Справа № 938/693/23
Номер провадження № 1-кс/938/231/23
УХВАЛА

про арешт майна

12 вересня 2023 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2023 за №0000108, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,

ВСТАНОВИВ :

старший слідчий Слідчого відділення Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської з клопотанням у кримінальному провадженні за №0000108 від 21.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, погодженим прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, вилученого за протоколом обшуку від 07.09.2023, дозвіл на проведення якого був наданий ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 05.09.2023, з метою збереження речового доказу, та запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування зазначеним майном.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

Відповідно до положень ч.6 ст.173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до положень ст.115 КПК України, законодавцем визначено, що при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Як вбачається із матеріалів клопотання, майно вилучено у ОСОБА_5 07.09.2023, строк подання клопотання (48 годин) вийшов 09.09.2023. Оскільки, 09.09.2023 та 10.09.2023, були вихідними днями, то клопотання подано слідчим до суду 11.09.2023, тобто на наступний робочий день та розглянуто 11.09.2023. Отже клопотання подано та розглянуто в межах строків, передбачених КПК України.

Подане клопотання слідчий мотивує тим, що 21.08.2023 слідчим відділенням Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області розпочато досудове розслідування в кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2023 за №0000108, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Так, дане кримінальне провадження розпочато за заявою ОСОБА_6 , про те, що в період квітня-червня 2023 року за місцем свого проживання в присілку Грибково селища Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_7 вчинив розпусні дії, шляхом демонстрації фільмів порнографічного характеру та вступу в статеві зносини зі своєю дружиною, в присутності своєї малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проведеними розшуковими заходами в даному кримінальному провадженні було здобуто об`єктивні дані, які вказують що в період квітня-червня 2023 року ОСОБА_7 спільно зі своєю дружиною ОСОБА_5 із застосуванням технічних приладів (мобільних телефонів, комп`ютерної техніки) демонстрували своїм малолітнім дітям фільми порнографічного характеру, примушуючи дітей їх переглядати, крім того в присутності малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вступали в статеві зносини. Окрім цього, ОСОБА_7 із використанням наявних у користуванні членів сім`ї технічних приладів (мобільних телефонів із функцією відеозйомки) виготовляв відео із порнографічним вмістом, де зображено статеві зносини його і дружини ОСОБА_5 , які в подальшому зберігав в пам`яті пристрою та систематично демонстрував малолітній дочці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також встановлено, що ОСОБА_7 за згодою своєї дружини ОСОБА_8 міг використовувати її власний мобільний телефон ля демонстрації своїм малолітнім дітям фільмів порнографічного характеру, а також для виготовлення відео із порнографічним вмістом, де забражено статеві зносини його і дружини, які в подальшому зберігав в пам`яті пристрою та систематично демонстрував малолітній дочці ОСОБА_5 .

07.09.2023 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , в АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено:

- флеш карту пам`яті microSD «TOSHIBA Exceria», ємністю 32 Gb.

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» модель «M2101K6G» блакитного кольору, в прозорому чохлі типу бампер, під яким знаходиться флеш карта пам`яті microSD ємністю 2 Gb, дві сім карти: 1 - білого кольору з № НОМЕР_1 ; 2 біло-синьо-жовтого кольору без маркувань, а також ключ для відкриття лотка для сім карт і флеш карти, які належать ОСОБА_7

- мобільний телефон марки «SAMSUNG G610F» золотистого кольору, який належить дружині ОСОБА_7 ОСОБА_5

07.09.2023 вищевказані речі (предмети, документи) відповідно та у порядку, передбаченому КПК України, залучено до матеріалів кримінального провадження, як речові докази.

У зв`язку із тим, що вищевказані вилучені предмети, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ під час кримінального провадження, та на даний час з ними не проведено жодних експертиз, зокрема експертизи з дослідження компютерної техніки та програмних продуктів, слідчий вважає, що з метою збереження речових доказів, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, є необхідність накладення арешту на зазначене, вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , майно.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлялися у встановленому законом порядку. В матеріалах клопотання наявна заява слідчого про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, в якій він також вимоги клопотання підтримав. Прокурор причини неявки не повідомив.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання клопотання повідомлялася належним чином та своєчасно, шляхом телефоногами, яку вона прийняла, та одночасно повідомила суд, що не заперечує проти задоволення вимог клопотання та просить клопотання розглянути за його відсутності.

Оскільки неприбуття цих осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд клопотання без їх участі.

Враховуючи вищенаведене, згідно положень ч.4 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя постановляє ухвалу про наступне.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження, на підставі заяви ОСОБА_6 , про те, що в період квітня-червня 2023 року за місцем свого проживання в присілку Грибково селища Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_7 вчинив розпусні дії, шляхом демонстрації фільмів порнографічного характеру та вступу в статеві зносини зі своєю дружиною, в присутності своєї малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

За вказаним фактом Верховинським РВП розпочато досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 05.09.2023, було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2023 за №0000108, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Згідно з протоколом обшуку від 07.092023 в ході проведення вказаного обшуку проведеного за місцем проживання ОСОБА_7 , виявлено та вилучено, серед іншого: мобільний телефон марки «SAMSUNG G610F» золотистого кольору, який належить дружині ОСОБА_7 ОСОБА_5 .

З письмових пояснень ОСОБА_7 вбачається, що він дійсно проживає, за адресою: АДРЕСА_1 спільно з дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батьком дружини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від шлюбу у них є троє спільних дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яких на початку липня 2023 року було вилучено соціальною службою та передано на виховання патронатній мамі ОСОБА_10 07.09.2023 до житлового будинку за його місцем проживання прийшли працівники поліції, які повідомили, що у них на виконанні знаходиться ухвала суду про проведення обшуку, зміст якої було оголошено йому. В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено два мобільні телефони, один з яких марки "Самсунг" належить його дружині, а інший марки "Ксіомі" він знайшов в липні 2023 року на дорозі в смт Верховина, присілок Грибково. Також було виявлено та вилучено дві карти пам`яті. Всі речі було поміщено в спеціальні пакети, опечатано та скріплено підписами понятих. По закінченні обшуку було складено відповідний протокол, який було підписано учасниками проведення обшуку.

07.09.2023 постановою слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області вилучені в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000108 від 21.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Згідно ч.2 ст.131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч.1 ст.132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

У відповідності з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи, отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливість володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, між іншим, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Частиною 2 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку, огляду.

Частиною 5 ст.236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку. При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч.7 ст.236 КПК України). Отже, тимчасово вилученим під час виконання ухвали про обшук майном є вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Згідно з ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його втрати, перетворення або іншої передачі майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

У зв`язку із вищевикладеним та з урахуванням системного аналізу наведених норм Кримінального процесуального кодексу України, оскільки вилучені речі є речовим доказом, та є об`єктами, які могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, клопотання слідчого, яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 21.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108, про арешт майна слід задоволити.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 167,168, 170-173, 174 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

клопотання старшого слідчого СВ Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , про арешт майна, задовольнити.

В рамках кримінального провадження, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2023 за №0000108, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG G610F» золотистого кольору, який належить дружині ОСОБА_7 ОСОБА_5 № НОМЕР_1 , які були вилучені 07.09.2023 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування зазначеним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Крім цього, у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, власник майна або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_11