Справа № 362/3686/23
Провадження № 1-кп/362/571/23
ВИРОК

Іменем України

26.06.2023 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381 від 06.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мерефа Харківської області, українки, громадянки України, що має середню освіту, не одруженої, що має на утриманні 2 дітей: 2018 та 2020 року народження, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , внутрішньо переміщеної особи, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2023 близько 13 години 00 хвилин (точного часу не встановлено), під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, та який діє дотепер, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік магазину «VIOLETTA», який розташований за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м. Васильків, вул. Грушевського, 6, зайшла до торгівельного залу та побачила жіночу чорну сукню. Після чого в неї виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, під час воєнного стану, пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , знаходячись в торгівельному залі магазину «VIOLETTA», який розташований за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м. Васильків, вул. Грушевського, 6, взяла до рук жіночу сукню моделі «ND-A1002T430» чорного кольору та зайшла до примірочної кімнати магазину, де, одягнувши на себе вище вказану сукню, не розрахувавшись за неї, покинула приміщення магазину.

В подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 835 грн. 33 коп.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні винною себе у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю і пояснила, що дійсно викрала сукню за вказаних в обвинувальному акті обставин. Зауважила, що має на утриманні двох малолітніх дітей, тому просила строго її не карати, у вчиненому щиро розкаювалася.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Потерпіла ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, скарг матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має.

Крім того, судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинувачену, та матеріалів щодо речових доказів та залучення експертів й витрат на їх проведення.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю підтверджується її показаннями, в яких вона не оспорювала вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, визнанням своєї вини.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчиненню нових злочинів.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, її ставлення до вчиненого (вину визнала повністю, відшкодувала заподіяну шкоду), особу обвинуваченої, а саме: раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, не одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що не досягла трирічного віку, думку прокурора, який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, думку потерпілої та обвинуваченої, яка не заперечувала проти призначення їй покаранні у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, відсутність обтяжуючих обставин, відношення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, позицію прокурора, висловлену на судових дебатах, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В порядку ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з

обвинуваченої витрати, пов`язані із залученням експертів за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/24060-ТВ від 09.06.2023 в розмірі 956,00 грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. на користь держави.

Речові докази:

- жіноча трикотажна сукня чорного кольору, поміщена до поліетиленового пакету жовтого кольору, опечатаного належним чином, яку передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити в її повному володінні, користуванні і розпорядженні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, за виключенням оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1