Березівський районний суд Одеської області
01.05.2023
Справа № 494/739/23
Провадження № 1-кс/494/228/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2023 р. м. Березівка

Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000277 від 28.04.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

01.05.2023 року слідчий СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000277.

Визначення судді було здійснено автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності відповідно до ст. 35 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - КПК України) та визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Справу призначено на 01.05.2023 року.

На обґрунтування поданого клопотання, слідчий та прокурор посилалися на те, що ОСОБА_5 , будучи засудженим Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненим від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, на шлях виправлення не став та повторно скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення, під час дії на території України воєнного стану, який введений Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023, затверджений Законом України від 07.02.2023 №2915-ІХ, 26.04.2023, близько 04:00 (більш точного часу встановити не вдалося), маючи умисел заволодіти чужим майном, прибув до домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 . Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_5 через неогороджений город прибув на господарчий двір до підсобного приміщення, яке слугує іншим сховищем, де механічним шляхом, відчинив вхідні двері та проник до підсобного приміщення. Перебуваючи в підсобному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, таємно викрав, майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: - свердлильний станок марки «POWEPTEK PT-1902», сірого кольору б/в., вартістю 3000 гривень 00 копійок; - точильний верстат марки «ТС 5 - 900», темно-зеленого кольору б/в., вартістю 1000 гривень 00 копійок; - кутову шліфувальну машинку марки «Витязь», синього кольору б/в., вартістю 1000 гривень 00 копійок; - пластикову каністру, білого кольору ємкістю 20 л. б/в., вартістю 250 гривень 00 копійок, з дизельним паливом 20 л.;- пластикову каністру, білого кольору ємкістю 20 л. б/в., вартістю 250 гривень 00 копійок, з дизельним паливом 20 л.;

- пластикову каністру, зеленого кольору ємкістю 20 л. б/в., вартістю 250 гривень 00 копійок, з дизельним паливом 20 л.;- пластикову каністру, коричневого кольору ємкістю 30 л. б/в., вартістю 270 гривень 00 копійок, з дизельним паливом 30 л.;- пластикову каністру, коричневого кольору ємкістю 30 л. б/в., вартістю 270 гривень 00 копійок, з дизельним паливом 30 л. Загальна кількість дизельного палива складає 120 літрів, вартістю 44 гривень за 1 л. дизельного палива на загальну суму 5280 гривень 00 копійок. У подальшому, ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив своїми злочинними діями матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 11570 гривень. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі- КК України). 29.04.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Під час досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчий та прокурор вважає про наявність ризиків передбачених п,1,3,4 та п.5 ч.1 ст.177 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України). Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні 01.05.2023 року клопотання підтримали на підставах викладених у клопотанні, просили його задовольнити із визначенням застави. Також, посилались на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати цілодобовий домашній арешт. Також ОСОБА_5 підтвердив причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки останній визнає свою провину та не збирається перешкоджати досудовому розслідуванню.

Розглянувши подане клопотання та додані до нього документи, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000277, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважаю наступне.

На розгляді у СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за №0000277 від 28.04.2023 відносно ОСОБА_5 у якому він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

З матеріалів кримінального провадження №0000277 вбачається, що ОСОБА_5 , будучи засудженим Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненим від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, на шлях виправлення не став та повторно скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення, під час дії на території України воєнного стану, який введений Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023, затверджений Законом України від 07.02.2023 №2915-ІХ, 26.04.2023, близько 04:00 (більш точного часу встановити не вдалося), маючи умисел заволодіти чужим майном, прибув до домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 . Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_5 через неогороджений город прибув на господарчий двір до підсобного приміщення, яке слугує іншим сховищем, де механічним шляхом, відчинив вхідні двері та проник до підсобного приміщення. Перебуваючи в підсобному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, таємно викрав, майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: свердлильний станок марки «POWEPTEK PT-1902», сірого кольору б/в., вартістю 3000 гривень 00 копійок; точильний верстат марки «ТС 5 - 900», темно-зеленого кольору б/в., вартістю 1000 гривень 00 копійок; кутову шліфувальну машинку марки «Витязь», синього кольору б/в., вартістю 1000 гривень 00 копійок; пластикову каністру, білого кольору ємкістю 20 л. б/в., вартістю 250 гривень 00 копійок, з дизельним паливом 20 л.; пластикову каністру, білого кольору ємкістю 20 л. б/в., вартістю 250 гривень 00 копійок, з дизельним паливом 20 л.; пластикову каністру, зеленого кольору ємкістю 20 л. б/в., вартістю 250 гривень 00 копійок, з дизельним паливом 20 л.; пластикову каністру, коричневого кольору ємкістю 30 л. б/в., вартістю 270 гривень 00 копійок, з дизельним паливом 30 л.; пластикову каністру, коричневого кольору ємкістю 30 л. б/в., вартістю 270 гривень 00 копійок, з дизельним паливом 30 л. Загальна кількість дизельного палива складає 120 літрів, вартістю 44 гривень за 1 л. дизельного палива на загальну

суму 5280 гривень 00 копійок. У подальшому, ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив своїми злочинними діями матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 11570 гривень.

29.04.2023 року в порядку статей 276-279 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- телефонним повідомленням ОСОБА_8 , від 28.04.2023 року про факт крадіжки його майна, з господарчого приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколом огляду місця події від 28.04.2023, згідно якого місцем вчинення кримінального правопорушення є господарське приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає потерпілий ОСОБА_8 , в ході якого було виявлено та вилучено: два сліди папілярних візерунків пальців рук, виявлені на поверхні вхідних дерев`яних дверей;

- протоколом обшуку автомобілявід 28.04.2023, марки ГАЗ-2417, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився на вулиці біля будинку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: свердлильний станок марки «POWEPTEK PT-1902», сірого кольору б/в.; точильний верстат марки «ТС 5 - 900», темно-зеленого кольору б/в.; кутову шліфувальну машинку марки «Витязь», синього кольору б/в.; пластикову каністру, білого кольору ємкістю 20 л., в якій знаходиться дизельне паливо, пластикову каністру, білого кольору ємкістю 20 л., в які знаходиться дизельне паливо; пластикову каністру, зеленого кольору ємкістю 20 л., в якій знаходиться дизельне паливо; пластикову каністру, коричневого кольору ємкістю 30 л. б/в., в якій знаходиться дизельне паливо; пластикову каністру, коричневого кольору ємкістю 30 л., в якій знаходиться дизельне паливо. Також було вилучено автомобільмарки ГАЗ-2417, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та з поверхні свердлильного станку марки «POWEPTEK PT-1902», сірого кольору б/в., було вилучено слід папілярних візерунків пальців рук;

- протоколом огляду предмету, а саме свердлильний станок марки «POWEPTEK PT-1902», сірого кольору б/в.; точильний верстат марки «ТС 5 - 900», темно-зеленого кольору б/в.; кутову шліфувальну машинку марки «Витязь», синього кольору б/в.; пластикову каністру, білого кольору ємкістю 20 л., в якій знаходиться дизельне паливо, пластикову каністру, білого кольору ємкістю 20 л., в які знаходиться дизельне паливо; пластикову каністру, зеленого кольору ємкістю 20 л., в якій знаходиться дизельне паливо; пластикову каністру, коричневого кольору ємкістю 30 л. б/в., в якій знаходиться дизельне паливо; пластикову каністру, коричневого кольору ємкістю 30 л., в якій знаходиться дизельне паливо, котрі були викрадені та належать потерпілому ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив про обставини вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.04.2023, яка повідомила, що 26.04.2023 о 07.30 годині їй ОСОБА_5 розповів, що здійснив крадіжку з підсобного приміщення у ОСОБА_8

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Окрім цього, у судовому засіданні підозрюваний визнав свою причетність до інкримінованого йому злочину.

Слідчий суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед іншими даними про особу підозрюваного.

Як зазначено у клопотанні, прокурор та слідчий посилаються на наявність ризиків, передбачених п.1 , п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КК України.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, у справі «Харченко проти України» Європейський суд з прав людини звертає увагу на те, що доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

Однак, на підтвердження вказаних ризиків, передбачених п.1 ,п.3, та 5 ч.1 ст.177 КПК України стороною обвинувачення у судовому засіданні не надано переконливих доказів, які би свідчили, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, суду, перебував у розшуку; взагалі не надано жодного доказу про те, що підозрюваний чинив чи намагався безпосередньо або опосередковано чинити будь-який вплив на свідка чи потерпілого.

Положеннями ч. 1 ст. 62 Конституції України передбачено: особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суд.

Частиною 1 ст. 8 КПК України встановлено: кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Із заперечень захисника, підозрюваного щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та враховуючи матеріали кримінального провадження за №0000277 вбачається, що ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання. Окрім цього, захисником надано клопотання матері підозрюваного ОСОБА_10 про знаходження ОСОБА_5 на цілодобовому арешті у її домоволодінні по АДРЕСА_2 . Також, під час судового засідання захисник зазначив, що потерпілому відшкодовано шкоду.

За таких обставин, в даному конкретному випадку може свідчити про можливість належного виконання покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків при обранні щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Отже, заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину не можуть служити винятковими підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного, а тому у слідчого судді відсутні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки доводи прокурора та слідчого не підтверджені доказами, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний хоч і обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.185 КК України, однак його поведінка в судовому засіданні свідчить про відсутність, перерахованих в ст.177 КПК України ризиків, на які посилається в клопотанні слідчий, прокурор та які б унеможливлювали його перебування за межами слідчого ізолятору під час судового розгляду, відтак ні в самому клопотанні, ні слідчим, прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав та об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе лише в умовах його тримання під вартою.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчинення правопорушення, дані про особу підозрюваного, викладені в мотивувальній частині ухвали вище, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до останнього передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід у виді домашнього арешту шляхом заборони ОСОБА_5 залишати своє місце проживання цілодобово, та вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також, що застосування запобіжного заходу, саме у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України та враховуючи згоду захисника та підозрюваної на цілодобовий домашній арешт.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора в даному кримінальному провадженні та покласти на нього

додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з місця проживання: АДРЕСА_2 , в якому перебуває (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_9 та потерпілим в даному кримінальному провадженні; у разі наявності здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 194, 195, 196 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000277 від 28.04.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 27.06.2023 року, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора в даному кримінальному провадженні, а також виконувати покладені на нього обов`язки.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися з місця проживання: АДРЕСА_2 , в якому перебуває (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_9 та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

- у разі наявності, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Визначити строк дії ухвали суду тривалістю - до 27.06.2023 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем перебування підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1