Справа № 991/7706/20
Номер провадження 1-кп/991/73/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

його захисника адвоката ОСОБА_11 ,

представника потерпілого ОСОБА_12 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2014 року за № 0009784, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України,

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Севастополі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Історія провадження

1.1. На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває зазначене кримінальне провадження.

16 червня 2023 року у судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання про оголошення обвинуваченого ОСОБА_6 у міжнародний розшук.

Прокурор обґрунтувала клопотання тим, що обвинувачений не прибуває у судові засідання. Зокрема, 19, 21 вересня 2022 року він не брав участі у судових засіданнях, доказів поважності неприбуття суду не надав. 01 травня, 16 червня 2023 року ОСОБА_6 брав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції попри те, що суд зобов`язав ОСОБА_6 прибути у судове засідання до приміщення Вищого антикорупційного суду.

За твердженням сторони обвинувачення, ОСОБА_6 , який має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, 22 вересня 2022 року перетнув державний кордон України в напрямку республіки Молдова і того ж дня залишив територію зазначеної країни, вилетівши рейсом «Кишинів-Варшава».

На думку прокурора, обвинувачений ухиляється від прибуття до суду, не прибуває за викликом суду, що є підставою для оголошення його у міжнародний розшук.

1.2. 26 липня 2023 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 надала суду письмову правову позицію щодо клопотання прокурора, у якій просила відмовити у його задоволенні.

Адвокат звернула увагу, що неучасть обвинуваченого у судовому засіданні 19 вересня 2022 року була обумовлена погіршенням самопочуття, а 21 вересня 2022 року - необізнаністю з датою судового розгляду, оскільки призначене цього дня засідання було позаплановим.

На думку захисника, залишення обвинуваченим меж України було обумовлене небезпекою для життя та не може тлумачитися як ухилення від суду. Також адвокат ОСОБА_8 звернула увагу на порушення порядку отримання прокурором документів, які було долучено до його клопотання на підтвердження наведених у ньому обставин.

Захисник наголосила на тому, що обвинувачений не ухиляється від розгляду справи, бере участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, що свідчить про відсутність підстав для оголошення його у розшук.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор ОСОБА_5 підтримала клопотання з наведених у ньому мотивів та наголосила на тому, що обвинувачений ОСОБА_6 виїхав за межі України поза прикордонним контролем та відмовлявся повідомити місцезнаходження.

2.2. Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 заперечила проти задоволення клопотання з мотивів, наведених у наданій суду письмовій правовій позиці.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_9 підтримали позицію адвоката ОСОБА_8 . Адвокат ОСОБА_7 додатково звернув увагу, що звернення прокурора із зазначеним клопотанням не передбачене кримінальним процесуальним законом. Місцезнаходження обвинуваченого відоме, у зв`язку з чим, на думку адвоката, відсутні підстави для оголошення його у розшук.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію своїх захисників.

Сторона захисту обвинуваченого ОСОБА_10 поклалась на розсуд суду.

ІІІ. Мотиви суду

3.1. Заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому засіданні, дослідивши клопотання та матеріали, надані сторонами кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

3.2. Насамперед, колегія суддів вважає за необхідне проаналізувати положення кримінального процесуального закону, які регулюють питання оголошення особи у розшук, адже підстави оголошення розшуку ґрунтуються виключно на його правовій природі та меті застосування.

Кримінальний процесуальний закон передбачає оголошення розшуку на двох стадіях кримінального провадження: під час досудового розслідування та в ході судового провадження.

В обох випадках норми, які регулюють оголошення розшуку, структурно розташовані та фактично є частиною більш широкого процесуального інституту зупинення кримінального провадження (Глава 23 «Зупинення досудового розслідування» та ст. 335 «Зупинення судового провадження» КПК України).

Аналіз підстав зупинення кримінального провадження, які визначені ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 335 КПК України, зокрема, тяжка хвороба підозрюваного (обвинуваченого), ухилення його від прибуття на виклики, призов для проходження під час військової служби тощо, свідчить, що такими обставинами є юридичні факти (дії чи події), які мають об`єктивний та непереборний характер, тобто їх настання не залежить від волі суду чи прокурора, і можливість їх усунення також перебуває за межами їх компетенції та повноважень.

Системно аналізуючи зазначені норми, можна дійти висновку, що зупинення кримінального провадження за своєю природою є тимчасовою перервою, викликаною об`єктивними та непереборними перешкодами, які унеможливлюють його подальше здійснення. Іншими словами, виконання обов`язку сторони обвинувачення та суду забезпечити додержання розумних строків як загальної засади кримінального провадження, передбаченої ст. 28 КПК України, перебуває поза процесуальними можливостями прокурора чи суду.

В обох випадках (для обох стадій кримінального провадження) розшук нерозривно пов`язаний з рішенням сторони обвинувачення чи суду про зупинення кримінального провадження. Для стадії досудового розслідування оголошення підозрюваного у розшук є підставою для такого зупинення, хоча і не обов`язковою з огляду на наявну у сторони обвинувачення можливість здійснення слідчих чи інших процесуальних дій за його відсутності. На стадії судового провадження положення ч. 1 ст. 335 КПК України орієнтують суд на одночасне ухвалення рішення про розшук обвинуваченого та зупинення судового провадження, оскільки судовий розгляд без участі обвинуваченого неможливий.

