Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/4789/22
Провадження № 1-кп/490/471/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2023 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, раніше засуджувався:

-06 березня 2019 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України до 03 років 06 місяців позбавлення волі; на підставі статті 75 цього Кодексу ухвалювалось про звільнення від відбування покарання з випробуванням;

-24 жовтня 2019 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України за сукупністю цього та попереднього вироків остаточно - до 03 років 07 місяців позбавлення волі;

а також

-29 листопада 2022 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 185, частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 15 - частиною 3 статті 186 Кримінального Кодексу України - до 05 років 06 місяців позбавлення волі, а за сукупністю цього вироку та вироку від 24 жовтня 2019 року - до 05 років 06 місяців позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ); від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ); від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

Під час дії військового стану ОСОБА_7 :

-будучи засудженим:

-06 березня 2019 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-24 жовтня 2019 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України

та маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за їх вчинення

-вчинивши:

-13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 жовтня 2021 року - злочини, передбачені частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України (за вчинення яких наразі є засудженим вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 листопада 2022 року);

-20 жовтня 2022 року - злочин, передбачений частиною 2 статті 15 - частиною 3 статті 186 Кримінального Кодексу України (за вчинення яких наразі є засудженим вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 листопада 2022 року);

-10 липня 2022 року - злочин, передбачений частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України (за вчинення якого наразі є засудженим вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 листопада 2022 року)

строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення яких не сплинув

вчинив ще два злочини проти власності за таких обставин.

1. 24 вересня 2022 року об 11 годині 04 хвилини він, перебуваючи в приміщенні супермаркету "Магелан", розташованого за адресою: місто Миколаїв, проспект Героїв України, 13, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, оминувши сигнальну рамку, вилучив з вітрини два електричних чайника марки "Grungelm-221SS Reca" загальною вартістю 1.176 грн., що належать ПП "Таврія Плюс".

Після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_4 , утримуючи викрадене, зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ПП "Таврія Плюс" матеріальну шкоду у загальному розмірі 1.176 грн.

2. 28 вересня 2022 року близько 17: 30 год. він же, проходячи повз домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив таємно заволодіти чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний намір, він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через бетонний паркан, що огороджує територію домоволодіння, та з цієї території таємно вилучив дві ємності з металу сірого кольору об`ємом 30 та 40 літрів, що належать ОСОБА_8 , загальною вартістю 2.531, 67 грн.

Після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_4 утримуючи викрадене, зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду у загальному розмірі 2.531 грн. 67 коп.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у сховище.

Позиції сторін.

1. Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження вважала вину ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за встановлених судом обставин доведеною, його дії - кваліфікованими вірно.

З огляду на таке, просила призначити обвинуваченому покарання за злочин, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження - в межах санкції частини 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, а остаточне покарання за сукупністю цього злочину та злочинів, за які обвинувачений засуджений вироком від 29 листопада 2022 року - із застосуванням принципу часткового складання призначених покарань.

2. Потерпілий ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження позицію прокурора підтримав. При цьому зауважив, що вважає сам факт перебування обвинуваченого у місцях позбавлення волі достатнім та сподівається, що таке сприятиме його виправленню.

3. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин визнав повністю та зазначив, що у содіяному кається.

Свою поведінку пояснив тим, що вживав наркотичні засоби, для придбання яких й вчиняв вказані в обвинуваченні злочини.

Просив відшукати можливість залишити йому покарання, яке вже призначене йому вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 листопада 2022 року.

3. Потерпілий - ПП "Таврія плюс" - у судові засідання свого представника не надіслав, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив.

Враховуючи, що в цьому випадку за відсутності представника цього потерпілого можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, суд на підставі статті 325 Кримінального Процесуального Кодексу України розглянув справу за його відсутності.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

І……З відомостей, що містяться у залучених до матеріалів кримінального провадження довідці ІЦ № 129-13102022/48003 від 13 жовтня 2022 року та копії вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 листопада 2022 року вбачається, що ОСОБА_4 :

-засуджувався:

-06 березня 2019 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-24 жовтня 2019 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України

-вчинив:

-13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 жовтня 2021 року - злочини, передбачені частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-20 жовтня 2022 року - злочин, передбачений частиною 2 статті 15 - частиною 3 статті 186 Кримінального Кодексу України;

При цьому матеріали кримінального провадження доводять, що:

-вказані судимості не є ані - знятими, ані - погашеними у встановленому законом порядку;

-станом на вересень 2022 року строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за злочини, вчинені у жовтні 2022 року не сплинули.

ІІ......Про вчинення ОСОБА_4 злочину 24 вересня 2022 року свідчать такі досліджені судом докази.

1. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження підтвердив, що дійсно 24 вересня 2022 року викрав з супермаркету "Таврія В" два чайники.

При цьому викладені в обвинувальному акті обставини їх викрадення він підтвердив.

Враховуючи, що покази обвинуваченого повністю узгоджуються з пред`явленим обвинуваченням, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого та керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин викрадення ОСОБА_4 чайників.

2. З залученого до матеріалів кримінального провадження висновку експерта № СЕ 19/115-22/8532ТВ від 25 жовтня 2022 року, вбачається, що вартість одного електрочайника "Grungelm-221SS Reca" становить 588 грн.

За такого вартість викраденого в ПП "Таврія Плюс" майна становить (588 х 2) - 1.176 грн.

Цю вартість викраденого майна обвинувачений не оспорює.

З урахуванням наведеного обставини викрадення ОСОБА_4 чайників в супермаркеті "Таврія В" та вартість викраденого майна суд вважає доведеними.

ІІІ......Про вчинення майна ОСОБА_5 свідчать такі досліджені судом докази.

1. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження підтвердив, що дійсно переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки викрав дві ємності, які за своєю суттю є самогонним апаратом.

Обвинувачений також підтвердив, що обставини скоєння ним цієї крадіжки в обвинувальному акті вказані вірно.

Потерпілий під час судового розгляду кримінального провадження зазначив, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті час повернувся додому та побачив, що два баки, один з яких дійсно був частиною самогонного апарату, зникли. Тоді він звернувся до правоохоронних органів; внаслідок розслідування цього кримінального провадження один з баків був йому повернутим.

Враховуючи, що наведені покази обвинуваченого та потерпілого повністю узгоджуються поміж собою та з пред`явленим обвинуваченням, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого та керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин викрадення ОСОБА_4 майна ОСОБА_5 , оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

2. Щодо вартості викраденого майна суд відзначає таке.

2.1. З висновку експерта № CЕ-19/115-22/8490-ТВ від 27 жовтня 2022 року вбачається, що вартість ємності з нержавіючої сталі об`ємом 30 літрів становить 1.066, 67 грн.

Та обставина, що ємність, вартість якої була визначена експертом, була предметом злочину, а також визначена експертом вартість ані обвинуваченим, ані потерпілим не оспорюється.

2.2. З висновку експерта № CЕ-19/115-23/8611-ТВ від 26 жовтня 2023 року вбачається, що вартість каністри з нержавіючої сталі об`ємом 40 літрів становить 1.525,00 грн.

Та обставина, що ємність, вартість якої була визначена експертом, була предметом злочину, а також визначена експертом вартість ані обвинуваченим, ані потерпілим не оспорюється.

2.3. Далі, суд враховує таке.

(а) Наведені вище відомості доводять, що загальна вартість викраденого в ОСОБА_5 майна становить (1.066,67 + 1.525,00) - 2.591,67 грн.

(б) Між цим, в наданому суду обвинувальному акті загальна вартість викраденого в ОСОБА_5 майна вказана - 2.531,67 грн.

(в) Оцінюючи цю обставину, суд виходе з приписів частини 1 статті 337 Кримінального Процесуального Кодексу України, відповідно до яких

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

(г) Та, ґрунтуючись на цих приписах діючого законодавства, суд відзначає, що вказана в обвинувальному акті вартість викраденого майна є меншою за його дійсну вартість.

Збільшення ж вартості викраденого майна відповідно до дійсних фактичних обставин кримінального провадження самим лише вироком суду є збільшенням обсягу обвинувачення, що наведеним приписам частини 1 статті 337 Кримінального Процесуального Кодексу України суперечить.

