справа №176/406/23
провадження №1-кп/176/95/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження, відомості про злочин в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2023 року за № 0000014, які надійшли з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеці м. Костянтинівка Донецької області, громадянки України, раніше судимої, до затримання мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час перебуває в ДУ "Криворізька установа виконання покарань№3", за яким обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 заявила клопотання щодо подовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , оскільки продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 від імені підзахисної вважав даний запобіжний захід надто суворим, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідив та оговоривши підстави заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований чи подовжений у тому числі щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд вбачає підстави задовольнити клопотання прокурора та продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_4 строк дії запобіжного захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України на теперішній час не перестали існувати, у разі скасування або зміни запобіжного заходу обвинувачена ОСОБА_4 може переховуватись від явки до суду, незаконно впливати на потерпілу, чи свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки як встановлено є раніше судима за вчинення аналогічного кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, судимість на даний час є не погашена, оскільки не відбула покарання за попереднім вироком у вигляді 50 годин громадських робіт, на даний час обвинувачується у вчиненні нового злочину під час перебування в стані алкогольного сп`яніння, а коло осіб, зокрема потерпіла та свідки мешкають в одному населеному пункті з обвинуваченою в зв`язку із чим може вчиняти тиск на останніх та які на даний час є не допитані, що лише підсилює ризики.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердила обставини щодо судимості, що не має родини, оскільки позбавлена батьківських прав, будь-яких міцних соціальних зв`язків, у тому числі офіційних, тривалих трудових правовідносин, на життя заробляє тимчасовими заробітками, наголошує, що останній раз була працевлаштована 10 років тому, але жодних підтверджуючих документів про дану обставину не надала.

Встановлені обставини у сукупності не доводять достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, на чому наполягає захисник.

Крім того, оцінюючи всі обставини в сукупності, суд також приймає до уваги та враховує практику ЄСПЛ, зокрема те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, враховуючи вагомість обвинувачення щодо інкримінованих кримінальних правопорушень, які тягнуть за собою покарання за особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, наявність доведених обставин, які свідчать, що існують ризики переховуватися останнім від явки до суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, та які вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою запобігання таким ризикам, суд визнає за необхідність продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 та ст. 182 КПК України, виходячи з характеру правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , її особи, матеріального стану, суд не убачає підстав встановлювати останній розмір застави як альтернативний запобіжний захід для її внесення.

Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеці м. Костянтинівка Донецької області, громадянці України, обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Криворізька установа виконання покарань №3, по 15 серпня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченій негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору окружної прокуратури, начальнику Державної установи Криворізької установа виконання покарань №3, начальнику відділення поліції №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для відома та виконання.

Суддя ОСОБА_1