Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/462/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2023 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000939 від 19.06.2021 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 червня 2023 року, якою:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Кам`яний міст Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, раніше не судиму, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито,

за участі сторін кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_9 ,

- обвинуваченої ОСОБА_8 ,

- потерпілої ОСОБА_6 ,

- представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000939 від 19.06.2021 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, за наступних обставин.

01 червня 2021 року близько 12-20 години ОСОБА_8 перебувала на зупинці громадського транспорту «Центральний ринок», що знаходиться по вул. Преображенській в м. Кропивницький, де зустріла раніше знайому ОСОБА_6 , та в неї на грунті раніше виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт з останньою та в ході якого виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпечність та наслідки свого діяння, діючи умисно та цілеспрямовано, спочатку нанесла ліктем правої руки один удар в область лівої нижньої частини живота ОСОБА_6 , а потім зайшла до салону маршрутного таксі № 8 та, перебуваючи біля місця водія, повернулася обличчям до виходу і нанесла ОСОБА_6 , яка в цей час намагалася зайти до салону маршрутного таксі, не менше трьох ударів ногами в область голови, тулубу та рук. Своїми протиправними діями ОСОБА_8 спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесне ушкодження згідно з висновком експерта № 775 від 1 1.08.2021 у вигляді садна на другому пальці лівої кисті, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням про закриття провадження по справі та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, через те, що з моменту вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення минуло більше двох років. Повідомила, що наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності їй роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання обвинуваченої, а потерпіла та її представник заперечували щодо задоволення вказаного клопотання.

Ухвалою суду першої інстанції клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 задоволено, її звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, кримінальне провадження закрито, а цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, залишено без розгляду та роз`яснено право потерпілої звернутися з вищевказаним цивільним позовом в порядку цивільного судочинства після набрання даним судовим рішенням законної сили.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції вказав, що інкриміноване органом досудового розслідування кримінальне правопорушення (проступок) було скоєно ОСОБА_8 01 червня 2021 року і перебіг передбаченого п.1 ч.1 ст.49 КК України двохрічного строку давності не переривався і не зупинявся, оскільки відсутнє належне та беззаперечне підтвердження її ухилення від досудового розслідування або суду. Законом не встановлено заборони щодо застосування давності до вчиненого кримінального правопорушення (проступку) та обвинувачена ОСОБА_8 наполягає на звільненні її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а тому суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 підлягає звільненню.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 14.06.2023 та повернути справу до суду першої інстанції для її розгляду.

В обґрунтування свої вимог зазначає, що обвинувачена з 06.12.2022 і до сплину строку давності жодного разу не відвідала судові засідання постійно маніпулюючи відомостями про свою непрацездатність, передаючи через свого захисника довідки про хворобу, з`явилась в судові засідання лише 13.06 та 14.06.2023, тобто вже після спливу строку давності. Крім того вважає, що надані обвинуваченою довідки мають ознаки фіктивності, адже відповідно до відповіді КНП «ЦПМСД № 1 м. Кропивницький» від 29.05.2023 № 702/01-11 ОСОБА_10 зверталася лише 15.05.2023 за медичною допомогою до вказаного лікувального закладу, при цьому записи в медичну картку та систему e-Heals не вносилися. Крім того, надані обвинуваченою довідки не містять протипоказань до її участі в судових засіданнях. Хвороба захисника обвинуваченої також не звільняла її від обов`язку явки до суду. Вважає, що наведене вказує на те, що обвинувачена ухилялася від суду. В свою чергу суд першої інстанції без належної правової перевірки обставин та правових підстав видачі довідок про хворобу, встановлення наявності або відсутності в діях обвинуваченої складу кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. ст. 358,366, 384 КК України, постановив ухвалу, яка не може бути названа законною та обґрунтованою, а тому має бути скасована.

Заслухавши доповідача, потерпілу та її представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, обвинувачену та висновок прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до п.5 ч.1ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду, зокрема, з обвинувальним актом.

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло два роки.

У статті 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, санкція якої визначає найбільш суворе покарання у виді виправних робіт на строк до одного року, тобто відповідно до ст.12 КК України інкриміноване їй органом досудового розслідування кримінальне правопорушення є проступком.

Враховуючи, що інкриміноване кримінальне правопорушення (проступок) було скоєно ОСОБА_8 01.06.2021 і перебіг передбаченого п.1 ч.1 ст.49 КК України двохрічного строку давності не переривався і не зупинявся, суд дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_8 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження у відношенні неї за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, підлягає закриттю.

Зазначеним повністю спростовуються доводи представника потерпілої про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції за обставин, вказаних в апеляційній скарзі.

Крім того, судом вірно враховано те, що відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального проступку минуло 5 років.

Під ухиленням від слідства або суду з огляду на положення ч. 2 ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо).

Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт умисного ухилення обвинуваченого від суду.

Враховуючи зазначені вимоги кримінального процесуального закону суд дійшов вірного висновку про те, що в даному випадку відсутні підстави для беззаперечної констатації факту того, що ОСОБА_8 умисно ухилялася від суду, оскільки на підтвердження поважності причин її неявок в судові засідання нею були надані медичні довідки, які вказують на те, що вона дійсно в період: з 06.02.2023 по 18.02.2023 /а.к.п. 39/, з 15.05.2023 /а.к.п. 69/ знаходилась на лікуванні в КНП «ЦПМСД № 1» Амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 6, та з 23.05.2023 перебувала на лікуванні в КНП «Некомерційне підприємство Центральна міська лікарня Кропивницької міської ради» /а.к.п. 80/.

Доводи представника потерпілої щодо фіктивності наданих обвинуваченою медичних довідок є його припущенням, оскільки об`єктивно такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідь КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кропивницького» Кропивницької міської ради» за № 702/01-11 від 29.05.2023 на запит суду, направлена з метою перевірки поважності причини неприбуття обвинуваченої в судове засідання 16.05.2023, вказує на те, що ОСОБА_8 дійсно зверталася 15.05.2023 за медичною допомогою та їй було призначено лікування.

Крім того, суд звернув увагу і на те, що судові засідання в даному кримінальному провадженні відкладалися також через наявність інших поважних причин (які не залежали від волевиявлення та будь-яких активних дій обвинуваченої щодо зриву судових засідань), зокрема, через хворобу захисника обвинуваченої та наявність відповідних клопотань з цього приводу, які підтверджені наданими медичними довідками /а.к.п. 47, 54/.

Також не можуть бути враховані апеляційним судом як достатні підстави для скасування ухвали суду посилання сторони захисту в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції без належної правової перевірки обставин та правових підстав видачі довідок про хворобу, встановлення наявності/відсутності в діях обвинуваченої складу кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена статтями 358, 366, 384 КК України, постановив незаконну та не обґрунтовану ухвалу, так як відповідно положень ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Враховуючи, що під час апеляційного розгляду доводи апеляційної скарги сторони захисту не знайшли свого підтвердження, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції та призначення нового розгляду, як про те просив представник потерпілої, колегія суддів не убачає.

Керуючись статями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 червня 2023 року відповідно якої ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності з закриттям кримінального провадження, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4