З урахуванням наведеного суд, виходячи з обсягів висунутого обвинувачення, має встановити цим вироком, що ОСОБА_4 викрав майно ОСОБА_5 на загальну суму 2.531 грн. 67 коп.

2.4. При ухваленні цього вироку суд враховує також, що саме така загальна вартість викраденого майна (2.531 грн. 67 коп.) ані - сторонами кримінального провадження, ані - потерпілим - не заперечується.

З урахуванням наведеного обставини викрадення ОСОБА_4 майна ОСОБА_5 та вказану в обвинувальному акті вартість такого майна суд під час ухвалення цього вироку вважає доведеними.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин доведеною.

Обставини, які пом`якшують покарання

1. Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд, відповідно до частини 2 статті 66 Кримінального Кодексу України враховує визнання ним своєї вини та активне сприйняття з боку обвинуваченого у судовому розгляді кримінального провадження

2. Сторони пропонують визнати за обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, його щире каяття у вчиненому злочині.

Але з наявністю такої обставини погодитись неможливо.

2.1. Так, Верховний Суд у своїй послідовній практиці сформулював правову позицію, відповідно до якої

щире каяття "передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження"

/див, окрім іншого, постанову від 15 листопада 2021 року у справі № 199/6365/19/

2.2. В цьому випадку обвинувачений дійсно свідомо (тобто - повною мірою усвідомивши наслідки такого та завбачаючи можливість отримання суворого покарання) заявив про повне визнання своєї провини та продемонстрував згоду на відбуття передбаченого законом покарання.

2.3. В той же час, жодних дій щодо виправлення наслідків вчиненої крадіжки не вживав.

2.4. Крім того, обвинувачений, визнаючи обставини вчинення ним злочину, жалю із приводу його вчинення не висловив.

2.5. До того ж, обвинувачений вочевидь до своїх дії критично не ставиться та виправдовує їх.

При цьому показовою є та обставина, що під час виправдовування своїх вчинків він посилається на те, що зловживає наркотичними засобами, тобто - на свою ж поведінку, яка не тільки не є загальноприйнятною, але - навпаки - засуджується у суспільстві. Звертає на себе увагу й той факт, що зловживанням наркотичними засобами обвинувачений хизується та по суті наполягає на своєму праві вести себе таким чином.

Отже, щире каяття в діях ОСОБА_4 є відсутнім, його ставлення до скоєного повною мірою охоплюється визнанням своєї вини активним сприянням у судовому розгляді кримінального провадження.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, під час здійснення цього кримінального провадження встановлено не було.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, а також - особу винного.

При цьому суд враховує таке.

Щодо ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

А……Відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України вчинений ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії тяжких.

Б……В той же час, тяжкість цього злочину значною мірою обумовлюється наявністю такої кваліфікуючої ознаки, як його вчинення в умовах воєнного стану.

І……З цього приводу суд відзначає таке.

1. Запроваджуючи Законом № 2117-IX від 03 березня 2022 року підвищену кримінальну відповідальність за злочини проти власності у цей період, законодавець виходив з того, що: "військові дії агресора [що зумовили необхідність запровадження військового стану] в багатьох випадках спрямовані на мирне населення, об`єкти цивільної інфраструктури, що породжує страх за своє життя та здоров`я, змушує людей полишати свої домівки та майно. Нерідко такі обставини використовуються зловмисниками з метою фактично безперешкодного заволодіння цим майном шляхом проникнення до квартир, житлових будинків, офісів чи закладів торгівлі під час запровадження військового стану"1

В той же час, жоден з епізодів злочинної діяльності ОСОБА_4 не є пов`язаним із використанням зловмисником таких обставин

2. З тексту згаданої пояснювальної записки також вбачається, що метою запровадження такої кваліфікуючої ознаки був захист головним чином - громадян - які з огляду на обставини військового стану стають, зокрема - в матеріальному плані - особливо вразливими.

З цього приводу суд відзначає таке.

2.1. Ці обставини взагалі не мають відношення до епізоду від 24 вересня 2022 року, адже цей епізод матеріального становища власно громадян не стосується.

