Провадження № 1-кс/947/6330/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000179 від 16.03.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпро, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000179 від 16.03.2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обставини вчинення кримінального правопорушення викладені слідчим письмово в клопотанні.

Слідчий звертається з клопотанням обґрунтовуючи його тим, що існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала у повному обсязі.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки ризики необґрунтовані, підозрювана раніше не судима, не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, має тяжкі хвороби, просила застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими клопотання обґрунтовується, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.255 КК України, за кваліфікуючими ознаками: участь у злочинній організації; ч.4 ст.28, ч.2 ст.15 ч.4 ст.190 КК України за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене організованою групою злочинною організацією; ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене організованою групою злочинною організацією.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 02.03.2023 підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено 29.03.2023 року строком до 26.05.2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 29.03.2023 продовжено строк досудового розслідування до 11 (одинадцяти) місяців, тобто до 07.06.2023 року.

Дорученням слідчого від 19.05.2023 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000179 від 16.03.2022 року завершено, надано доступ учасникам до матеріалів досудового розслідування.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190 КК України підтверджується комплексом зібраних у кримінальному проваджені доказів, а саме:

-протоколом допиту свідка - фінансового директора ПП «Тернопіль Будконтроль» ОСОБА_7 , згідно якому встановлені обставини скоєння кримінального правопорушення;

-протоколом допиту представника потерпілого - керівника ПП «Тернопіль Будконтроль» ОСОБА_8 , згідно якому встановлені обставини скоєння кримінального правопорушення;

-матеріалами тимчасового доступу до речей і документів, а саме до банківської таємниці клиєнтів банківської установи АТ «Універсал Банк» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , згідно якому встановлені обставини скоєння кримінального правопорушення;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, згідно якому встановлено причетність підозрюваних до скоєння інкримінованих їм кримінальних правопорушень;

-відповіддю з ТОВ «Науково-промислова компанія «Хоум-нет», згідно якому встановлено причетність підозрюваних до скоєння інкримінованих їм кримінальних правопорушень;

-опрацьованою інформації абонентського номеру ОСОБА_5 , згідно якому встановлено причетність підозрюваних до скоєння інкримінованих їм кримінальних правопорушень;

-протокол допиту представника потерпілого - кінцевого бенефіціарного власника та директора ПП «ОртоРен» ОСОБА_12 , згідно якому встановлені обставини скоєння кримінального правопорушення;

-протоколом допиту представника потерпілого - директора ТОВ «Бортек» ОСОБА_13 , згідно якому встановлені обставини скоєння кримінального правопорушення;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , згідно якому встановлено причетність підозрюваних до скоєння інкримінованих їм кримінальних правопорушень;

-протоколом огляду мобільного телефону учасника злочинної організації ОСОБА_14 (матеріали досудового розслідування за підозрою цієї особи виділено в окреме провадження), згідно якому встановлено причетність підозрюваних до скоєння інкримінованих їм кримінальних правопорушень;

-протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_9 та речей вилучених під час обшуку за місцем мешкання останньої,згідно якому встановлено причетність підозрюваних до скоєння інкримінованих їм кримінальних правопорушень;

-повідомленням Одеської обласної державної адміністрації від 26.05.2022, згідно якому ОДА не здійснюється реалізація волонтерських програм щодо матеріальної допомоги ЗСУ, листи за підписом голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_15 щодо надання матеріальної підтримки ЗСУ не направлялись, реєстраційні номери вихідних листів не відповідають затвердженій номенклатурі справ ОДА;

-протоколом допиту представника потерпілого - директора ТОВ«Євростандарт» ОСОБА_16 , згідно якому встановлені обставини скоєння кримінального правопорушення;

-протоколом допиту представника потерпілого кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «Пандатур» - ОСОБА_17 , згідно якому встановлені обставини скоєння кримінального правопорушення;

-протоколом допиту представника потерпілого-директора ФГ «Прогресагро» ОСОБА_18 , згідно якому встановлені обставини скоєння кримінального правопорушення;

-протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , згідно якому за місцем мешкання співорганізатора злочинного угрупування ОСОБА_19 виявлено та вилучено предмети та документи, які носять характер речового доказу у кримінальному провадженні, у тому числі дві ксерокопії листа від імені голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_20 щодо надання матеріальної підтримки ЗСУ;

-протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , згідно якому за місцем мешкання учасників злочинної організації ОСОБА_21 та ОСОБА_22 виявлено та вилучено предмети та документи, які носять характер речового доказу у кримінальному провадженні, у тому числі ксерокопія листа від імені голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_20 щодо надання матеріальної підтримки ЗСУ;

-протоколом обшуку за адресою:

АДРЕСА_5 , згідно якому за місцем мешкання учасника злочинної організації ОСОБА_14 (матеріали досудового розслідування за підозрою цієї особи виділено в окреме провадження), виявлено та вилучено предмети та документи, які носять характер речового доказу у кримінальному провадженні;

-протоколами оглядів речових доказів, у тому числі вилучених у учасників злочинної організації - ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 та ОСОБА_14 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_24 , згідно якому встановлено причетність підозрюваних до скоєння інкримінованих їм кримінальних правопорушень;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_25 , згідно якому встановлено причетність підозрюваних до скоєння інкримінованих їм кримінальних правопорушень;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190 КК України.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, слідчий суддя приходить до переконання що ризики, які існували на момент застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, а саме: ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду та ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи також те, що підозрюваній при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду.

Крім того, встановлено продовження існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки у ОСОБА_5 немає достатніх легальних джерел для інсування.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що існування ризиків передбачених п.п.2,4 ч.1 ст.177 КПК України стороною обвинувачення під час розгляду клопотання не було доведено.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останньої більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а також зважаючи на складність кримінального провадження, кількості учасників, надання можливості сторонам ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, яке за дорученням слідчого 19.05.2023 року завершено та надано доступ до його матеріалів,слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваній ОСОБА_5 строку тримання під вартою підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000179 від 16.03.2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 22.06.2023 року, включно.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1