ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/3970/21 (1-кс/642/1923/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1131/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: рішення слідчого про закриття кримінального провадження
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

заявника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 11 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_7 від 19.11.2021 про закриття кримінального провадження № 0000038 від 13.01.2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_7 від 19.11.2021 про закриття кримінального провадження № 0000038 від 13.01.2021 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилався на те, що слідча ОСОБА_7 не виконувала ухвали слідчих суддів, чим грубо порушувала чинне законодавство. Вважає, що слідчий ОСОБА_7 на протязі тривалого часу лише імітувала розслідування кримінального провадження, а насправді затягувала його, а також покривала, на його думку, злочинні дії прокурора та слідчого. А ухвалу слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою та незаконною.

Разом з цим, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 просив поновити йому процесуальний строк для апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харова від 11 липня 2023 року, оскільки в судовому засіданні в суді першої інстанції участі не приймав, а копію цієї ухвали отримав лише 20.07.2023 року.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції прокурора не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві - ОСОБА_7 від 19.11.2021 про закриття кримінального провадження, внесеному до ЄРДР за № 0000038 від 13.01.2020, слідчий суддя погодився з висновком та підставами закриття кримінального провадження, з огляду на те, що слідчим здійснено аналіз кожної слідчої дії, проведеної під час досудового розслідування, інформації та документів, отриманих в ході досудового розслідування, за результатами яких встановлено відсутність в діях слідчого ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_9 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України.

Слідчий суддя врахував, що слідчим надано повну та об`єктивну оцінку встановленим обставинам у кримінальному провадженні, обґрунтовано неможливість проведення допиту ОСОБА_6 в якості свідка та здійснена належна правова оцінка щодо відсутності складу кримінального правопорушення, з відповідним аналізом усіх елементів складів злочинів та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування.

Слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є достатньо обґрунтованою, вмотивованою та такою, що ухвалена після всебічно проведеної перевірку по цьому кримінальному провадженню здобутим доказам, виконано всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначених статтею 2 КПК України.

З таким висновком слідчого судді суд апеляційної інстанції погоджується, вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відомості до ЄРДР за № 0000038 внесено на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.12.2019.

Під час проведення досудового розслідування були допитані у якості свідків ОСОБА_8 (арк. 50 - 53) та ОСОБА_9 (арк. 83-87).

Проте, відповідно до відомостей рапорту слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві - ОСОБА_7 (арк. 147) вбачається, що, для проведення допиту у якості свідка, 18.11.2021 по повістці про виклик прибув ОСОБА_6 . Однак останній в усній формі заявив про відмову надавати будь-які свідчення у процесуальному статусі свідка та підписувати будь-які документи.

Відмова ОСОБА_6 від проведення допиту у якості свідка була зафіксована за допомогою технічних засобів - відеокамери.

Листом слідчою другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві - ОСОБА_7 від 16.11.20201 надано письмову відповідь ОСОБА_6 на його клопотання від 09.11.2021, яку надіслано на його адресу 16.11.2021 за № І-10422/15-02-2-21 про те, що у кримінальному провадженні № 0000038 він є заявником, у зв`язку з чим він не є стороною яка має право заявляти клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій.

Поряд з цим, відповідно до положень статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, дати їм належну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно частини 1 стаття 36 та частини 5 статті 40 КПК України слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Межі втручання слідчого судді у діяльність слідчого та прокурора обмежуються частиною 1 статті 303 КПК України.

Пункт 2 частини 1 статті 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (статті 2, 284 КПК України).

В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчий виходив з того, що під час досудового розслідування здійснена низка слідчих (розшукових) дій, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного встановлення істини у кримінальному провадженні, та враховуючи встановлене, прийшов висновку про відсутність ознак складу злочинів, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України у діях слідчого прокуратури Харківської області ОСОБА_8 та процесуального керівника прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_9 .

Колегія суддів дійшла висновку, що вимоги закону слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві - ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні були дотримані при прийнятті постанови про його закриття, а також слідчим у повному обсязі перевірені доводи заяви про вчинення кримінального правопорушення, та з урахуванням сукупності зібраних доказів та обставин, дійшов висновку про відсутність складів кримінальних правопорушень в діях слідчого прокуратури Харківської області ОСОБА_8 та процесуального керівника прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_9 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, № 0000038 від 13.01.2020.

Винесена постанова про закриття кримінального провадження прийнята з врахуванням вимог статей 110, 284 КПК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що його слідчим незаконно не визнано потерпілим та не допитано у вказаному статусі, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Права та обов`язки свідка визначені статтями 65-66 КПК України.

Відповідно до вимог частини 5 статті 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

КПК України передбачає запобіжник для уникнення безпідставного набуття статусу потерпілого при надходженні зазначених вище заяв, - винесення постанови про відмову у визнанні потерпілим, яку може бути оскаржено до слідчого судді.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_10 від 06.02.2020 відмовлено у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000038 від 13.01.2020.

За наслідками оскарженої постанови слідчого, ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.06.2020 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку статті 303 КПК України.

Постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 від 14 червня 2021 року відмовлено у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000038 від 13.01.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 08 липня 2021 року скасувана постанова слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 від 14 червня 2021 року та зобов`язано повторно розглянути клопотання ОСОБА_6 .

Постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 від 23 липня 2021 року відмовлено ОСОБА_6 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000038 від 13.01.2020 року.

08.11.2021 року ОСОБА_6 був викликаний повісткою до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, за адресою м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7 на 19.11.2021 року до 10:00 год.

18.11.2020 року ОСОБА_6 з`явився за викликом до слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 , однак в усній формі заявив про відмову надавати будь-які свідчення у процесуальному статусі свідка, та підписувати будь-які документи, зауваживши, що його процесуальний статус потерпілого у кримінальному провадженні і лише у якості потерпілого він буде надавати свідчення.

Небажання ОСОБА_6 надати показання у кримінальному провадженні, не свідчить про порушення слідчим вимог кримінально-процесуального законодавства України та неповноту проведення досудового розслідування та безпідставне закриття кримінального провадження.

Будь-яких доказів на спростування висновку слідчого, скаржником суду апеляційної інстанції не надано.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, не вбачає, а наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вважає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_6 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк для оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 11 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 11 липня 2023 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді :