Справа № 930/2186/21
Провадження №11-кп/801/519/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000270 від 11.10.2021, за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у судовому розгляді кримінального провадження ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 20.03.2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Немирів Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.121 КК України та засуджено до покарання:

за ч.1ст. 122 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.;

за ч.2 ст. 121 КК України - 8 (вісім) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_8 призначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 9 (дев`яти ) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 11.10.2021 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 45 902 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот дві) гривні 38 коп. процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Вирішено долю речових доказів.

встановила:

Вироком встановлено, що ОСОБА_8 , 25.08.2021, близько 18 год. 00 хв., перебуваючи на території домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті тривалих неприязних відносин розпочав словесну суперечку із своєю матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході даної суперечки ОСОБА_8 , маючи намір на умисне спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_10 3 (три) удари в область обличчя кулаком правої руки.

В результаті ударів ОСОБА_8 ОСОБА_10 втратила рівновагу та впала на підлогу. Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ще 1 один удар ногою в область лівої ноги ОСОБА_10 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляд гематоми навколо обох очей, субкон`юктивального крововиливу обох очей, контузії очних яблук обох очей та струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п.2.3.3; Закритий перелом шийки лівої стегнової кістки відноситься до середніх тілесних ушкоджень, за відсутністю небезпеки для життя та які спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.2.2.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Крім того, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в період часу з 09:50 год. по 22:20 год., точний час судом не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив зі своєю матір`ю ОСОБА_10 чергову сварку, в ході якої у нього виник умисел на спричинення їй тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, розуміючи, що ОСОБА_10 є особою похилого віку та не здатна чинити йому будь-якого фізичного опору, умисно наніс їй тупими твердими предметами численні ударів різні частини її тіла, а саме: в область голови, обличчя, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, спричинивши таким чином ОСОБА_10 тілесні ушкодження від яких настала її смерть.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №136 від 11.11.2021 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 установлено ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку (наявність в речовині головного мозку згортків крові до 100 мл), множинних переломів ребер зліва та справа по різним атомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври, розриву лівої нирки з масивними крововиливами в паранефральну клітчатку, забійної рани в потиличній ділянці голови зліва, множинних синців та саден в ділянці голови, обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок. Тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку (наявність в речовині головного мозку згортків крові до 100 мл), множинних переломів ребер зліва та справа по різним анатомічним ліням з пошкодженням пристінкової плеври, розриву лівої нирки з масивними крововиливами в паранефральну клітчатку відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.1.3. г/й/к та перебувають у причинно - наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_10 . Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, кровили вів під оболонки та в речовину головного мозку (наявність в речовині головного мозку згортків крові до 100 мл), множинних переломів ребер зліва та справа по різним анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври, розриву лівої нирки з масивними крововиливами в паранефральну клітчатку.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

До початку судового засідання прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 подав відмову від своєї апеляційної скарги.

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ставить питання про скасування вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 20.03.2023 року в частині визнання винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 в цій частині закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного кримінального правопорушення.

Вимоги мотивує тим, що жоден із доказів, представлених прокурором не підтверджує категорично скоєння ОСОБА_8 умисного нанесення смертельних пошкоджень своїй матері, яке мало місце ІНФОРМАЦІЯ_3. Допитані свідки не були безпосередніми очевидцями нанесення потерпілій тупими твердими предметами численних ударів по різних частинах тіла, а лише давали свідчення щодо подій, які передували чи відбулись після ІНФОРМАЦІЯ_3. Висновки судових експертиз, які дослідив суд також не доводять поза розумним сумнівом те, що саме ОСОБА_8 , безпосередньо наносив смертельні ушкодження своїй матері. З метою роз`яснення висновку судово-медичної експертизи сторона захисту клопотала перед судом про виклик експерта в судове засідання з метою можливого обгрунтування терміну "тупого твердого предмету", однак, в задоволенні цього клопотання судом було відмовлено безпідставно.

