Справа № 279/2662/23
Провадження № 1-кс/279/567/23 У Х В А Л А
іменем України
01 травня 2023 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 розглянувши по скарзі ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 20.04.2023 року про відмову в задоволенні клопотання,
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні скаргу підтримала, просила задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився повідомлявся належним чином, про час та день розгляду справи.
Неявка відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Вислухавши скаржника, дослідивши скаргу і додані до неї документи, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено ч.1 ст.303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - «КПК України»).
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК Українина досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
18.04.2023 в рамках вказаного кримінального провадження подано клопотання про залучення її в якості потерпілої в даному кримінальному провадженні.
Вважаючи вищевказану постанову про відмову у визнанні потерпілим незаконною, ОСОБА_3 звернулася до суду з даною скаргою про скасування постанови у кримінальному провадженні.
Порядок залучення потерпілого у кримінальному провадженні врегульовано ст.55 КПК України.
Відповідно до ч.1-3 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно з ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Як випливає зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для відмови у визнанні ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні потерпілою, оскільки в матеріалах справи відсутні підтверджуюча документація щодо завдання моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи, фізичної шкоди, яка визначається через сукупність змін, що об`єктивно сталися внаслідок вчинення кримінального правопорушення в стані людини майнової сфери особи (учасника правовіднсин, потерпілого) внаслідок пошкодження чи знищення її майна або внаслідок порушень її особистих немайнових прав. Також на момент розгляду клопотання вона набула процесуального статусу свідка, що суперечить ст.220 КПК України так як клопотання під час досудового розслідування може подавати сторона захисту, потерпіла сторона та його представник чи законний представник.
Слідчий суддя вважає такий висновок слідчого передчасним, у зв`язку з чим звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України, внесено за заявою ОСОБА_3 .
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною нормою мають бути належним чином мотивовані.
Таким чином, слідчий, виносячи оскаржувану постанову, повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови, виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення заявнику шкоди.
Тому слідчий суддя погоджується з доводами заявника, що відмова у визнанні його потерпілим слідчим належним чином не мотивована. Зокрема, слідчий в оскаржуваній постанові обмежився лише констатацією, що ОСОБА_3 не навела достатніх доводів про нанесення їй шкоди передбаченої ст.55 КПК України, слідчий в оскаржуваній постанові не зазначив які слідчі та інші процесуальні дії вчинені з метою перевірки факту спричинення такої шкоди.
Таким чином, враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова про відмову у визнанні потерпілою є необґрунтованою та підлягає скасуванню.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про, зокрема про зобов`язання вчинити певну дію.
Отже, проаналізувавши матеріали скарги, вимоги чинного законодавства України, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги.
Згідно з ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першоїстатті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 303,305,306,307, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Скаргу задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1
Копія згідно з оригіналом