При цьому суд відзначає, що під час вчинення крадіжки 24 вересня 2022 року супермаркет "Таврія В" працював у звичайному режимі та запровадження військового стану ніяким чином не відображалось на роботі цього магазину.

2.2. Стосовно ж епізоду від 28 вересня 2022 року суд відзначає, що з показів обвинуваченого та потерпілого, які в цій частині узгоджуються між собою, вбачається, що предметом викрадення в цьому випадку виступав самогонний апарат.

З огляду на це суд відзначає, що втрата такого майна не може визнаватись чутливою, отже - його захист від крадіжок не має відношення до мети запровадження підвищеної відповідальності за їх вчинення під час воєнного стану.

Ці обставини у їх сукупності знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину порівняно з іншими злочинами цієї категорії, що вчинюються під час військового стану, майже до рівня звичайних крадіжок, вчинених повторно та поєднаних з проникненням в інше приміщення.

ІІ…… Конституційний Суд України у своєму рішенні № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини.

Таке дозволяє суду під час призначення покарань за кожен з вчинених ним злочинів, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, виходячи з санкцій відповідних частин відповідних статей Кримінального Кодексу України, зважати й на санкції, передбачені законом за крадіжку, вчинену повторно з проникненням у житло.

В…...Далі, суд відзначає, що склад вчиненого обвинуваченим злочину утворюють два епізоди злочинної діяльності та внаслідок його дій двом особам була завдана матеріальна шкода.

Таке, хоча й незначною мірою, але - підвищує суспільну небезпеку вчиненої ОСОБА_4 крадіжки порівняно з іншими злочинами цієї категорії.

Щодо особи обвинуваченого.

1. Обвинувачений на теперішній час на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

2. Як неодноразово зазначалось вище, раніше він неодноразово засуджувався за вчинення корисливих злочинів.

Та матеріали кримінального провадження доводять, що протягом періоду з жовтня 2021 року до вересня 2023 року (тобто - практично протягом року) він вчинив 13 крадіжок.

3. Суд також нагадує, що, за твердженнями самого обвинуваченого, усі ці злочини він вчинив через зловживання наркотичними засобами.

Наведене у сукупності доводить, що вчинення ОСОБА_4 злочину, що є предметом розгляду цього кримінального провадження, є природним наслідком свідомо обраного ним способу життя.

Таке підвищує суспільну небезпеку його особи.

Призначення покарання за злочин, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

1. Санкція частини 4 статті 185 Кримінального Кодексу України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 05 до 08 років.

Відповідно ж до встановленого вище ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, суд зважає й на ту обставину, що за вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у сховище, повторно законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 04 до 06 років.

2. Суд також враховує:

-з одного боку - те, що у цій справі наявні дві обставини, що відповідно до частини 2 статті 65 Кримінального Кодексу України пом`якшують покарання обвинуваченого;

-з іншого боку - що, як доведено вище, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину є додатково збільшеним з огляду на кількість епізодів злочинної діяльності.

3. Враховує суд й те, що суспільна небезпека особи обвинуваченого є підвищеною та каяття у вчиненому злочині обвинувачений не виявляє.

Наведене у сукупності призводить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_4 за вчинення цього злочину покарання у вигляді позбавлення волі строком на 05 років 06 місяців.

Призначення остаточно покарання.

Після вчинення злочину, за який обвинувачений засуджується цим вироком, він був засудженим вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 листопада 2022 року.

Відповідно до частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за такого йому слід призначити остаточне покарання із застосуванням принципів поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного або часткового складання призначених покарань.

При вирішенні питання про те, який з цих принципів необхідно застосувати при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до приписів пункту 21 Постанови № 7 Пленуму від 24 жовтня 2003 року Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує данні про його особу, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

ІІ……В зв`язку із цим суд враховує наступне.

1. В цьому випадку вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 листопада 2022 року ОСОБА_4 було призначене таке ж покарання, що має бути йому призначеним за злочини, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

Таке виключає застосування принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим.

2. Далі, відповідно до частини 2 статті 70 Кримінального Кодексу України

При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

З огляду на ці приписи діючого законодавства суд відзначає таке.

