Справа № 183/7495/23
№ 1-кс/183/2262/23
У Х В А Л А

02 серпня 2023 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заявника ОСОБА_3 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 , -

встановив:

12 липня 2023 року канцелярією Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області зареєстрована протокольна заява заявника ОСОБА_5 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 від розгляду заяви про внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення.

Заява була заявлена протокольно, тому обґрунтування для відводу судді ОСОБА_4 у розгляді його скарги на бездіяльність працівників поліції у невнесенні в ЄРДР його заяви про злочин, вчинений відносно нього ОСОБА_3 підтримав та обґрунтував у судовому засіданні.

В судовому засіданні 13.07.2023 ОСОБА_3 відвід судді ОСОБА_4 підтримав та пояснив, що підставою для відводу є його недовіра до судді, яка полягає в тому, що суддя ОСОБА_4 розглядала відносно нього кримінальне провадження і він перебував під вартою. Після тривалого розгляду справа була закрита, а його звільнено з-під варти. Таким чином зараз ОСОБА_4 може винести невірне рішення. Також повідомив, що відносно судді ОСОБА_4 , винесено судове рішення у якому визнано її винуватою. Рішення він готовий надати пізніше.

В судове засідання02.08.2023 ОСОБА_5 не з`явився. Раніше судом призначалися судові засідання, про час та місце яких заявник ОСОБА_5 повідомлявся СМС-повідомлення, які отримувалися за номером телефону, який він повідомив суду. В судові засідання призначені на 14.07.2023, 18.07.2023,21.07.2023, 26.07.2023, 28.07.2023, ОСОБА_3 не з`явився, причин неявки суду не пояснив. Суд вважає, що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання по його заяві про відвід судді ОСОБА_4 .

Заявник ОСОБА_3 скористався своїм правом не бути присутнім у судовому засіданні, тому суд може розглянути його скаргу без його участі.

Заслухавши пояснення заявника судового провадження, дослідивши заяву про відвід, суд дійшов до наступних висновків.

Положення ст.ст. 75, 76 КПК України визначають підстави відводу слідчого судді, а саме слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України", наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах "Микаллеф проти Мальти", "Мезнарич проти Хорватії", в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Однією з процесуальних форм забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу у визначених законом випадках. Як випливає зі змісту норм КПК України, відвід судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

За таких обставин, норми КПК України не містять положень, які-б перешкоджали судді ОСОБА_4 брати участь в розгляді заяви ОСОБА_5 про внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_4 , суду не надано доказів наявності підстав, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні, як і не наведено достатніх доводів на підтвердження наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 76, 81 КПК України, суд, -

ухвалив:

відмовити ОСОБА_5 в задоволенні заяви про відвід слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 в повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1