Крім того, вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років є занадто суворим. Суд мав всі підстави для призначення ОСОБА_8 менш суворого покарання, зокрема такими підставами є: обвинувачений являється учасником бойових дій, має досвід бойових дій, брав активну участь безпосередньо в зону проведення АТО/ООС тривалий час, відповідно до ст. 89 КК України немає судимості, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до вимог ч.1 ст.403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.403 КПК України якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, просив закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у зв`язку із відмовою прокурора від апеляційної скарги та закрити в цій частині апеляційне провадження; думку обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу останнього, просили задовольнити, не заперечували проти закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою сторони обвинувачення; перевіривши матеріали кримінального провадження, виконавши вимоги ч.3 ст.404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_9 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 20.03.2023 року відносно ОСОБА_8 доцільно закрити, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - слід залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України - судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.121 КК України, - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, та підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами.

Щодо тверджень захисника ОСОБА_7 щодо недоведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України, колегія суддів не може погодитись із таким твердженням.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав, від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Не зважаючи на невизнання своєї вини, винність ОСОБА_8 доводиться наступними доказами, яким суд дав першої інстанції дав вірну оцінку.

Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтвердили, що ОСОБА_8 бив свою матір тривалий час, до початку жовтня 2021 року вона мешкала в чужому будинку через побої сина.

Також свідок ОСОБА_11 пояснювала, що, дізнавшись про смерть ОСОБА_10 , вона пішла до неї в будинок, де помітила, що у ОСОБА_10 була розбита потилиця, синці на обличчі, спині, ногах, тулубі. А також помітила біля будинку на вулиці наволочку зі слідами крові та зламану палицю, на якій були сліди крові.

Свідок ОСОБА_16 пояснювала, що в якості пойнятої перебувала під час огляду трупа ОСОБА_10 . Труп ОСОБА_10 вона добре не розглядала, оскільки занадто емоційна. Коли проводився опис тілесних ушкоджень ОСОБА_8 знаходився в хаті. Побиття своєї матері ОСОБА_8 заперечував. Наявність у матері синяків пояснював тим, що вона падала.

Із пояснень свідка ОСОБА_17 вбачається, що він поліцейський офіцер відділу превенції Вінницького районного управління поліції. ОСОБА_10 неодноразово зверталася до працівників поліції зі скаргами на сина, який її ображав, бив, виганяв з будинку. З обвинуваченим ОСОБА_8 проводилася профілактична робота, він обіцяв, що цього більше не повториться, однак з часом ці дії знову повторювалися. Скарги надходили періодично протягом багатьох років, за це ОСОБА_8 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за насильство у сім`ї.11.10.2021 ОСОБА_8 зателефонував до нього, хотів щось розповісти, проте сказав, що це не телефонна розмова. Приблизно через 20 хвилин він прийшов до нього, сказав, що померла мати, при цьому дуже поспішав. Про те, що сталося, він доповів керівництву,до місця проживання ОСОБА_8 була направлена слідчо-оперативна група, яка виявила тіло матері обвинуваченого з ознаками насильницької смерті.

Також вину ОСОБА_8 доводять наступні докази:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.09.2021, відповідно до якого, до Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області із заявою звернулася ОСОБА_10 , у якій просить прийняти міри до її сина - ОСОБА_8 , який проживає разом з нею, по факту нанесення ним їй тілесних ушкоджень.

- протокол слідчого експерименту за участі ОСОБА_8 , в ході якого він детально розповів про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , яке мало місце 25.08.2021 близько 18.00 год. на території домоволодіння по АДРЕСА_2 ;

- відеозапис слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_8 , який за своїм змістом відповідає обставинам, викладеним у протоколі слідчого експерименту;

- довідка Немирівської центральної районної лікарні від 01.09.2021, відповідно до якої, ОСОБА_10 знаходилася у даному медичному закладі на лікуванні з приводу закритого перелому шийки лівого стегна, ЗЧМТ, струсу головного мозку, параорбітальної гематоми з обох боків.

- висновок експерта №129 від 16.09.2021 року, відповідно до якого, у гр. ОСОБА_10 мали місце ушкодження у вигляді гематоми навколо обох очей, субкон`юктивальний крововилив обох очей, контузія очних яблук обох очей та струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п.2.3.3; Закритий перелом шийки лівої стегнової кістки відноситься до середніх тілесних ушкоджень, за відсутністю небезпеки для життя та які спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.2.2. Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета, предметів, можливо 25.08.2021 року;

