Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

09 травня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 січня 2023 року у об`єднаному кримінальному провадженні

відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дубно, Рівненської області, українець, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, раніше судимий, востаннє 13.12.2022 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України із врахуванням ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі,

-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 січня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень призначено ОСОБА_6 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання ОСОБА_6 частково приєднано не відбуту міру покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13.12.2022 та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців.

Початок строку відбуття призначеного покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 21 серпня 2022 відповідно до вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 грудня 2022 року.

Судові витрати на залучення експертів в сумі 6178 грн. 28 коп. стягнуто з ОСОБА_6 на рахунок держави.

Вирішено питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.

За вироком суду, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення, а також у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, 14.01.2022 в нічну пору доби ОСОБА_6 , перебував поблизу житлового будинку АДРЕСА_1 , та в цей час у нього виник кримінально-протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_6 , шляхом пошкодження навісного замка до підвального приміщення, проник до підвального приміщення, де переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, здійснив крадіжку шуруповерта марки «Макіта» зеленого кольору, двох мідних ваз та одного мідного кувшину, що належить ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку у сумі 2920 гривень.

Окрім того, в період дії воєнного стану 18.07.2022, в нічну пору доби ОСОБА_6 , перебував поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , та в цей час у нього виник кримінально-протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_6 , шляхом пошкодження навісного замка до підвального приміщення, проник до підвального приміщення, де переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, здійснив крадіжку 10 банок ємкістю по 3 л березового соку, 2 банки консервованих помідорів, 8 банок консервованих огірків та 6 літрів меду, що належить ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку у сумі 1820 гривень.

У той час коли судимість за вчинення корисливих злочинів не була знята чи погашена у встановленому законом порядку, в період дії воєнного стану, 10.07.2022, в нічну пору доби ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу житлового будинку АДРЕСА_3 , та в цей час у нього виник кримінально-протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_6 , шляхом пошкодження вікна житлового будинку, проник до приміщення будинку, де переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, здійснив крадіжку радіатора газової колонки та трубки до нього без маркування радянського виробництва, автомобільного акумулятора AKU 65A Nano Gold білого кольору та металевих труб у кількості 3 шт. довжиною 2,5 м, діаметром 30 мм, що належить ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку у розмірі 2300 грн.

Крім того, ОСОБА_6 , у той час коли судимість за вчинення корисливих злочинів не була знята чи погашена у встановленому законом порядку, в період дії воєнного стану, 18.07.2022, в нічну пору доби перебуваючи поблизу житлового будинку АДРЕСА_4 , та в цей час у нього виник кримінально-протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_6 , шляхом віджиму вхідних дверей до підвального приміщення, проник до підвального приміщення, де переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, здійснив крадіжку зарядного акумуляторного пристрою марки «MAR-POL» моделі «GZL30» 12/24V 30А, що належить ОСОБА_11 . Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку у розмірі 2 534,51 грн.

Окрім того, ОСОБА_6 , у той час коли судимість за вчинення корисливих злочинів не була знята чи погашена у вставленому законом порядку, в період дії воєнного стану, 31.07.2022, в нічну пору доби перебуваючи поблизу приміщення ветаптеки, що за адресою: АДРЕСА_5 , та в цей час у нього виник кримінально-протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_6 , шляхом віджиму вхідних дверей до приміщення ветаптеки, проник до приміщення, де переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 500 грн. В подальшому, ОСОБА_6 , утримуючи грошові кошти при собі, залишив приміщення ветаптеки, перевівши таким чином викрадені грошові кошти у своє протиправне володіння та розпорядившись ними на власний розсуд, спричинив для ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 покликається на суворість призначеного покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України, невідповідність ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого.

Зазначає, що обвинувачений розуміє, що вчинив неправильно, бажає стати на шлях виправлення і хоче чим швидше відбути покарання та жити нормальним життям. Вважає, що для його повного виправлення буде достатньо призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Просить вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 січня 2023 року змінити. Вважати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_6 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч.4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13.12.2022 року остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дане кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції у відповідності до вимог, зокрема, ч.3 ст. 409 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідивши матеріали кримінальних проваджень, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальних актах та що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 3 ст.185, ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

З огляду на викладене, апеляційним судом фактичні обставини у даному об`єднаному кримінальному провадженні щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 та правильності кваліфікації його дій за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого щодо суворості, на думку сторони захисту, призначеного остаточного покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України, то колегія суддів вважає, вони не знайшли свого підтвердження, виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання, яке є адекватним характеру вчинених дій та даним про особу винного.

Відповідно до вимог п.3 ч.1, ч.2 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання; особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і апеляційний суд, повною мірою дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який не працює, не є інвалідом, раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13.12.2022 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, яким на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, наслідки вчиненого, ставлення обвинуваченого до вчиненого. Судом враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено. Враховуючи зазначене, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до правильного висновку про необхідність і достатність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частин статей за інкриміновані злочини, із врахуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України щодо поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначення остаточного покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України саме частково приєднавши не відбуте покарання за попереднім вироком до покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень за новим вироком.

Колегія суддів бере до уваги те, що Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним»; «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

У даному кримінальному провадженні, як видно з матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_6 призначено з порушенням визначених у законі загальних засад та встановлених законом критеріїв при призначенні покарання чи норм права.

За наведеного, колегія суддів вважає, враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, призначене місцевим судом обвинуваченому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкціями частин статей за інкриміновановані злочини з правильним застосуванням вимог ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, і ті, на які звертає увагу сторона захисту, які і були враховані судом першої інстанції, який неодноразово судимий, міри покарання, застосовані судом, що не призвело до позитивних змін в особистості обвинуваченого і не створило готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, категорію злочинів і кількість епізодів злочину, які відносяться до кримінальних правопорушень проти власності, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів,адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Відтак доводи апеляційної скарги захисника щодо суворості призначеного обвинуваченому судом остаточного покарання, колегія суддів, враховуючи, дотримання судом першої інстанції належним чином вимог ст.ст. 50, 65, ст. 70 КК України при призначенні покарання обвинуваченому з відповідним мотивуванням саме такого його (покарання) призначення, вважає недостатніми для висновку про те, що призначене покарання обвинуваченому, є явно несправедливим через суворість.

З огляду на викладене, доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для його зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 3404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА :

Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 січня 2023 року відносно ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а ОСОБА_6 ? в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3