Справа № 172/256/22
Провадження № 1-кп/0203/341/2023
У Х В А Л А

10.05.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000204 від 28.07.2021 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на розгляді знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.

Прокурор в судовому засідання заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 обраної міри запобіжного заходу - тримання під вартою, без визначення застави, посилаючись на те, що на теперішній час не зменшилися та не зникли ризики, передбачені п.п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за яке передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, не одружений, не має неповнолітніх дітей, зареєстрований на території, яка на даний час є окупованою, тому перебуваючи на свободі, та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, може переховуватися від суду, перейти на непідконтрольну Україні територію, чим буде перешкоджати розгляду справи у розумні строки. Таким чином, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 не може запобігти вищевказаним ризикам.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив залишити без задоволення та змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, не підкріплено новими доказами щодо ризиків, стороною обвинувачення не доведені ризики того, що ОСОБА_5 буде переховуватися від суду або може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказує, що фактично головним аргументом у клопотанні виступає тяжкість покарання, яка може бути призначена за вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Однак, ЄСПЛ в своїх рішення неодноразово зазначав, що тяжкість покарання не може виступати єдиним аргументом для застосування запобіжного заходу, пов`язаного і триманням особи під вартою.

Обвинувачений підтримав доводи захисника.

Заслухавши клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому, думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується 13 травня 2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд приходить до висновку про доведеність ризиків, передбачених п.п. 1,4 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до 15 років позбавлення волі, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду. Окрім того, суд приймає до уваги, що у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, у зв`язку із чим, в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, може не прибувати до суду, що може позбавити забезпечення судового розгляджу у розумні строки.

Отже на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу.

Крім того, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.

З таких підстав, суд вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, без визначення застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08 липня 2023 року, з подальшим триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її винесення може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська ОСОБА_1