- протокол огляду місця події від 11.10.2021 з долученого до нього фототаблицею, проведеного в домоволодінні ОСОБА_8 за його письмовою згодою за адресою АДРЕСА_2 за участі обвинуваченого, понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_16 , в ході якого виявлено труп ОСОБА_10 з ознаками насильницької смерті у вигляді численних синців обличчя та тіла. Крім того, в ході огляду виявлено та вилучено наволочку блакитного кольору зі слідами бурого кольору, жіночу хустку зі слідами речовини бурого кольору, спортивні штани чорного кольору з полосами блакитного кольору, змив речовини бурого кольору на ватній палочці з поверхні порогу житлового будинку, змив речовини бурого кольору з поверхні порогу кімнати житлового будинку, де виявлено труп ОСОБА_10 ,на ватну паличку, фрагмент туалетного паперу зі слідами речовини бурого кольору, 2 уламки дерев`яної палиці з наявним на одному з них слідами речовини бурого кольору, чоловічу куртку зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору та одорологічний слід з зовнішньої ручки вхідних дверей, які поміщені до відповідних спеціальних пакетів і коробок та опечатані;

- протокол огляду трупа ОСОБА_10 від 11.10.2021, під час якого виявлено множинні садна та синці в області голови потерпілої, синці та садна в області грудної клітини, лівого плеча,правого та лівого ліктьових суглобів, лівого стегнового суглобу; перелом 4,5,6,7,8,9, 10,11 ребра по середньо-ключичній та середньо-пахвинній лінії, в місцях перелому ребер 7,8,9 пристінкова плевра пошкоджена, кісткові фрагменти виступають в порожнину, перелом 7,8,9,10 ребра по біля хлопцевій лінії зліва, пошкоджена пристінкової плеври, кісткові фрагменти виступають в середину; розрив лівої нирки з наявними крововиливами у капсулу нирки, наявність в речовині головного мозку згустків крові. Під час огляду трупа вилучено: халат з візерунком, майка та труси білого кольору, змиви з лівої та правої руки, зрізи нігтів з лівої та правої руки, зразки крові ОСОБА_10

- висновок судової медичної експертизи №136 від 11.10.2021, відповідно до якого, смерть ОСОБА_10 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку: (наявність в речовині головного мозку згортків крові до 100 мл), множинних переломів зліва та справа по різним анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври, розриву лівої нирки з масивними крововиливами в паранефральну клітчатку. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення, виникли не внаслідок падіння з висоти власного росту, а від багаторазової дії твердого тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, предмета (предметів), не виключено кулаками рук людини, взутою ногою (ногами), по строку давності відповідають періоду, вказаному у постанові (10.10.2021)

- лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому зазначені причини смерті співпадають з висновком експерта №136 від 11.10.2021;

- висновок судово-медичної експертизи №316 від 13.10.2021, згідно якої кров трупа ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти -А та анти-В за ізосерологічною системою АВО; кров ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютининами анти - В за ізосерологічною системою АВО, в його крові встановлено супутній антиген Н; в плямах на наволочці (об`єкти 1,2), жіночій хустці (об`єкт №3), вилучених при огляді місця події, жіночому халаті (об`єкт №4), майці білого кольору (об`єкт №5), нижній білизні (трусах) (об`єкт №6), вилучених під час огляду трупа гр. ОСОБА_8, знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген Н, а в об`єктах 1,2,3,4,5 ще й ізогемаглютинини анти -А та анти - В. Кров у вказаних об`єктах може походити від будь-якої людини з групою крові О з ізогемаглютининами анти - А та анти - В і її походження від трупа ОСОБА_10 не виключається;

- висновок молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/102-21/14859- БД від 28.12.2021, в ході якої встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_8 та зразка крові трупу ОСОБА_10 , а також встановлено, що генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на чоловічій куртці темно-зеленого кольору (об`єкти №№ 3.1, 3.2, 3.3), піднігтьовому ложе правої (об`єкти №№ 9.1, 10.1,11.1,13.1) та лівої (об`єкти №№14.1,16.1,17.1) рук трупу ОСОБА_10 та клітин з ядрами, виявлених на піднігтьовому ложе правої (об`єкт №12.1) та лівої (об`єкт №18.1) рук трупу ОСОБА_10 збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупу ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_8 ; генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на піднігтьовому ложе лівої (об`єкт №15.1) руки трупу ОСОБА_10 та клітин з ядрами, виявлених на чоловічій куртці темно-зеленого кольору (об`єкт №3.4), піднігтьовому ложе правої руки обвинуваченого ОСОБА_8 (об`єкт 7.1) є змішаними, збігаються між собою, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_8 та зразка крові трупу ОСОБА_10 ;

- постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 24.11.2020, 08.02.2021, 04.03.2021, 03.09.2021, відповідно до яких, протягом 2020-2021рр ОСОБА_8 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї відносно матері ОСОБА_10 ( ч. 2 ст. 173-2 КУпАП)

- та інші.