2.1. У сукупність злочинів в цьому випадку входять злочини, передбачені:

-частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, санкція якої передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 06 років (відповідно до статті 12 цього Кодексу цей злочин є тяжким) /за вчинення цього злочину обвинувачений засуджений вироком від 29 листопада 2022 року/;

-частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України (відповідно до статті 12 цього Кодексу цей злочин є тяжким);

-частиною 2 статті 15 - частиною 3 статті 186 Кримінального Кодексу України, санкція якої передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 08 років (відповідно до статті 12 цього Кодексу цей злочин є тяжким) /за вчинення цього злочину обвинувачений засуджений вироком від 29 листопада 2022 року/.

2.2. Оцінюючи злочини, що входять до складу сукупності, суд відзначає таке.

(а) Окрім того, вони є подібними й за способом їх вчинення.

Різниця ж злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 3 статті 186 Кримінального Кодексу України, як свідчить зміст вироку від 29 листопада 2022 року, полягає не власне в діях обвинуваченого, але - у реакції оточуючих на ці дії.

(б) До того ж, усі ці злочини були вчиненими протягом одного періоду та за порівняно короткий проміжок часу.

Отже, ці злочини за своєю суттю є проявами одного явища.

2.3. Та таким явищем, поза розумним сумнівом, є свідомо обраний ОСОБА_4 спосіб життя, який свідчить про підвищену суспільну небезпеку його особи.

2.4. При цьому матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що суспільна небезпека особи обвинуваченого є підвищеною такою мірою, що найбільш суворе з передбачених законом покарання за вчинення кожного із злочинів, що входять до сукупності, не є достатнім для виправлення особи обвинуваченого.

2.5. Суд також враховує, що у разі застосування принципу повного складання покарань покарання за сукупністю злочинів перевищить максимальну межу передбаченого законом покарання за найтяжчий з них.

Отже, в цьому випадку до ОСОБА_4 має бути застосований принцип часткового складання призначених покарань.

3. Призначаючи обвинуваченому остаточне покарання, суд також враховує, що:

-до сукупності входять лише тяжкі злочини;

-що цим вироком обвинуваченому призначається остаточне покарання фактично за 12 епізодів злочинної діяльності та за 2 злочини; при цьому за 10 епізодів та 2 інших злочини з них він вже є засудженим до 05 років 06 місяців позбавлення волі.

Отже, йому остаточно слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 06 років.

Порядок застосування призначеного покарання.

1. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

2. При цьому відповідно до частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України у строк відбуття остаточного покарання йому слід зарахувати часткове відбуте покарання за попередніми вироками, а саме - період 31 жовтня 2022 року до моменту набрання чинності цим вироком - з розрахунку 1 день відбутого покарання за 1 день позбавлення волі.

Вирішення питання про речові докази

Речовий доказ у справі - ємність (бочку) із нержавіючої сталі на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України слід повернути її власнику ОСОБА_5 .

Вирішення питання про розподіл судових витрат

Матеріали справи свідчать, що під час досудового розслідування цього кримінального провадження на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС України було витрачено загалом 4.341 грн. 94 коп.

Відповідно до частини 2 статті 124 Кримінального Процесуального Кодексу України ці кошти слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжні заходи в межах цього кримінального провадження не обирались.

Цивільний позов в межах цього кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 05 років 06 місяців.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю цього злочину та злочинів, за вчинення яких він був засудженим вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 листопада 2023 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 06 /шість/ років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 частково відбуте ним покарання за попереднім вироком, а саме - період з 31 жовтня 2022 року до моменту набрання чинності цим вироком - з розрахунку один день відбутого покарання за один день позбавлення волі.

Речовий доказ у справі - ємність (бочку) із нержавіючої сталі повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_9 у прибуток держави 4.341 грн. 94коп. /чотири триста сорок одну грн. дев`яносто чотири коп./ витрат на проведення експертиз.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_11 =

14.09.2023

1 - пояснювальна записка до проекту закону № 2117-ІХ / https://itd.rada.gov.ua/billInfo/Bills/pubFile/1243626/