Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5598/23
Номер провадження 1-кс/711/1545/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000244 від 26.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджан, вірмена, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, який не є особою з інвалідністю, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_8 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000244 від 26.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП України в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000244 від 26.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.06.2023 близько 14 години 09 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись поза межами населеного пункту на території Уманського району Черкаської області на 574 км автодороги (М-30) сполученням Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Ізварине-Луганськ, зі сторони м. Умань Черкаської області в напрямку до м. Кропивницький Кіровоградської області, під час руху на рівній ділянці автодороги, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 12.3, 12.1, 13.1, 1.10 (термін «узбіччя») Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), зі змінами і доповненнями, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та, відповідно, не реагував на її зміну, під час вибору безпечної швидкості не урахував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та під час виникнення перешкоди у вигляді нерухомого транспортного засобу автомобіля «Renault 40АСЕ5» Фургон-С, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ліва частина якого частково знаходилася на проїжджій частині, а частково на правому узбіччі в попутному напрямку руху, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду вказаної перешкоди, не дотримавшись безпечної дистанції та безпечного інтервалу, допустив зіткнення з вищевказаним транспортним засобом.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, пасажири автомобіля «Volksvagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 :

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди;

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди;

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди;

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , отримала тілесні ушкодження у вигляді пневмотораксу, перелому кісток правого плеча, забою правого коліна і передпліччя, та доставлена до КНП «Уманська центральна районна лікарня» Паланської сільської ради;

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , отримали різного ступеня тілесні ушкодження, у зв`язку з чим доставлені до КНП «Уманська центральна районна лікарня» Паланської сільської ради.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Volksvagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , а саме вимог пунктів 2.3 б), 12.3, 12.1, 13.1, 1.10 (термін «узбіччя») Правил дорожнього руху, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та заподіяння малолітній потерпілій ОСОБА_14 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб, та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

ОСОБА_5 26.06.2023 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 27.06.2023 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.06.2023 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням останнього у Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали визначений до 24.08.2023.

Постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_18 від 15.08.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000244 продовжено до трьох місяців, тобто до 27.09.2023.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, повністю підтверджується зібраними у провадженні матеріалами досудового розслідування, а саме:

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.06.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.06.2023;

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 від 26.06.2023;

- висновком судово-медичної експертизи № 05-7-02/218 від 27.07.2023;

- висновком судово-медичної експертизи № 05-7-02/217 від 27.07.2023;

- висновком судово-медичної експертизи № 05-7-02/215 від 27.07.2023;

- висновком судово-медичної експертизи № 05-7-02/216 від 27.07.2023;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 від 27.06.2023;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_20 від 27.06.2023;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_17 від 27.06.2023;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_21 від 28.06.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий зазначає, що внаслідок складності кримінального провадження завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судової експертизи технічного стану транспортного засобу автомобіля «Renault 40АСЕ5», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; комплексної судової експертизи технічного стану транспортного засобу та дослідження деталей транспортних засобів автомобіля «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; судової транспортно-трасологічної експертизи; судово-медичних експертиз ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 ; після отримання висновків вищевказаних експертиз провести додатковий допит підозрюваного ОСОБА_5 та провести з останнім слідчий експеримент; після чого призначити судову інженерно-транспортну експертизу та долучити до матеріалів кримінального провадження її висновок; за результатами отриманих доказів дати кінцеву кваліфікацію діям ОСОБА_5 ; виконати вимоги ст. ст. 290 - 292 КПК України.

Обставинами, що перешкоджали здійсненню цих слідчих та процесуальних дій раніше, є тривалість проведення експертних досліджень, висновки яких є необхідними для прийняття об`єктивного рішення під час розгляду справи судом, їх кількість та складність.

Без проведення зазначених слідчих та процесуальних дій, які здійснити раніше було неможливо, обвинувальний акт не може бути направлений у порядку ст. 291 КПК України до суду, оскільки згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Проведення зазначених вище слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, а їх результати мають значення для судового розгляду в процесі доказування.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 закінчується 24.08.2023, але на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі від 04.04.2013 № 511-550/0/0-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначив зокрема те, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК, з врахуванням того, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Так, метою застосування запобіжного заходу, у тому числі й застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, у відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що зокрема визначені у п. п. 1 11 даної частини вказаної статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину за який передбачено позбавлення волі у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Ініціатор клопотання вказує, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, а саме підозрюваний:

1) може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція тяжкого злочину, передбачає покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі, та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, пов`язаного з виїздом до будь якої країни Європейського Союзу, чи непідконтрольних на даний час територій України.

Вказане підтверджується тим, що ОСОБА_5 до 26.06.2023 здійснював міжнародні перевезення людей та обставини вказаної події, а саме маршрут руху транспортного засобу з Республіки Польща на територію України, а саме м. Кривий Ріг, свідчить про те, що підозрюваний безперешкодно, навіть в умовах воєнного стану та відповідних заборон для виїзду за кордон, перетинає межі території України.

2) може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що надає йому можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показань або зміну уже наданих під час досудового розслідування, показань, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

3) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Такі ризики ґрунтуються і на тому, що отримані відомості в кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 в повній мірі знайшли своє підтвердження, про що свідчить задокументований факт порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили загибель чотирьох осіб, серед яких одна неповнолітня та травмування 4 осіб серед яких 3 дітей. Так, ОСОБА_5 нехтуючи Правилами дорожнього руху та наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що являється джерелом підвищеної небезпеки, скоїв тяжкий злочин, а саме дорожньо-транспортну пригоду, що призвела до непоправних наслідків у вигляді спричинення загибелі чотирьох осіб серед яких одна неповнолітня, та заподіянню іншим особам різного ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, оскільки лише перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою зможе забезпечити виконання останнім своїх процесуальних обов`язків, та забезпечить дієвість вказаного кримінального провадження.

Також, слідчий вважає, що при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 слід врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; кримінальне правопорушення вчинене останнім являється тяжким злочином, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років; непоправні наслідки, що настали у вигляді смерті 4 осіб, серед яких одна неповнолітня дівчина, являється особою молодого віку, та в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала продовження застосування відповідного запобіжного заходу.

Хоча, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, але жоден інший із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, особи підозрюваного, свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, особистої поруки, оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать гарантій його належної процесуальної поведінки.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного, так як він зареєстрований та фактично проживає в територіальних межах іншої області, що підвищує ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі «Харченко проти України» , згідно з якою «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії», № 33977/97, п. 81 зазначив, що серйозність пред`явленого обвинувачення є тим фактором, який надає можливість продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження заняття злочинною діяльністю.

Докази, які зібрані органом досудового розслідування, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Необхідність у продовженні строків тримання особи під вартою не може оцінюватися виключно абстрактно, з урахуванням лише тяжкості злочину, однак, цей правовий висновок ЄСПЛ вказує на те, що тяжкість пред`явленого обвинувачення дає право вжити заходів забезпечення кримінального провадження із застосуванням тих заходів, які надають можливість досягти дієвості в цьому провадженні.

Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції», «І.А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, рішення від 30.08.1990у справі «Фокс, Кемпелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія А № 182).

У відповідності до положень ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявних ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог Глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є надмірним чи таким, що принижує його гідність в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Системний аналіз законодавства свідчить, що рішенням про застосування запобіжного заходу суд повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, у тому числі права потерпілих осіб. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином, на переконання органу досудового розслідування, підстави для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а його вік, стан здоров`я не перешкоджають перебувати під вартою.

Відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини

На підставі викладеного, слідчий просив слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.09.2023.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому та додані до нього докази. Також прокурор вказала, що на даний час продовжують існувати ризики, встановлені слідчим суддею при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та не змінились. Зокрема, про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду може свідчити, той факт, що підозрюваний є жителем іншої області, має можливість безперешкодного перетину кордону, оскільки під час воєнного стану він займався перевезенням пасажирів за територію України, а у разі визнання доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, останньому загрожує покарання до 10-ти років позбавлення волі. Крім того свідки та потерпілі, як і підозрюваний є жителями м. Кривий Ріг, що свідчить про можливість останнього впливати на вказаних осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності, у разі зміни запобіжного заходу, як і можлива неявка ОСОБА_5 на виклики до слідчого чи суду з метою затягування строків досудового розслідування чи судового провадження. Також прокурор наголосила, що позитивні характеристики підозрюваного, наявність малолітньої дитини та роботи не нівелюють наслідків що настали смерть чотирьох осіб, в тому числі неповнолітньої дитини. Зазначене дає підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

Слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому та додані до нього докази. Також зазначив, що після отримання результатів призначених експертиз, є потреба у проведення слідчих дій, зокрема слідчого експерименту, за результатами якого необхідно призначити автотехнічну експертизу.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив суд, за можливості застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки жодних дій, зазначених стороною обвинувачення на існування вказаних ризиків, він не має наміру вчиняти.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив суд змінити обраний ОСОБА_5 запобіжний захід на інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, про що надав письмові заперечення. Вважає, що жодних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_5 стороною обвинувачення не надано. Ризики, на існування яких посилається прокурор є надуманими та необґрунтованими, жодних доказів, які б підтверджували можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та впливу на потерпілих і свідків стороною обвинувачення також не надано. Ризик можливого перешкоджання іншим чином не вмотивований слідчим як самостійний елемент. При розгляді клопотання просив слідчого суддю взяти до уваги, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений та має малолітню дитину, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, та надані стороною захисту докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000244 від 26.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .

Згідно положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України (санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років), відноситься до категорії тяжких злочинів.

Так, ОСОБА_5 26.06.2023 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 27.06.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб, та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

28.06.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/4241/23) відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.08.2023 включно. Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновок про те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, залишається обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, а саме: провадженні матеріалами досудового розслідування, а саме: даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.06.2023; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 від 26.06.2023; висновком судово-медичної експертизи № 05-7-02/218 від 27.07.2023; висновком судово-медичної експертизи № 05-7-02/217 від 27.07.2023; висновком судово-медичної експертизи № 05-7-02/215 від 27.07.2023; висновком судово-медичної експертизи № 05-7-02/216 від 27.07.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 від 27.06.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_20 від 27.06.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_17 від 27.06.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_21 від 28.06.2023; іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України перевірена та підтверджена ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 28.06.2023, яка залишена без змін судом апеляційної інстанції. На даний час, додатковість даних у проведенні досудового розслідування не змінилася, так як тривають проведення відповідних експертиз, остаточне обвинувачення не висунуте, що було підтверджено прокурором у судовому засіданні.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Стосовно позиції сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, то фактично адвокат дає оцінку доказам, зібраним стороною обвинувачення на даному етапі розслідування на предмет їх належності та допустимості, що є на цей час передчасним. Крім того, позиція сторони захисту, фактично не виключає можливість застосування до ОСОБА_5 , який є підозрюваним, запобіжного заходу, відповідно до ст. 176 КПК України.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлених під час досудового розслідування слідчим суддею при обрані запобіжного заходу.

При цьому, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду є актуальним, зважаючи на встановлені в судовому засіданні відомості про можливість підозрюваного перетинати державний кордон України в умовах воєнного стану, не зважаючи на встановлені обмеження та заборони для чоловіків у віці від 18 до 60 років, а також тяжкість ймовірного покарання, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, має постійне місце проживання та роботи, характеризується виключно з позитивної сторони, одружений, має на утриманні малолітню дитину, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність постійного місця проживання, роботи та родини, не можуть бути вирішальними та такими, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик продовжує існувати, зважаючи на те, що свідки та потерпілі в даному кримінальному провадженні, як і підозрюваний є жителями м. Кривий Ріг, а тому ризик впливу підозрюваного на вказаних свідків та потерпілих є актуальним.

Підтвердженим, на думку слідчого судді є й ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з урахуванням віддаленості місця проживання підозрюваного від місця здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, з метою затягування досудового розслідування.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, а відтак слідчий суддя вважає, що запобігти вказаним вище ризикам, можливо виключно продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.06.2023.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Під час оцінки виправданості втручання у права і свободи підозрюваного слідчий суддя також враховує необхідність додаткового часу для проведення та завершення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, що мають важливе значення для кримінального провадження, та обставини, які перешкоджали здійснити ці дії раніше та строку, необхідного для їх проведення або завершення.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваного, а саме його позитивні характеристики, наявність роботи та сім`ї, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для зміни запобіжного заходу, про що клопотала сторона захисту, слідчий суддя не вбачає.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_18 від 15.08.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 27.09.2023.

За таких обставин, враховуючи вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, обставини кримінального правопорушення та тяжкість невідворотних наслідків що настали смерть чотирьох осіб, в тому числі неповнолітньої дитини, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід має бути продовжений в межах строку досудового розслідування, а саме до 27.09.2023 включно.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру за ч.3 ст. 286 КК України, що потягло загибель чотирьох осіб.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0000244 від 26.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, а саме до 27.09.2023 включно.

Строк дії ухвали визначити до 27 вересня 2023 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ - для виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1