КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження № 0003586 стосовно -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садковичі, Самбірського району Львівської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуваючого, раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури - ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Також цим вироком вирішено питання щодо судових витрат.

Вироком суду встановлено, що 23 жовтня 2022 року за адресою: м. Київ вул. Центральна, 13-Д біля магазину «АТБ» у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений за завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей, а саме замінування приміщення магазину «АТБ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей або іншими тяжкими наслідками, ОСОБА_6 близько 19 год. 14 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ вул. Центральна, 13-Д біля магазину «АТБ», використовуючи мобільний телефон марки Doogee S80 чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 здійснив дзвінок на спеціалізовану лінію «102» чергової частини Центу обслуговування нарядами поліції м. Києва, в ході якого, достовірно знаючи, що інформація, яку він збирається повідомити є неправдивою та розуміючи, що таке повідомлення порушить громадську безпеку, повідомив оператору «102» чергової частини Центру обслуговування нарядами поліції м. Києва про підготовку вибуху, а саме замінування приміщення магазину «АТБ», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Центральна, 13-Д.

Під час виїзду слідчо-оперативної групи, за адресою: м. Київ вул. Центральна, 13-Д, за участю вибухотехнічного управління ГУНП у м. Києві, було обстежено приміщення магазину «АТБ» і в результаті обстеження вказане повідомлення ОСОБА_6 не підтвердилося. Перевіркою зазначеного повідомлення встановлено, що вибухових пристроїв та вибухонебезпечних речовин за адресою: м. Київ вул. Центральна, 13-Д в приміщенні магазину «АТБ» не виявлено, а повідомлення про підготовку вибуху є завідомо неправдиве.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікував за ч. 1 ст. 259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про знищення об"єктів власності.

На вказаний вирок перший заступник керівника Київської міської прокуратури - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржуваний вирок в частині кримінальної кваліфікації діяння обвинуваченого у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Постановити ухвалу, якою вважати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України, тобто у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей. В решті вирок залишити без змін. Також апелянт просить дослідити матеріали кримінального провадження в частині фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що при ухваленні оскаржуваного вироку судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині правової кваліфікації діяння обвинуваченого. При цьому вказує, що відповідно до мотивувальної частини вироку, зокрема обставин вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 вчинив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей, а саме замінування приміщення магазину «АТБ», однак, всупереч встановленим обставинам кримінального провадження, місцевий суд помилково визнав обвинуваченого винним у завідомо неправдивому повідомленні про знищення об`єктів власності, що суперечить точному змісту диспозиції ч. 1 ст. 259 КК України.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково визнав обвинуваченого ОСОБА_6 винним з формулюванням не диспозиції, а назви відповідної правової норми Особливої частини КК України, що є підставою для зміни вироку в частині кримінальної кваліфікації діяння обвинуваченого у зв"язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги та його позицію у судових дебатах; перевіривши матеріали кримінального провадження № 0003586 та доводи викладені в апеляційній скарзі першого заступника керівника Київської міської прокуратури - ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів кримінального провадження, після допиту обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та надав пояснення щодо обставин його вчинення, за згодою учасників судового провадження, з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд першої інстанції дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився лише допитом обвинуваченого ОСОБА_6 і дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Ухвалюючи вирок, суд, у відповідності зі ст. 368 КПК України, повинен вирішити питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Переглядаючи в порядку ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вказані вимоги кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 та при ухваленні вироку, судом були порушені.

Ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_6 , суд визнав його винним у завідомо неправдивому повідомленні про знищення об"єктів власності, кваліфікувавши дії останнього за ч. 1 ст. 259 КК України, що суперечить диспозиції частини першої цієї статті, яка передбачає відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей. При цьому, зі змісту мотивувальної частини вироку вбачається, що при формулюванні обвинувачення визнаного судом доведеним та кваліфікації дій ОСОБА_6 , суд виклав фактичні обставини кримінального правопорушення та правову кваліфікацію саме так, як ці фактичні обставини та правова кваліфікація дій ОСОБА_6 викладені прокурором в обвинувальному акті.

На ці суперечності обвинувального акту суд уваги не звернув і в ході підготовчого судового засідання, призначив судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту. Пред"явлене ОСОБА_6 обвинувачення прокурор у судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 338 КПК України, не змінював.

Оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення та кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 259 КК України, який обвинувачується у завідомо неправдивому повідомленні про знищення об`єктів власності, що суперечить точному змісту диспозиції ч. 1 ст. 259 КК України, ніким з учасників судового провадження не заперечувались і докази щодо них на підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались, то і висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин апеляційним судом не перевіряються.

Таким чином, колегія судів приходить до висновку, що під час постановлення вироку стосовно ОСОБА_6 судом не було дотримано вимог кримінального процесуального закону, а зазначені вище порушення згідно ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, як це передбачено ст. 370 КПК України, а тому, виходячи із системного аналізу ст.ст. 404, 407, 412 КПК України, застосовуючи положення частини шостої ст. 9 КПК України, вирок стосовно ОСОБА_6 слід скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, під час якого необхідно усунути вказані недоліки та постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури - ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 259 КК України - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ________________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3