МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/602/21
Провадження № 1-кп/945/198/23
Вирок

Іменем України

01 червня 2023 року Миколаївський районний суд Миколаївській області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 10 лютого 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радісний Сад Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта неповна середня, не одруженого, раніше судимого:

- 08 жовтня 2020 року вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт;

- 22 вересня 2021 року вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання шляхом повного складання призначених покарань за цим вироком, та за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2020 року, із застосуванням положень п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України, та остаточно визначено покарання у виді 2 (двох) років 30 (тридцяти) днів обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців та відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 травня 2023 року ОСОБА_4 звільнено від покарання, призначеного вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 вересня 2021 року.

- 05 листопада 2021 року вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 389 КК України та призначено покарання у виді у виді 1 (одного) місяця арешту. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2020 року, із застосуванням положень п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України, та остаточно визначено покарання у виді 1 (одного) місяця 10 (десяти) днів арешту. 15 лютого 2022 року ОСОБА_4 відбув покарання у виді одного місяця десяти днів арешту.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 січня 2023 року в порядку, визначеному п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, визначено, що вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 вересня 2021 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, визначено остаточне покарання шляхом повного складання призначених покарань за цим вироком, та за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2020 року, із застосуванням положень п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України, та остаточно визначено покарання у виді 2 (двох) років 30 (тридцяти) днів обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, слід виконувати самостійно,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 , якого вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2020 року визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, 10.02.2021 приблизно о 08 годині, перебував за місцем свого мешкання у будинку АДРЕСА_1 , який належить його матері ОСОБА_5 , де у нього виник умисел на викрадення будь-якого майна, належного останній. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачивши суспільно небезпечні наслідки такого діяння та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, скористався тим, що ОСОБА_5 знаходиться у будинку та займається хатніми справами, вийшов на подвір`я зазначеного будинку, звідки таємно викрав дві металеві труби, довжиною по 2,5 м кожна, загальною вагою 49,9 кг, вартістю 6 гривень 17 копійок за 1 кг металу, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 307 гривень 88 копійок.

Крім цього, ОСОБА_4 , 11.02.2021 року, у денний час, перебував за місцем свого мешкання у будинку АДРЕСА_1 , який належить його матері ОСОБА_5 , де у нього виник умисел на викрадення будь-якого майна, належного останній. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачивши суспільно небезпечні наслідки такого діяння та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, скористався тим, що ОСОБА_5 знаходиться у будинку та займається хатніми справами, таємно викрав батарею з семи секцій, яка знаходилась у приміщенні зазначеного будинку, загальною вагою 80 кг, вартістю 7 гривень 30 копійок за 1 кг чавуну, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 584 гривні.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Так, обвинувачений показав суду, що він викрав дві труби металеві та батарею та здав їх на металобрухт, а кошти витратив на свої потреби.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Виконавши дії передбачені ст. 349 КПК України та з`ясувавши, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, пересвідчившись у добровільності їх позиції, та роз`яснивши особливості оскарження, при викладених обставинах, суд вважає, що дії ОСОБА_4 за обома епізодами слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 проживає з матір`ю, братом, сестрою та племінниками, за місцем проживання характеризується негативно; на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває; раніше судимий.

Відповідно до досудової доповіді, наданої органом пробації на запит суду, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється, як високий; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі викладеного вище, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, а тому відсутні законодавчі перешкоди для застосування до засудженого інституту умовного звільнення і наявна можливість досягти мету виправлення засудженого без його ізоляції від суспільства, суд вважає, що відносно ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді обмеження волі з одночасним встановленням іспитового строку, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. Таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередженню вчинення нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у даному кримінальному провадженні слід вважати повернутими власнику.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат, пов`язаних із залученням експертів на суму 1716 грн. 10 коп., які підтверджені документально та, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- дві металеві труби, - залишити ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів у сумі 1716 грн. 10 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

01.06.2023