Справа № 712/7649/23
Провадження № 1-кс/712/3569/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,-

В С Т А Н ОВ И В:

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у міста Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання мотивується тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000229 від 06.05.2023 за фактом зґвалтування групою осіб неповнолітньої ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

Процесуальне керівництво у вищевказаному кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Черкаської обласної прокуратури.

У ході досудового розслідування, у зв`язку із затриманням та наявністю достатніх доказів 07.05.2023 повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Черкаси, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 Кримінального кодексу України, а саме у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої неповнолітньої особи (зґвалтуванні), вчиненому групою осіб.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 наказом начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 25 о/с від 26.01.2022 призначений на посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993 до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Так, ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу, діючи групою осіб спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , умисно та протиправно, з метою задоволення статевої пристрасті, з сексуальних мотивів, 06 травня 2023 у період близько 01 год. 45 хв. до 02 год. 50 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітньою особою, всупереч її волі, застосовуючи фізичну силу та побої, знявши з останньої одяг та спідню білизну, вчинив щодо потерпілої дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло з використанням геніталій.

06.05.2023 о 15:15 год. ОСОБА_5 затримано слідчим в поряду ст. 208 КПК України, а 07.05.2023 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Враховуючи обґрунтованість підозри та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, інші обставини кримінального провадження, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24.05.2023 скасовано ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.05.2023, якою підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 04.07.2023.

Постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 26.06.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000229, враховуючи його складність, продовжено до трьох місяців, тобто до 07.08.2023.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.06.2023 строк тримання під вартою вказаного підозрюваного продовжено в межах строк досудового розслідування, тобто до 07.08.2023.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 25.06.2023 відмовлено захиснику ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 в задоволенні апеляційної скарги щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.06.2023 залишено без змін.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, на даний час обґрунтовується наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.05.2023, згідно з яким отримано заяву про злочин від неповнолітньої ОСОБА_7 у присутності її матері (законного представника) ОСОБА_10 ;

- даними протоколу невідкладного обшуку, проведеного 06.05.2023 в квартирі АДРЕСА_1 ;

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , наданими нею під час допиту 06.05.2023 та проведення слідчого експерименту 11.05.2023;

- висновками експерта від 10.05.2023 та 15.05.2023 за результатами проведення судово-медичних експертиз ОСОБА_11 ;

- висновками експерта від 18.05.2023 за результатами проведення судово-медичних експертиз підозрюваних;

- показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інших;

- вилученими 06.05.2023 речовими доказами;

- протоколами оглядів мобільних телефонів потерпілої та підозрюваних;

- висновком експерта за результатом проведення судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_19 від 16.06.2023;

- висновком експерта від 03.07.2023 за результатами проведення судової психологічної експертизи відносно потерпілої ОСОБА_7 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

У кримінальному провадженні здійснена значна кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак внаслідок особливої складності кримінального провадження, завершити досудове розслідування в межах 3-місячного строку не виявляється за можливе.

На даний час, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на збирання доказів щодо встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступні слідчі та процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу:

- отримати висновки призначених постановами слідчого від 11.05.2023 експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС судових молекулярно-генетичних експертиз щодо речей, вилучених під час обшуку в квартирі 06.05.2023 та добровільно виданих ОСОБА_7 , змивів зі статевих органів потерпілої та підозрюваних;

- отримати висновок призначеної постановою слідчого від 28.06.2023 експертам Черкаської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» судової психіатричної експертизи відносно потерпілої ОСОБА_7 ;

- отримати висновки призначених постановами слідчого від 28 та 29.06.2023 експертам Черкаськоговідділення КНДІСЕ судово-психологічних експертиз відносно потерпілої ОСОБА_7 ;

- отримати висновок призначеної постановою слідчого від 24.05.2023 експертам Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України судової психологічної експертизи із використанням комп`ютерного поліграфу відносно потерпілої ОСОБА_7 ;

- провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії з метою перевірки отриманих даних, виявлення обставин, як тих, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваних, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України щодо надання доступу та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторони захисту та потерпілої з її представниками, інші процесуальні дії, необхідні для завершення досудового розслідування.

Внаслідок особливої складності провадження, у зв`язку із необхідністю проведення значної кількості слідчих (процесуальних) дій для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи поведінку підозрюваних, які свою вину не визнають та тривалий час відмовлялися надавати показання по суті повідомленої підозри, чим не сприяють проведенню швидкого досудового розслідування.

Провести вказані дії у 3-місячний строк не представилося можливим внаслідок особливої складності провадження, у зв`язку із необхідністю проведення значної кількості слідчих (процесуальних) дій для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи поведінку підозрюваних, які свою вину не визнають та тривалий час відмовлялися надавати показання по суті повідомленої підозри, чим не сприяють проведенню швидкого досудового розслідування.

