Справа № 163/664/23 Провадження №11-кп/802/566/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 10 травня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Даним вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, уродженця села Римачі Любомльського (нині Ковельського) району, Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.01.2022 року Шацьким районним судом Волинської області за ч.ч.1, 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 24.05.2022 року Ратнівським районним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

- 17.11.2022 року Любомльським районним судом Волинської області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено в місця позбавлення волі строком на 4 роки;

- 17.03.2023 року Шацьким районним судом Волинської області за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України на підставі ч.4 ст.70, ст.ст.71, 72 КК України з урахуванням вироку Ратнівського районного суду від 24.05.2022 року до 4 років 2 місяців позбавлення волі, засуджено:

- за ч.4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шацького районного суду Волинської області від 17 березня 2023 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно визначено ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання за цим вироком строк частково відбутого покарання за вироком Шацького районного суду Волинської області від 17 березня 2023 року.

Вироком також вирішено питання речового доказу, процесуальних витрат за проведення експертизи та арешт майна.

Згідно з даним вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він будучи раніше судимим за корисливі злочини проти власності, діючи повторно, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», 09 жовтня 2022 року, перебуваючи в салоні автомобіля «Renault Magnum», номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Зарічній в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області, скориставшись відсутністю водія зазначеного автомобіля ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, із салону автомобіля таємно викрав належний останньому планшет марки «SAMSUNG» моделі «Galaxy Tab A7 Lite 32 GB» з первинним упакуванням та інструкцією вартістю 5233 гривень, чим заподіяв ОСОБА_9 майнової шкоди на вказану суму.

У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності винуватості обвинуваченого та правильності кваліфікації дій, оскаржує судове рішення з мотивів невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Вказує, що судом першої інстанції при призначенні покарання за ч.4 ст. 185 КК України належним чином не було враховано тих обставин, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину, визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому. Крім того, зазначає і про те, що обвинувачений усвідомив протиправність своїх дій та бажає стати на шлях виправлення. Посилаючись на це, просить оскаржуваний вирок змінити та шляхом часткового складання покарань призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців.

В апеляційний суд потерпілий ОСОБА_9 , не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи у відповідності до положень КПК України й будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомості про поважність причин його неявки від нього не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали з підстав викладених у ній, думку прокурора, яка вважає скаргу безпідставною, апеляційний суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України та кваліфікація його дій, є правильними і ґрунтуються на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Захисник в апеляційній скарзі та як встановлено в ході апеляційного розгляду вказує про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Проте такі його твердження до уваги судом не приймаються з врахуванням наступного.

Так, відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі за вчинений нею злочин, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що вказані вимоги законодавства і роз`яснення Пленуму ВСУ, були повністю дотримані судом першої інстанції.

Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, місцевий суд з достатньою повнотою врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та дані про його особу. При цьому, судом наведено переконливі доводи про неможливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд правильно відніс активне сприяння у розкритті злочину та щире каяття у вчиненому, а обтяжуючі як правильно встановлено судом відсутні.

Крім того, місцевий суд призначаючи покарання обвинуваченому врахував, що вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України згідно із ст. 12 цього ж Кодексу відносяться до категорії тяжких злочинів, дані про його особу, зокрема те, що він є особою молодого віку, постійного джерела доходу не має, не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, до вчинення злочину за цим вироком двічі був засуджений за вчинення корисливих злочинів проти власності, однак належних висновків для себе не зробив та знову вчинив аналогічний умисний корисливий злочин, що як правильно зазначив суд першої інстанції, вказує про його небажання стати на шлях виправлення.

Належним чином було враховано і думку потерпілого, який при вирішенні питання щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримуючись вимог ст.ст.50, 65 КК України обґрунтовано дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання ближче до мінімального передбаченого санкцією ч.4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці, і на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Шацького районного суду Волинської області від 17 березня 2023 року більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно визначив до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Призначене покарання на думку апеляційного суду, повністю відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , попередження вчинення ним нових злочинів, і не є надто суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі захисника.

Усі доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі і наведені під час апеляційного розгляду провадження щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає голослівними та до уваги не приймає, оскільки вони повністю були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та відповідно не спростовують висновків місцевого суду і не дають жодних підстав для зміни оскаржуваного вироку, як про це просить сторона захисту.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу захисника на підставі п.1 ч.1 ст.407 КПК України слід залишити без задоволення, а вирок Любомльського районного суду Волинської області від 10 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Любомльського районного суду Волинської області від 10 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді