233 № 233/3569/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 12 липня 2023 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

13 липня 2023 року прокурор у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 12 липня 2023 року, зазначаючи, що слідчим відділенням відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області під процесуальним керівництвом Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000234 від 12 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за фактом вбивства військовослужбовця ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді номера обслуги 2 гранатометного відділення протитанкового взводу військової частини НОМЕР_1 , 12 липня 2023 року, приблизно о 14 год. 30 хв. перебуваючи в місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час вживання спиртних напоїв в приміщені літньої кухні, між ним та військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_6 виник словесний конфлікт.

Після чого, ОСОБА_5 пішов до кімнати в будинок, де знаходилась ввірена йому для службового користування зброя - АК-74 серійний номер НОМЕР_2 , яку він взяв та відніс до приміщення літньої кухні, де зняв з запобіжника, перевів автомат в режим одиночного вогню, дослав патрон до патронника та поклав його на ліжко.

Того ж дня, приблизно о 16 годині 40 хвилин, на подвір`ї вищевказаного будинку між солдатом ОСОБА_5 та солдатом ОСОБА_6 знову виник словесний конфлікт, в ході якого у солдата ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 .

Того ж дня, приблизно о 16 годині 50 хвилин, реалізуючи свій протиправний, злочинний умисел солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, маючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті неприязних відносин, пішов до приміщення літньої кухні, де взяв заздалегідь підготовлену ввірену йому для службового користування зброю - АК-74 серійний номер НОМЕР_2 , з якою повернувся до подвір`я вищевказаного будинку, де з метою заподіяння смерті солдату ОСОБА_6 , який знаходився навпроти нього приблизно на відстані до чотирьох метрів, направив зброю у бік останнього та здійснив один одиночний постріл, внаслідок чого, куля влучила в область шиї, спричинивши останньому вогнепальне поранення, від якого він помер.

Даний факт зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної Поліції України» за № 7397 від 12.07.2023.

12.07.2023 в період часу з 19.57 год. по 20.21 год. проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було зафіксовано обстановку вчиненого кримінального правопорушення та вилучено: предмет схожий на автомат АК-74 з глушником із маркуванням № НОМЕР_2 1984 року випуску, який належить Збройним силам України; предмет схожий на магазин та 27 предметів схожих на набої калібру 5,45 мм, які належать Збройним силам України; предмет схожий на гільзу набою калібру 5, 45 мм із маркуванням 270х85.

Відповідно до ст. 98 КПК України вилучені речі є предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже є речовим доказом по кримінальному провадженню.

Всі вищевказані речі вилучені до відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області та постановою слідчого визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Зважаючи на те, що зазначені речі є речовими доказами та мають суттєве значення по кримінальному провадженню, мають значення для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню, а також, що незастосування заборони на користування та розпорядження вищезазначеним майном може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, прокурор просить накласти арешт на майно вилучене під час огляду місця події шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

У судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.

Власник майна повідомлений про місце та час судового засідання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подано клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Згідно з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приписами ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, за даної внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) ; 5 розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею враховані вищевказані вимоги.

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене під час зазначеного огляду місця події майно постановою слідчого від 13 липня 2023 року визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Вилучене у даному кримінальному провадженні майно, виявлене під час огляду місця події, відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст. 98 КПК України для речових доказів, а також мають істотне значення для досудового розслідування вказаного кримінального провадження, обставини вчинення якого можуть бути виявлені та зафіксовані шляхом його огляду та дослідження.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що арешт майна відповідає встановленим законодавством завданням запобігти можливості його приховування, втрати, знищення, перетворення, відчуження.

Вищевказані речі відповідають критерію, зазначеному у п.11 ст.170 КПК України, а тому встановлення заборон щодо відчуження, користування та розпорядження щодо цих об`єктів у даному кримінальному провадженні є процесуально обґрунтованим.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170, 172-173, 372, 309 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт, шляхом обмеження відчуження, розпорядження та користування майном на вилучені в ході огляду місця події 12.07.2023 за адресою: АДРЕСА_1 : предмет схожий на автомат АК-74 з глушником із маркуванням № НОМЕР_2 , 1984 року випуску, який належить Збройним силам України; предмет схожий на магазин та 27 предметів схожих на набої калібру 5,45 мм, які належать Збройним силам України; предмет схожий на гільзу набою калібру 5, 45 мм із маркуванням 270х85.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали слідчого судді доручити прокурору Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони об`єднаних сил ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1