Справа № 509/5588/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУ ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000401 від 14.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мар`янівна, Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкє за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом ВП №1 ОРУП№2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000401 від 14.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

В відповідності до наданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Держаного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» № 68 від 16.12.2022 створено «Одеське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», предметом діяльності якого крім інших є запобігання злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового та мисливського господарства, а також використання лісових ресурсів і мисливських тварин.

Наказом по філії «Одеське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ДСГП «Ліси України» № 29-к від 16.05.2023 переведено мисливствознавця (районного) апарату управління ОСОБА_7 на посаду мисливствознавця 1 категорії апарату управління.

Відповідно до посадових інструкцій мисливствознавця філії «Одеське лісове господарство» до повноважень мисливствознавця крім інших прав входить: складання протоколів на браконьєрів, винесення постанов про притягнення браконьєрів до адміністративної відповідальності та інше.

Статтею 39 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» передбачено, права працівників, уповноважених здійснювати контроль у галузі мисливського господарства та полювання серед яких: давати обов`язкові до виконання вказівки (приписи) про усунення порушень вимог цього Закону; перевіряти документи на право полювання та добування мисливських тварин в інших цілях, зупиняти транспортні (плавучі) засоби та проводити їх огляд та огляд речей, знарядь полювання, добутої продукції та інших предметів; Доставляти осіб, які порушують вимоги цього Закону, до органів Національної поліції, органів місцевого самоврядування; Вилучати в осіб, які порушують правила полювання, знаряддя добування тварин, транспортні (плавучі) засоби, обладнання і предмети, що були знаряддям порушень, незаконно добутих тварин та іншу продукцію полювання, а також відповідні документи; Проводити фотографування, звукозапис, кіно- та відеозйомку як додаткові заходи для запобігання та розкриття порушень правил полювання та інших вимог, установлених цим Законом; Складати протоколи про порушення правил полювання, інших встановлених цим Законом вимог та інше; розглядати в установленому Законом порядку правил про адміністративні правопорушення, пов`язані з добуванням мисливських тварин, порушення вимого щодо ведення мисливського господарства, у тому числі користування мисливськими угіддями, і накладати адміністративні стягнення, а також виконувати інші дії, відповідно до законодавства «Про охорону навколишнього природного середовища і про тваринний світ»

Відповідно до ст. 40 цього Закону, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, посадові особи та єгері державних підприємств, уповноважені на охорону державного мисливського фонду, відносяться до державної лісової охорони та мають право на носіння форми встановленого зразка та вогнепальної зброї.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» від 23.12.1993 № 3781-XII до правоохоронних органів відносяться органи Прокуратури, Національної поліції, Служби Безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Так, 12.08.2023 близько 21 годин 15 хвилин, мисливствознавець філії «Одеське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ДСГП «Ліси України» ОСОБА_7 , під час здійснення своїх функціональних та службових обов`язків, у форменому одязі, встановленого зразка, працівника «лісової охорони» перебував на території лісового господарства, розташованого між селами Доброолександрівка та с. Барабой Дальницького ОТГ Одеського району.

Виконуючи покладені на нього обов`язки щодо охорони мисливських угідь, зупинив автомобіль «Ford Transit» білого кольору державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 та якому запропонував надати у разі наявності документи, які надають йому дозвіл на право зберігання та носіння мисливської рушниці та відкрити фургон автомобіля з метою перевірки його вмісту, оскільки в нього наявна відомість щодо діяльності браконьєрів у цьому районі.

ОСОБА_5 перебуваючи за кермом автомобіля марки «Ford Transit» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , ігноруючи законні вимоги мисливствознавця ОСОБА_8 щодо надання документів на право зберігання та носіння зброї, а також добровільного надання доступу до вмісту багажного відділення автомобіля, з метою приховування правопорушення, різко натиснув на педаль газу від чого автомобіль почав рух у результаті чого здійснив наїзд заднім лівим колесом на праву ногу потерпілого ОСОБА_8 спричинивши останньому тілесні ушкодження та з місця події зник.

Згідно висновку експерта № 63 від 22.08.2023 у ОСОБА_7 наявні тілесні ушкодження у вигляді синця правої стопи, згідно пункту 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р) відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

За наявністю достатніх доказів, 08.09.2023 громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а саме в умисному заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вина якого повністю підтверджується наступними доказами: заявою потерпілого ОСОБА_7 від 13.08.2023 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.09.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 16.08.2023 та 05.09.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2023; висновком експерта № 63 від 15.08.2023.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, за яке законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які унеможливлюють застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, а саме: п. 1 підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину за який передбаченого покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання; п. 2 - підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі будь - яких речових доказів; п. 3 підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; п. 4 - підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, слідчий вважає, що підстави обрання до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, є цілком обґрунтованими.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, зазначивши, що вважають повідомлену ОСОБА_5 підозру необґрунтованою, відсутність ризиків, належне виконання підозрюваним передбачених процесуальних обов`язків, знаходження на утриманні підозрюваного чотирьох дітей та хворої дружини.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши додані до клопотання докази, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Статтею 178. КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Ч.1 Статті 194 передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ч.2 Статті 194 зазначено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При розгляді відповідних клопотань, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalov. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції, наявні на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні підозри обґрунтовані, щодо підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також наявні зазначені у клопотанні ризики, тому, з урахуванням необхідності підозрюваному працювати для забезпечення своїх життєвих потреб, забезпечення утримання дітей, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, і застосування саме такого запобіжного заходу забезпечить належне виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.181, 193, 194, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000401 від 14.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний строк, з 22.00 годин до 06.00 годин наступної доби, на строк до 19.11.2023 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- щодня з 22.00 годин до 06.00 годин не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 (за місцем проживання) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого СВ відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою стороною або спілкуватися з ними із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному положення ст.181 ч.5 КПК України.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 19.11.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 21.09.2023 р. о 09.10.

Слідчий суддя ОСОБА_1