Результати вищевказаних слідчих (процесуальних) дій, експертних досліджень, мають суттєве значення для судового розгляду, адже без їх проведення на даний час завершити досудове розслідування та надати належну оцінку діям підозрюваних у кримінальному провадженні неможливо, як і проведення цих слідчих та процесуальних дій у ході судового розгляду.

Без отримання зазначених вище доказів, стороні обвинувачення не вбачається можливим досягти цілей, направлених на всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні, оскільки саме ці докази містять відомості, що підтверджують факт вчинення злочину та виключно вони дадуть змогу надати обґрунтовану правову оцінку діям осіб, причетних до вчинення вказаного злочину.

Таким чином, причини з яких неможливо закінчити досудове розслідування у 3-місячний строк є об`єктивними. Отже, на теперішній час є достатні підстави для продовження строку досудового розслідування до п`яти місяців, тобто до 07.10.2023, що є необхідним строком для проведення та завершення зазначених процесуальних дій.

Об`єктивними обставинами, що перешкоджали здійснити вказані процесуальні дії раніше, є тривалість проведення експертних досліджень, їх кількість та складність, висновки яких є необхідними для прийняття об`єктивного рішення по кримінальному провадженню, у тому числі завантаженість експертних установ через проведення експертиз у кримінальних провадженнях про воєнні злочини, неможливість забезпечення прибуття потерпілої ОСОБА_7 до експертів з кінця травня до середини липня 2023 року у зв`язку з її виїздом на навчання закордон.

Враховуючи викладене, одночасно з цим клопотанням до суду подано клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000229 від 06.05.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, до 5 місяців, тобто до 07.10.2023.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочину є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати вчиняти тотожні або інші кримінальні правопорушення.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про те, що ризики, зазначені в п.п. 1-4 ст. 177 КПК України, не зменшились, полягають у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду:

У зв`язку з тим, що санкцією ч. 3 ст. 152 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення кримінальної відповідальності за тяжке кримінальне правопорушення та відбування покарання.

2) знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення:

Підозрюваний ОСОБА_5 , користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами, отриманими під час перебування на посаді в органах Національної поліції, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо подій, які досліджуються у даному кримінальному провадженні.

Будучи працівником правоохоронного орану, займаючи посади в органах Національної поліції, маючи спеціальну освіту, ОСОБА_5 орієнтується в порядку виявлення правопорушень та притягнення винних до відповідальності, у зв`язку з чим має спеціальні знання, які дозволяють йому володіти інформацією, які саме речі та документи мають істотне значення для встановлення обставин злочину, та у разі знищення, приховання чи спотворення яких можливо запобігти доказуванню обставин вчиненого ним злочину;

3) незаконно впливати на потерпілу, її представників, свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні:

Так, перебуваючи на волі, для уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення ОСОБА_5 може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу на показання потерпілої, її батьків, свідків. ОСОБА_5 займав посаду в ЧеркаськомуРУП ГУНП в Черкаській області, а тому для уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може використати тісні службові та соціальні зв`язки, в тому числі з працівниками органів державної влади та правоохоронних органів, з метою незаконного впливу на свідків та потерпілу, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні.

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином:

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, працюючи на посаді дільничного офіцера поліції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, будучи працівником правоохоронного органу, на якого поширюється заборона використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу намагатиметься уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим зручним та можливим для нього способом. Підозрюваний свою вину не визнає, не співпрацює зі слідством та від надання показань на даний час відмовляється;

Також, підозрюваний ОСОБА_5 , будучи не ізольованим від суспільства, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Існують ризики введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, перешкоджання з`явленню свідка, експерта, примушування їх до відмови від давання показань чи висновку для уникнення покарання за злочин, у скоєнні якого підозрюється.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід - взяття під варту забезпечить у подальшому виконання останнім процесуальних рішень та унеможливить продовжувати ухилятися від органів слідства та суду, а також продовжувати вчиняти злочин, у якому він підозрюється або вчинити нове кримінальне правопорушення, перешкоджати проведенню досудового розслідування у розумні строки, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів.

Також слід зазначити, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, на час вчинення якого обіймав посаду працівника правоохоронного органу, повинен був усвідомлювати, що така поведінка є явно неприйнятною для правоохоронця, адже останній повинен був керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, однак вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України сформує в суспільстві думку щодо безкарності працівників правоохоронних органів за вчиненні ними злочини, а також викликає негативне ставлення до правоохоронних органів України.

Оцінюючи в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків, запобігання спробам останнього перешкоджати кримінальному провадженню та переховуватися від органів слідства та суду, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, слід прийти до висновку про те, що є достатні підстави вважати, що на даний час є необхідним продовження строку тримання його під вартою.