Зазначені докази на переконання суду є допустимими та належними в їх сукупності і суд першої інстанції обґрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку, оскільки вони повністю узгоджувались між собою, не містили суттєвих суперечностей, і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження та ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

На переконання апеляційного суду, визначаючись щодо кваліфікації дій обвинуваченого, місцевий суд вірно врахував спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень тілесних ушкоджень, попередню поведінку обвинуваченого та потерпілої, їх взаємовідносини на протязі значного періоду часу .

Так, свідки підтвердили факти побиття ОСОБА_10 її сином, також ці факти підтверджують постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 24.11.2020, 08.02.2021, 04.03.2021, 03.09.2021, відповідно до яких, протягом 2020-2021рр ОСОБА_8 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї відносно матері ОСОБА_10 .

Характер і локалізація поранень, тілесних ушкоджень, які отримала потерпіла згідно висновку судової медичної експертизи №136 від 11.10.2021, а також поведінка обвинуваченого, який після після нанесення тілесних ушкоджень, які потягли смерть потерпілої, намагався приховати свій злочин, а саме поспішав із похованням матері, ввівши в оману свідка ОСОБА_18 , повідомивши йому, що повідомив поліцію з приводу смерті матері і поліція дозволила поховати матір, також підтверджують винність ОСОБА_8 .

Суд обґрунтовано не взяв до уваги та поставив під сумнів невизнання вини ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України та відмову від дачі показань в порядку ст. 63 Конституції України, визнавши таку його поведінку методом захисту, пославшись у вироку на інші досліджені докази в підтвердження його вини.

Щодо доводів захисника щодо того, що допитані свідки не були безпосередніми очевидцями нанесення потерпілій тупими твердими предметами численних ударів по різних частинах тіла, а лише давали свідчення щодо подій, які передували чи відбулись після ІНФОРМАЦІЯ_4, то колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийняв до уваги показання цих свідків хоча ці свідки не бачили як ОСОБА_8 наносив тілесні ушкодження своїй матері, проте підстав вважати, що ці свідки оговорюють ОСОБА_8 у суду немає, що ніяким чином не спростовує в цілому інших встановлених в ході розгляду справи обставин та, з урахуванням зазначеного, не можуть безумовно свідчити про відсутність в діях ОСОБА_8 складу злочинів, інкримінованих йому, враховуючи достатню кількість інших доказів.

Апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд ретельно перевірив обставини, які ставить під сумнів доводи апеляційної скарги адвоката, дав їм віру юридично-правову оцінку.

Щодо призначеного покарання.

В ч.2 ст..65 КК України зазначено «Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети -не тільки кари, а і виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст.372 КПК України).

З огляду на вимоги закону, що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , то на думку апеляційного суду, воно призначене судом відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, врахувавши при цьому, що обвинувачений раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї, вчинив злочини відносно власної матері. Також враховано обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину щодо особи похилого віку, відсутні пом`якшуючі покарання обставини.

Крім того, суд враховує і поведінку обвинуваченого після вчинення злочину - він вину не визнав за ч. 2 ст. 121 КК України, відмовився від дачі пояснень, намагався приховати злочин з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_8 судом покарання є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 , як особи, що представляє підвищену суспільну небезпеку, лише за умови ізоляції його від суспільства, а також у повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та узгоджується із роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 наголосив, що «…окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

У справі «Скоппола проти Італії № 2» від 17.09.2009 р. Європейський суд з прав людини виклав правову позицію, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на суд покладається обов`язок, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає ,що юридично-правових чи процесуальних підстав для зміни чи скасування вироку районного суду не має.

Керуючись ст. 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

постановила :

Прийняти відмову від апеляційної скарги прокурора, який брав участь у судовому розгляді кримінального провадження ОСОБА_9 , апеляційне провадження в цій частині- закрити.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 20.03.2023 року відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного Кримінального Суду в складі Верховного Суду протягом 3-х (трьох) місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4