Номер провадження: 11-кп/813/1612/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2023 року у кримінальному провадженні № 0000556 від 19.08.2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

установив

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції було клопотання прокурора задоволено, продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 03.08.2023 року.

Розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України у 70 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 187880 (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень залишено без змін.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 зазначає, що ухвала суду прямо суперечить вимогам кримінального процесуального закону та практиці ЄСПЛ.

На думку сторони захисту, прокурор в судовому засідання не довів про те, що є ризики, передбачені ст. 177 КПК України на які сторона обвинувачення посилалася в минулому судовому засіданні та при цьому не навів фактів, які їх обґрунтовують.

Зазначає, що його підзахисний офіційно не працює та проживає безоплатно у свого друга, не має сенсу виїжджати за межі України, оскільки проживає разом із цивільною дружиною та має неповнолітню дитину.

Зазначає, що обвинувачений не зможе виїхати за межі України, якщо він у обов`язковому порядку здасть свій паспорт.

Що стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, то обвинуваченому не оголошено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та немає ніякої підтвердженої інформації щодо того, він має намір продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_6 характеризується позитивно, необхідна операція, на утриманні перебуває неповнолітня дитина, раніше не судимий, знаходиться під вартою більше 5 місяців.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розгляд апеляційної скарги захисника розглянути без його участі.

Згідно із ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

З огляду на дотримання судом розумних строків розгляду апеляційної скарги сторони захисту, її розгляд проведено за відсутності учасників провадження, та згідно з положеннями ч.4 ст.107 КПК України не здійснювати технічну фіксацію судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Відповідно до частини 1 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу, не зменшились.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 за наявності достатньо вагомих доказів, перелік яких зазначено у реєстрі матеріалів досудового розслідування, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та у разі визнання винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Колегія суддів звертає увагу на дані про особу обвинуваченого, який не є громадянином України, перебуває у країні нелегально, офіційно не працевлаштований, не одружений, тобто в нього відсутні міцні соціальні зв`язки в Україні.

На думку суду, зазначені обставини свідчать про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: спроб переховування обвинуваченого від суду, в тому числі за межами України.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважав за можливе задовольнити клопотання прокурора та обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 дані про його особу, а також те, що підстав обрання іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою не встановлено, на підставі чого дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Колегія суддів, оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вагомість наведених доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 злочину, вбачає, що обґрунтованість підозри в контексті її розуміння ЄСПЛ присутня.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого щодо не зазначення прокурором ризиків, визначених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом належним чином перевірені вищенаведені докази.

Що стосується посилань захисника про необхідність медичного лікування обвинуваченого, то колегія суддів такі доводи не приймає, оскільки стороною захисту на їх підтвердження не надано жодного документального підтвердження.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що наведені обставини є такими, що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 , щодо недоведеності підстав для продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу, слід визнати необґрунтованими.

Що стосується інших доводів захисника, то вони були враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення.

Отже, суд, дослідивши матеріали клопотання, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування, ухвалення нового рішення, чи застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою врахував підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Саме такий розмір застави, як вважає колегія суддів, здатен забезпечити у разі її внесення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не може бути визнаний завідомо непомірним для підозрюваного.

Колегія суддів наголошує, що розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, судом першої інстанції враховано дані про особу обвинуваченого, обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, його майновий стан, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України та визначений у межах вказаної норми закону.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 199, 331, 370, 392, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2023 року у кримінальному провадженні № 0000556 від 19.08.2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4