Докази, які зібрані органом досудового розслідування, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину проти статевої свободи та статевої недоторканності неповнолітньої особи.

У відповідності до положень ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявних ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог Глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду; впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обраний стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є надмірним чи таким, що принижує його гідність в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, підстави для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_20 відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а його вік, стан здоров`я не перешкоджають перебувати під вартою.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила задовольнити. Наполягала на неможливості обрання менш суворого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти продовження строку тримання під вартою, вказувала на те, що в клопотанні не зазначено вчинення дій підозрюваним, які б свідчили його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, про вплив на свідків та потерпілу, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи перешкоджання істині по кримінальному провадженню. Також з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_5 прокурором не доведено про вчинення будь-яких дій ОСОБА_5 , які б свідчили про його наміри переховуватися від органів досудового розслідування. Крім того підозрюваний позитивно характеризується за місце роботи, за місцем проживання, також є раніше не судимим, запобіжні заходи не обиралися, підозри у вчинення кримінальних правопорушень не оголошувалися. Просить відмовити в задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та змінити запобіжний захід на більш м`який.

При постановлені ухвал про продовження (застосування) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний підтримав захисника. Заперечив щодо вчинення неправомірних дій по відношенню до потерпілої та вказав, що не порушував процесуальні обов`язки в період застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000229 від 06.05.2023 за фактом зґвалтування групою осіб неповнолітньої ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

ОСОБА_5 наказом начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 25 о/с від 26.01.2022 призначений на посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993 до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

06.05.2023 о 15:15 год. ОСОБА_5 затримано слідчим в поряду ст. 208 КПК України, а 07.05.2023 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси 08.05.2023 застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 липня 2023 року включно.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту затримання особи, тобто з 06 травня 2023 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово щоденно на період дії ухвали суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24 травня 2023 ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 травня 2023 року скасовано та постановлено нову ухвалу.

Клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 42 (сорок дві) доби, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 визначено до 04 липня 2023 року включно.

Постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 26.06.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000229, враховуючи його складність, продовжено до трьох місяців, тобто до 07.08.2023.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.06.2023 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.08.2023.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 25.06.2023 відмовлено захиснику ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 в задоволенні апеляційної скарги щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.06.2023 залишено без змін.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.07.2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000229 від 06.05.2023, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, до п`яти місяців, тобто до 07 жовтня 2023 року включно.

У кримінальному провадженні здійснена значна кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак внаслідок особливої складності кримінального провадження, завершити досудове розслідування в межах 3-місячного строку не виявляється за можливе.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точку зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нею обмежувального заходу, то з огляду на наведені дані у клопотанні та в матеріалах долучених до нього та дослідивши кримінальне провадження є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 у кримінальному правопорушенні.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується 07.08.2023, однак у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, а саме: отримати висновки призначених постановами слідчого від 11.05.2023 експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС судових молекулярно-генетичних експертиз щодо речей, вилучених під час обшуку в квартирі 06.05.2023 та добровільно виданих ОСОБА_7 , змивів зі статевих органів потерпілої та підозрюваних; отримати висновок призначеної постановою слідчого від 28.06.2023 експертам Черкаської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» судової психіатричної експертизи відносно потерпілої ОСОБА_7 ; отримати висновки призначених постановами слідчого від 28 та 29.06.2023 експертам Черкаського відділення КНДІСЕ судово-психологічних експертиз відносно потерпілої ОСОБА_7 ; отримати висновок призначеної постановою слідчого від 24.05.2023 експертам Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України судової психологічної експертизи із використанням комп`ютерного поліграфу відносно потерпілої ОСОБА_7 ; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії з метою перевірки отриманих даних, виявлення обставин, як тих, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваних, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання; виконати вимоги ст. 290 КПК України щодо надання доступу та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторони захисту та потерпілої з її представниками, інші процесуальні дії, необхідні для завершення досудового розслідування.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_21 , та з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється та його наслідків, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На даний час встановлені в суді ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу та його продовження, не зменшились та не перестали існувати і продовжують мати місце у кримінальному провадженні. Окрім того нових обставин, які б спростували наявність підтверджених ризиків на даний час не встановлено. У зв`язку з цим запобігти даним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не є можливим.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд врахував наявність ризиків, передбачених пунктами ч.1 ст.177 КПК, а також тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, а також з урахуванням інших даних що характеризують особу підозрюваного, та з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється та його наслідків, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та незаконно впливатиу на свідків, потерпілу, експертів.

Ризики, зазначені в ухвалі Черкаського апеляційного суду від 24.05.2023 року, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та ухвалі слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.06.2023 року при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , на даний час не відпали.

Жоден менш обтяжливий запобіжний захід у виді домашнього арешту чи особистого зобов`язання - не дозволить мінімізувати вищевказані ризики.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду №4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Отже, виключно до дискреційних повноважень слідчого судді, суду належить питання щодо визначення розміру застави.

Дійсно, злочин, вчинення якого інкримінують підозрюваному, містить ознаки застосування фізичної сили та побої відносно потерпілої.

Підозрюваний тримається під вартою з 24.05.2023, тобто понад 2 місяці. У період з 08.05.2023 по 24.05.2023 підозрюваний перебував під цілодобовим домашнім арештом.

Слідчому судді під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не надано жодного належного та допустимого доказу про порушення обов`язків, покладених на нього слідчим суддею в ухвалі від 08.05.2023.

Слідчий суддя також зазначає, що прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою вказує, що об`єктивними обставинами, що перешкоджали здійснити вказані процесуальні дії раніше, є тривалість проведення експертних досліджень, їх кількість та складність, висновки яких є необхідними для прийняття об`єктивного рішення по кримінальному провадженню, у тому числі завантаженість експертних установ через проведення експертиз у кримінальних провадженнях про воєнні злочини, неможливість забезпечення прибуття потерпілої ОСОБА_7 до експертів з кінця травня до середини липня 2023 року у зв`язку з її виїздом на навчання закордон.

Тобто внаслідок перебування потерпілої, як головного учасника кримінального провадження, за кордоном протягом майже двох місяців, а отже неможливості її прибути до експертів, певні слідчі дії не проводяться, а підозрюваний продовжує перебувати під вартою без можливості внесення застави.

Строк досудового розслідування продовжено до 07.10.2023.

Таким чином, слідчим суддею не встановлено жодної причини, за якої не можливо визначити підозрюваному розміру застави.

Слідчий суддя, дотримуючись розумного балансу між втручанням у право на свободу підозрюваного (при застосуванні тримання під вартою) та необхідністю забезпечення інтересів дієвості кримінального провадження, дійшов висновку, що належна поведінка ОСОБА_5 , запобігання спробам вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, може бути забезпечена шляхом застосування до нього альтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Застава у певному розмірі здатна забезпечити належну поведінку підозрюваного на тому ж рівні (з тією ефективністю), що і тримання під вартою.

Тому слідчий суддя вважає за можливе визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 152 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів.

Згідно із п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ЄСПЛ у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15) зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім - забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. ЄСПЛ наголосив на тому, що суд повинен так само обережно і ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Гафа проти Мальти» зазначив, шо відповідно до ч.3 ст.5 (Право на свободу та особисту недоторканність) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Заявник аргументував свою позицію тим, що зобов`язання в його справі було надмірним, оскільки він не заробляв гроші на той час. В кінцевому підсумку, він був звільнений лише завдяки його матері, яка, в свою чергу повинна була залучити інших членів сім`ї, які були співвласниками майна, яку вони використовували як гарантію. Заявник стверджував, що його тримали під вартою понад максимально дозволений законом термін. На його думку, через двадцять місяців він повинен був бути звільнений під заставу належним чином. Проте він залишався під вартою протягом тридцяти двох місяців.

ЄСПЛ відзначив, що відповідно до прецедентного права, гарантія, передбачена статтею 5§3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судові засідання. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинен враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст.ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у кримінальному провадженні ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, на даний час є безробітним, до звільнення мав заробітну плату у розмірі 21 000 грн на місяць, має стійкі соціальні зв`язки, проживає зі своїми батьками, батько приблизно отриму 7 500, мама працює в ательє, майно, яке можливо продати - відсутнє. Алвокат у судовому засіданні зазначила про можливість внесення застави у розмірі 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи попередню поведінку підозрюваного, який не порушував процесуальних обов`язків, покладених на нього слідчим суддею в ухвалі від 08.05.2023, приходить до висновку визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_21 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що цей розмір застави, враховуючи майновий стан підозрюваного, буде в достатній мірі забезпечувати виконання останнім покладених на нього обов`язків. Застосування застави у більшому розмірі є занадто великим для підозрюваного, оскільки на даний час він є безробітним, а тому знівелює взагалі необхідність визначення підозрюваному розміру застави.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню, оскільки сторона захисту не навела переконливих доводів та не надала жодних доказів на підтвердження того, що існують виключні обставини, за яких можна змінити підозрюваному запобіжний захід.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182, 184, 193, 194, 196-198 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у міста Києві ОСОБА_6 , погоджено прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильництву Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в межах досудового розслідування, тобто до 07 жовтня 2023 року включно, з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави 100 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 268 400 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) та у разі внесення якої покласти зобов`язання на нього:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із усіма свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до уповноважених органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Копія ухвали про продовження строку застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення, слідчому для виконання та прокурору для відома.

Копію ухвали направити Четвертому слідчому відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у міста Києві для організації її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваному, який перебуває під вартою, в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1