Справа № 522/620/17
Провадження № 1-кп/522/674/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Приморського районного суду міста Одеси судовий розгляд в порядку ч. 3 ст. 323 КПК України у кримінальному провадженні за № 0000253 від 18.09.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-4 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 знаходячись на території Російської Федерації та тимчасово окупованих територіях України, являючись палким прихильником руху «Антимайдан» у м. Дніпропетровськ та не погоджуючись з ідеями «Революції Гідності», інтеграції України до європейської спільноти та політикою діючої влади, переслідуючи умисел створення на території східних та південних областей України нового державного утворення «Новоросія» та дестабілізації громадсько-політичної обстановки України, зокрема в м. Одеса, протягом квітня-червня 2014 року, здійснив вербування громадян України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на матеріальному та ідеологічному мотиві, з метою вчинення терористичних актів на території України, зокрема, військових комісаріатів (адміністративних будівель ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ), банкоматів та відділень ПрАТ «КБ ПриватБанк», майна компанії «Рошен», ПрАТ ВО «Одеський консервний завод», ДП «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» та Одеська регіональна дирекція Національної телекомпанії України (філіал у м. Одесі), тим самим сприяв вчиненню терористичного акту, шляхом вербування ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з метою вчинення терористичного акту.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 258-4 КК України, за ознаками: сприяння вчиненню терористичного акту за ознаками: вербування кількох осіб з метою вчинення терористичного акту.

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру, у судові засідання не з`явився. На судові повістки (оголошення), надані до газети «Урядовий кур`єр», не прибув, без поважної причини.

Згідно ухвали судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.12.2016 кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-4 КК України, здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги:

- витягом з ЄРДР № 0000253 від 18.09.2015, згідно якого в травні-червні 2014 року ОСОБА_6 , знаходячись на території Російської Федерації та тимчасово окупованих територіях України, сприяв вчиненню терористичного акту у м. Одесі, шляхом вербування громадян України ОСОБА_13 і ОСОБА_15 з метою вчинення терористичного акту щодо кількох осіб;

- протоколом огляду предмета від 23.06.2014, згідно якого оглянуто ноутбук марки «ASUS», в якому виявлено програму інтернет телефонії «Scype». При огляді з`єднань та переписки абонента виявлено переписку з абонентом ОСОБА_16 ;

- протоколом додаткового огляду предмета від 24.06.2014, згідно якого оглянуто мобільні телефони «Samsung», «PHILIPS», у яких містяться мобільні номера рф та переписка з ними;

- протоколом огляду предмета від 27.06.2014, згідно якого було оглянуто ноутбук марки «ASUS», в якому виявлено програму інтернет телефонії «Scype». При огляді з`єднань та переписки абонента виявлено переписку абонента під ніком «alissa.od1» з абонентом ОСОБА_16 ;

- висновком експерта № 1027 від 04.08.2014, згідно якого рідини об`ємом 330 мл, 440 мл, 390 мл відносяться до товарного нафтопродукту - автомобільного бензину, мають однакові загально групові ознаки за хімічним складом, відносяться до легкозаймистих речовин;

- висновком експерта № 126 від 23.07.2014, згідно якого у ноутбуку марки «ASUS», у програмі «Scype» виявлено листування з користувачем « ОСОБА_16 » стосовно передачі-отримання грошових коштів, засобів конспіративного (закритого) зв`язку, зброї;

- висновком експерта № 130 від 21.07.2014, згідно якого рукописні записи, що містяться на 1-3 аркушах у блокноті, що надійшов на дослідження, окрім запису «Белая ртуть 2 кг - 4.000», що міститься на зворотньому боці 2-го аркуша, виконані ОСОБА_14 ;

- протоколом огляду від 29.11.2016 року, згідно якого оглянуто диск та встановлено, що ОСОБА_13 контактувала з ОСОБА_6 , за допомогою номеру мобільного телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , зокрема 16.05.2014 перебуваючи в м. Одеса та 03.06.2014 перебуваючи на тимчасово окупованій території України у м. Донецьку;

- протоколом огляду від 30.11.2016 року, згідно якого оглянуто диск та встановлено, що ОСОБА_6 , користувач номеру мобільного телефону НОМЕР_3 , з 02.11.2014 по 05.11.2014 перебував на тимчасово окупованій території України - луганської області, а саме в с. Самсонівка Краснодонського району, м. Краснодон, м. Молодогвардійськ, м. Луганськ, м. Лутугіно;

- протоколом за результатами проведення негласного розшукового заходу від 21.06.2014, згідно якого невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_17 з № НОМЕР_4 подзвонив невстановленому чоловіку на ім`я ОСОБА_18 (прізвисько « ІНФОРМАЦІЯ_6 ») № НОМЕР_5;

- протоколом огляду від 30.11.2016, згідно якого оглянуто висновки експертів № 126 від 23.07.2014, № 1027 від 04.08.2014, № 130 від 21.07.2014;

- протоколом огляду від 30.11.2016, згідно якого оглянуто мобільні телефони «Samsung» білого кольору, «PHILIPS» чорного кольору, з метою їх огляду;

- протоколом огляду від 30.11.2016, згідно якого оглянуто службові записки ГВ КР УСБУ в Одеській області № 65/1/2727 від 17.07.2014, № 65/1/2674 від 16.07.2014, згідно яких отримано інформацію стосовно ОСОБА_13 та ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду від 30.11.2016, згідно якого оглянуто протоколи допиту підозрюваної ОСОБА_13 від 23.06.2014, від 07.07.2014, підозрюваного ОСОБА_14 від 04.07.2014, свідка ОСОБА_20 від 03.07.2014, свідка ОСОБА_21 від 15.07.2014, свідка ОСОБА_22 від 22.07.2014, свідка ОСОБА_23 від 07.08.2014, з яких вбачається, що ОСОБА_24 вербував осіб для здійснення терористичного акту;