3.3. Кримінальний процесуальний закон не містить визначення поняття «розшук», втім аналіз підстав для його оголошення, які встановлені ст. 281 КПК України, дозволяє визначити правову природу та мету застосування цього процесуального інституту. Такими підставами є: (1) відсутність інформації про місцезнаходження підозрюваного, або (2) перебування його на тимчасово окупованій території України чи за межами України, та (3) неприбуття без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Отже, розшук можна витлумачити як комплекс слідчих та оперативно-розшукових заходів, здійснюваних компетентними органами та спрямованих на встановлення місцезнаходження особи з метою виконання завдань кримінального провадження. «Міжнародний розшук» є таким же за своїм змістом комплексом заходів, які здійснюються компетентними органами декількох держав у відповідності до актів міжнародного права, зокрема, актів Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу, членом якої Україна є з 04 листопада 1992 року. Саме тому колегія суддів критично оцінює твердження захисника ОСОБА_7 про відсутність у прокурора повноважень на звернення до суду з клопотанням про оголошення обвинуваченого міжнародних розшук.

Враховуючи місце розшуку у структурі кримінального процесуального закону, він оголошується лише в разі наявності непереборних на певному етапі перешкод для продовження кримінального провадження за участю підозрюваного (обвинуваченого) та спрямований виключно на їх подолання і забезпечення досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Оголошення розшуку за відсутності таких перешкод, тобто поза контекстом завдань кримінального провадження, вочевидь, суперечитиме меті цього процесуального інституту та становитиме необґрунтоване втручання у права обвинуваченого, оскільки практична необхідність такого втручання відсутня.

3.4. Звертаючись до обставин цього кримінального провадження та наведених у клопотанні доводів прокурора, колегія суддів констатує, що судовий розгляд здійснюється у передбаченому законом порядку та за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , яка забезпечується засобами відеозв`язку. Враховуючи, що кримінальний процесуальний закон передбачає обидва способи такої участі (шляхом фізичної присутності у залі суду та у режимі відеоконференції), відсутні підстави стверджувати протилежне. Обраний обвинуваченим ОСОБА_6 та дозволений судом спосіб дистанційної участі у судових засіданнях не має на цьому етапі провадження жодного впливу на повноту судового розгляду, його ефективність та додержання процесуальних прав сторін.

Згаданий прокурором випадок відкладення судового засідання 19 вересня 2022 року у зв`язку з неприбуттям обвинуваченого ОСОБА_6 до суду (відсутністю зв`язку з ним) не є вагомим приводом для інших висновків, враховуючи одноразовий характер такого відкладення, а також тривалий час судового розгляду та значну кількість засідань, у яких обвинувачений брав участь.

Як слушно зазначила сторона захисту, неприбуття обвинуваченого у судове засідання 21 вересня 2022 року не було розцінене судом як ухилення від участі у кримінальному провадженні, враховуючи можливу необізнаність ОСОБА_6 про дату цього судового засідання. Участь обвинуваченого у судовому засіданні у режимі відеоконференції попри покладення на нього обов`язку прибути до зали суду також не свідчить про ухилення від прибуття, оскільки у кожному випадку причини та наслідки такої участі були враховані судом, а участь у судовому засідання за допомогою засобів відеозв`язку дозволена рішенням суду.

Сам факт залишення обвинуваченим ОСОБА_6 території України та перебування поза її межами не свідчить про ухилення від участі у судовому розгляді висунутого проти нього обвинувачення, оскільки така участь ним забезпечується, і стороною захисту надано документально підтверджені відомості про актуальне місце перебування обвинуваченого (м. Відень, Австрія).

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що стороною захисту обвинуваченого ОСОБА_6 не надано підтверджень існування обставин, що становлять небезпеку для життя і здоров`я обвинуваченого. Доказів вжиття щодо ОСОБА_6 заходів забезпечення безпеки у порядку Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» суду також не надано. Тож суд критично сприймає посилання сторони захисту на ці обставини, як на підстави об`єктивної необхідності перебування ОСОБА_6 за межами України.

Разом з тим, позиція прокурора ОСОБА_5 не містить жодних доводів про існування перешкод для продовження судового розгляду та досягнення завдань кримінального провадження. Прокурор не повідомила мету, яка може бути досягнута оголошенням обвинуваченого ОСОБА_6 у міжнародний розшук, а також в чому саме полягає процесуальна доцільність (необхідність) такого оголошення.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора.

Колегія суддів не вважає за необхідне аналізувати доводи сторони захисту щодо порядку отримання прокурором відомостей про пересування обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки факт його перебування за межами України визнається обома сторонами кримінального провадження та підтверджений наданими стороною захисту доказами. Отже, (не)додержання порядку отримання таких відомостей не впливає на висновки суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 42, 131, 139, 144, 323, 369, 372 КК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про оголошення міжнародного розшуку обвинуваченого ОСОБА_6 , виділення матеріалів кримінального провадження та його зупинення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3