Справа № 132/1802/23
Ухвала

Ім`ям України

"03" серпня 2023 р. місто КАЛИНІВКА

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Калинівка Вінницької області, українки, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженої, непрацевлаштованої, несудимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2023 року до слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000250 від 08.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, в рамках якого відносно підозрюваної ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_11 від 09.06.2023 року у справі № 132/1802/23, був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Відповідно до постанови керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_12 від 31.07.2023 року, продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 08.09.2023 року. На дату розгляду клопотання, наявні ризики, що дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому постало питання про необхідність продовження відносно неї строку тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.09.2023 року.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримала дане клопотання та зазначила, що всі підстави для продовження у відношенні ОСОБА_5 строку тримання під вартою, викладені у поданому слідчому судді процесуальному документі.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав подане слідчим клопотання та просив його задовольнити, з підстав зазначених в ньому.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання через відсутність на їх думку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Вислухавши підозрювану та її захисника, слідчого та прокурора, перевіривши матеріали справи, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив, що в провадженні СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 08.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, в рамках якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину.

Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_11 від 09.06.2023 року у справі № 132/1802/23, у відношенні ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 07.08.2023 року включно, без визначення розміру застави.

На підставі постанови керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_12 від 31.07.2023 року, продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні № 0000250 від 08.06.2023 року, до трьох місяців, тобто до 08.09.2023 року.

Слідчим у клопотанні та доданих документах на даний час доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що відноситься до тяжкого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

За частиною 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні просили продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , вважаючи, що існують ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

При визначенні імовірності переховування підозрюваної ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Так, кримінальне правопорушення за ч.2 ст.121 КК України, у якому підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду під час притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваної ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 року, заява № 33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також у рішенні по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000 року, заява № 31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. У рішенні по справі «Летельє проти Франції», Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Разом з тим тяжкість можливого покарання не є єдиною підставою для висновку про існування у цьому провадженні ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022 року), в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на даний час продовжує діяти.

Згідно роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі № 1/0/2-22 від 03.03.2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», у пункті 8 зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

Внаслідок збройної агресії Російської Федерації, Україною з 24.02.2022 року, згідно відкритих даних, не контролюється орієнтовно 20 відсотків власної території, що створює додаткові можливості для залишення території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

ОСОБА_5 має дозвіл на працевлаштування та перебування на території Республіки Польща, а тому стверджувати, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, у тому числі, за кордоном нівельовано повністю, неможливо.

Також існують реальні можливості переховування підозрюваної і на тимчасово окупованих територіях України.

Підозрювана ОСОБА_5 не має соціально струмуючих факторів, а саме міцних соціальних зв`язків (зокрема, власної сім`ї, дітей). Не працевлаштована, не має належного джерела доходу.

Окрім того, на переконання суду у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає в необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої сторони. При цьому належить враховувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків розгляду кримінального провадження, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Реальна можливість вільної зміни свого місця проживання (перебування) та відсутність стійких соціальних зав`язків за місцем проживання, підвищує ймовірність її переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження підтверджує наявність відповідного ризику.

Не виключено і те, що підозрювана ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та/або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин даного кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування на даний час ще не завершено, а отже не проведенні всі необхідні слідчі дії.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме - спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до частини четвертої статті 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, суд бере до уваги те, що підозрювана ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на свідків, з метою можливої зміни ними своїх попередніх показів у суді, оскільки йому були вручені копії матеріалів кримінального провадження та відомі не лише анкетні дані вказаних осіб, але й їх фактичне місце проживання, а також зміст наданих ними показів.

Отже, існування відповідного ризику обумовлено тим, що показання свідків щодо обставин вчинення злочину мають значення для кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх змінити свої показання в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності. Це ж стосується і потерпілої особи.

Відсутність трудових правовідносин (місця працевлаштування), належного та постійного джерела доходу (прибутку) у підозрюваної ОСОБА_5 , підвищує ймовірність вчинення нею інших кримінальних правопорушень, а в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження підтверджує наявність відповідного ризику.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , судом враховано також її вік, стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують її особу, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя. Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для продовження відносно підозрюваної саме виняткового виду запобіжного заходу.