- протоколом огляду від 30.11.2016, згідно оглянуто інформацію, яка міститься в мережі інтернет, зокрема інформації щодо подій у м. Словянськ Донецької області у 2014 році, так як само до подібних дій ОСОБА_6 закликав ОСОБА_13 і ОСОБА_14 ;

- протоколом огляду інформації, яка міститься в глобальній мережі Інтернет від 16.05.2016, згідно якого оглянуто відеозаписи інтерв`ю ОСОБА_6 , які розміщені на відеосервісі « YouTube »

- протоколом огляду інформації, яка міститься в глобальній мережі Інтернет від 17.05.2016, згідно якого оглянуто відеозаписи інтерв`ю ОСОБА_6 , які розміщені на відеосервісі « YouTube »;

- протоколом огляду інформації, яка міститься в глобальній мережі Інтернет від 18.05.2016, згідно якого оглянуто відеозаписи інтерв`ю ОСОБА_6 , які розміщені на відеосервісі « YouTube »;

- протоколами огляду інформації, яка міститься в глобальній мережі Інтернет від 23.05.2016, згідно якого оглянуто відеозаписи інтерв`ю ОСОБА_6 , які розміщені на відеосервісі «YouTube»;

- протоколом огляду від 25.11.2016, згідно якого оглянуто інформацію, яка стосується громадянина України ОСОБА_6 , з метою встановлення його місцезнаходження;

- протоколами огляду від 05.12.2016, ь12.12.2016, згідно якого оглянуто інформацію щодо отримання ОСОБА_6 повісток про виклики до слідчого;

- постановою про оголошення розшуку підозрюваного від 01.12.2016, згідно якої ОСОБА_6 оголошено в розшук;

- ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.12.2016, згідно якої надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду інформації (повісток про виклик, опублікованих в ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті органу, що здійснює досудове розслідування) від 15.12.2016, згідно якого оглянуто інформацію щодо підтвердження факту публікації повісток про виклик підозрюваного ОСОБА_6 до органу досудового розслідування;

- висновком експерта за результатами проведення судово-лінгвістичної експертизи № 8974/16-39 від 26.01.2017, згідно якого відеозапис ОСОБА_6 під назвою «22.08.2014 Порошенко начинает сворачивать «проект Украина»» може спонукати адресатів до здійснення певних дій, спрямованих на посилення соціальної напруги і загострення суспільно-політичної ситуації в південно-східному регіоні та в Україні загалом, зміну суспільних відносин, передбачених і гарантованих Конституцією України, відокремлення окремих територій від України, а також на розпалювання національної та міжнаціональної нетерпимості.

Дані докази не мають між собою протиріч, є узгодженими та логічно правильними, а тому суд бере їх до уваги.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Неможливість проведення допиту обвинуваченого ОСОБА_6 жодним чином не впливає на повноту судового розгляду і на переконання суду щодо доведеності «поза розумним сумнівом» винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки сукупність безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів прямо і опосередковано свідчить про вчинення ним інкримінованого злочину.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Суд також враховує, що дане кримінальне провадження розглядалось в порядку спеціального судового провадження, згідно вимог ст. 323 КПК України, за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Відповідно до вимог закону, обвинувачений ОСОБА_6 про час та дату всіх судових засідань повідомлявся у передбачений законом спосіб, через опублікування виклику у газеті «Урядовий кур`єр». Інтереси ОСОБА_6 захищались адвокатом, як на досудовому слідстві так і в суді, що свідчить про те, що права обвинуваченого в ході досудового слідства, а також у судовому засіданні порушені не були.

Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Будь яких істотних порушень КПК України, під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

Зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судом враховується позиція Європейського суду з прав людини, відображені у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вислухавши пояснення свідків, оцінивши вищезазначені дослідженні у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 мала місце, винуватість обвинуваченого в інкримінованому кримінальному правопорушенні, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує його дії у вчиненні кримінального правопорушенні за ч. 2 ст. 258-4 КК України, за кваліфікуючими ознаками: сприяння вчиненню терористичного акту за ознаками: вербування кількох осіб з метою вчинення терористичного акту.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно із ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У пункті 3 зазначеної постанови Пленуму ВСУ вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

При призначенні ОСОБА_6 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ч. 2 ст. 258-4 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого і які саме.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину на ґрунті національної ворожнечі та розбрату.

При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України, згідно якої - юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

Тож, враховуючи наведене, зважаючи на те, що ОСОБА_6 переховується від суду, з урахуванням тяжкості і обставин вчиненого кримінального правопорушення, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, з рахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, з конфіскацією майна, в межах санкції ч. 2 ст. 258-4 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів і неможливим, в силу вищевикладених обставин застосувати, до нього ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки на переконання суду виправлення обвинуваченого неможливе без реального відбуття покарання.

З приводу призначення додаткового покарання за ч. 2 ст. 258-4 КК України у вигляді конфіскації майна суд зазначає, що відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази до кримінального провадження не долучались.

З метою забезпечення виконання вироку стосовно обвинуваченого необхідно застосувати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-4 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 (десяти) років без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання та реального виконання покарання у вигляді позбавлення волі.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 3370 (три тисячі триста сімдесят) гривень 0,2 копійки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст.138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст. 399 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити/надіслати учасникам судового провадження.

Суддя:

02.06.2023