6 статті 55 КПК України). Разом з тим, на відміну від цивільного, господарського та адміністративного судочинства, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено правонаступництва у випадку, коли смерть потерпілої особи настала не внаслідок скоєного відносно неї кримінального правопорушення.

Окрім того, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 не доведено та не долучено будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8 , в інтересах якої подано скаргу, отримала процесуальні права та обов`язки потерпілої особи у кримінальному провадженні №0000060, а також того, що кримінальне провадження було розпочато за її заявою; що уматеріалах справи відсутня копія постанови про закриття кримінального провадження з метою встановлення наявності останньої та не додано будь-якого доказу на підтвердження факту смерті ОСОБА_8 .

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді, враховуючи таке.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, серед іншого, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

З наявних у справі даних встановлено, що ОСОБА_6 не є заявником.

Положеннями ч. 1 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з відомостями, викладеними як у скарзі ОСОБА_6 до суду першої інстанції, так і в апеляційній скарзі, а ні ОСОБА_8 - мати апелянта, а ні він сам не є потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. З огляду на наведене вище, ОСОБА_6 не є представником потерпілої особі.

За змістом ч. 1 ст. 59 КПК України якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин ОСОБА_6 не є законним представником потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_6 не є суб`єктом, який у передбаченому законом порядку має право на оскарження постанови дізнавача про закриття кримінального провадження № 0000060.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

За встановлених обставин, на переконання колегії суддів, слідчий суддя прийняв законне та обґрунтоване рішення про повернення поданої скарги особі, яка її подала.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що після смерті матері до нього, як до спадкоємця, перейшли усі права та обов`язки заявника, а тому він має право на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах закону. Право спадкування тісно пов`язане з правом власності, оскільки спадкування є одним із засобів набуття права власності. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, проте, не можна успадкувати права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, особисті немайнові права останнього.

Права та обов`язки заявника у кримінальному провадженні нерозривно пов`язані саме з цією особою, припиняються зі смертю такої особи, і такі права та обов`язки до спадкоємця не переходять.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги щодо правонаступництва ОСОБА_6 , то такі доводи є непереконливими.

Згідно з ч. 6 ст. 55 КПК України якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб. Після того, як особа, яка перебувала у стані, що унеможливлював подання нею відповідної заяви, набуде здатності користуватися процесуальними правами, вона може подати заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

З огляду на те, що за змістом скарг ОСОБА_6 його мати не набула статусу потерпілої особи у даному кримінальному провадженні, будь-яких даних про те, що її смерть настала внаслідок саме кримінального правопорушення, по якому проводилось дізнання та яке було закрито постановою дізнавача, ОСОБА_6 не є і правонаступником ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 є також необґрунтованими, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року, якою скаргу ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження - повернуто особі, яка її подала, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4