Таким чином, на переконання слідчого судді, враховуючи викладені обставини, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.

Більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність у підозрюваної ОСОБА_5 постійного місця проживання на території Вінницької області, відсутність у неї наміру переховуватися чи залишати територію Україну, вперше притягнення до кримінальної відповідальності, не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані слідчим суддею, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваної, та не є такими, що спростовують встановлені вище ризики.

На думку слідчого судді доводи підозрюваної та її захисника щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки на даний час є непереконливими, оскільки належні докази, які б свідчили про достатні стримуючі фактори в матеріалах провадження відсутні.

Відносно посилання на стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_5 та неможливість отримання нею належної медичної допомоги (догляду) в умовах слідчого ізолятору, то слідчий суддя зазначає наступне.

Стороною захисту недоведено неможливість отримання підозрюваною ОСОБА_5 належної медичної допомоги (догляду) в умовах слідчого ізолятору, як недоведено і неможливість її подальшого перебування під вартою виходячи зі стану здоров`я.

При цьому, слідчий суддя враховує, що відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення», у разі необхідності, особам, яким обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в установі попереднього ув`язнення надається уся необхідна медична допомога та можливість додаткових відповідних обстежень, які проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Відповідно до пунктів 2.6, 2.7, 2.8 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України 10.02.2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.02.2012 року № 212/20525, особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця. У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки строк дії попереднього рішення слідчого судді про тримання ОСОБА_5 під вартою закінчується 07.08.2023р., а для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд процесуальних та слідчих дій, а тому слідчий суддя вважає за необхідне продовжити підозрюваній ОСОБА_5 строк тримання під вартою, виключно в межах строку досудового розслідування, а тому клопотання підлягає задоволенню в цій частині.

Між тим, задовольняючи клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити в якості альтернативи заставу.

Згідно із частиною третьою статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, пункт 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, який необхідно застосувати до підозрюваного як альтернативний триманню під вартою, слідчий суддя виходить з того, що перш за все має бути врахована реальна можливість підозрюваного виконувати умови запобіжного заходу. Зокрема, у разі визначення застави в порядку частини третьої статті 183 КПК України, необхідно встановити такий її розмір, який не буде завідомо непомірним для підозрюваного і не становитиме для нього надмірного тягаря до такої міри, що фактично застосоване до нього тримання під вартою стане безальтернативним.

З урахуванням обставин цього кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваної, інших даних про її особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити як альтернативний запобіжний захід заставу у межах вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Альтернативний запобіжний захід у виді застави у зазначеному розмірі буде достатнім стимулюючим фактором, який би підозрювана або інша особа (заставодавець) боялася б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків.

При цьому, слідчий суддя вважає, що такий розмір застави здатен достатньою мірою забезпечити дієвість цього кримінального провадження і є розумним з огляду на необхідність виконання його завдань.

Крім того, в порядку частини п`ятої статті 194 КПК України, при визначенні альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області; повідомляти слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з потерпілою особою та свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

Такі обов`язки за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для підозрюваної ОСОБА_5 і здатні запобігти реалізації встановлених вище судом ризиків.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-196, 295 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці міста Калинівка Вінницької області, українці, громадянці України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженій, непрацевлаштованій, несудимій, зареєстрованій та фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, строк тримання під вартою та утримувати її під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)», в межах строку досудового розслідування, тобто до 08 вересня 2023 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що складає 214720грн.00коп. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача: UA0000401, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава, номер та дата ухвали суду, кримінальне провадження, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

В разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області; повідомляти слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з потерпілою особою та свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

Роз`яснити підозрюваному положення п.п. 8, 10 ст.182 КПК України, згідно з якими у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 08.09.2023 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Усне клопотання підозрюваної ОСОБА_5 про зміну їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: