Справа № 359/4241/23
Провадження № 1-в/359/138/2023
У Х В А Л А

29 травня 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника БВК № 119 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник БВК №119 та засуджений підтримали клопотання. Крім того, засуджений пояснив, що вже відбув необхідний для умовно-дострокового звільнення строк покарання і своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В свою чергу, прокурор заперечив щодо задоволення клопотання, тому що позиція засудженого ОСОБА_4 щодо вчиненого ним злочину, яку він висловив в судовому засіданні, свідчить про те, що виправлення засудженого фактично не відбулось, ризик вчинення ним нового кримінального правопорушення є досить високим, а тому відсутні підстави вважати, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, оглянувши особову справу засудженого, суд дійшов до таких висновків.

За змістом ст. 81 КК України єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення особи, яка має право за законом при відбутті певної частини покарання, є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Згідно із п. 17 зазначеної постанови, судам рекомендовано ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Водночас, сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки, як то, активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти, що засуджений працевлаштований, самостійно без додаткової мотивації виходить на роботу, належно її виконує, бережно ставиться до робочого інструменту і не порушує правил техніки безпеки, свідомо бере постійну участь в суспільно-корисній праці, систематично виконує і перевиконує виробничі завдання, якісно виконує доручену роботу і не відмовляється від неї.

Крім цього, не слід забувати, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України. Тому сама по собі лише належна поведінка, яка полягала у недопущенні порушень режиму утримання та ставлення до праці, не може бути вирішальним фактором на користь умовно-дострокового звільнення.

Судом встановлено, що згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2018 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 15.01.2019 року.

З матеріалів особової справи та характеристики вбачається, що засуджений у місцях позбавлення волі знаходиться з 04.09.2018 року. Під час знаходження в ДУ «Київський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. 31.10.2018 року прибув до ДСІЗО при ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», де зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. У ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» він відбуває покарання з 27.02.2019 року і за час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 11 разів, стягнень не має. Працевлаштований в господарчій обслузі прибиральником в установі, до праці відноситься добре. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, а саме «фізкультура і спорт», не приймає участі у роботі самодіяльних організацій.

Особливу увагу суд звертає на те, що при з`ясуванні у засудженого його ставлення до вчиненого злочину встановлено, що засуджений ОСОБА_4 , відбувши відповідний строк покарання, позитивних змін в особистості засудженого не відбулось, він не демонструє готовності до самокерованої правослухняної поведінки. На запитання суду щодо вчиненого злочину засуджений ОСОБА_4 не висловив щирий жаль з приводу вчиненого, не засуджує свою поведінку, вважає стандартною ситуацією нанесення матері палицею близько п`ятнадцяти ударів по обличчю і грудній клітці, внаслідок яких потерпіла на місці вчинення злочину. За таких обставин суд погоджується з доводами прокурора щодо не доведення засудженим сумлінною поведінкою свого виправлення. Таким чином, судом відхиляється доводи представника виправної колонії і засудженого про виправлення та перевиховання засудженого, тому що це спростовується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи та поясненнями засудженого в судовому засіданні.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_4 за час відбування покарання, а тому відсутні підстави для умовно - дострокового звільнення його від відбуття покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Повний текст ухвали оголошено 30 травня 2023 року о 08.30 год.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1