26.06.2023 Справа № 940/635/23
Провадження по справі № 1-кс/940/54/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області із скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 24.04.2023 року, та встановити перекваліфікацію ч. 1 ст. 357 КК України на п. 1 ст. 161 КК України, п. 4 ст. 186 КК України у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування скарги заявник ОСОБА_3 зазначив, що 23 квітня 2023 року він звернувся до відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою про викрадення сумки з документами. За цим фактом зареєстровано кримінальне провадження № 0000053 від 24.04.2023 року.

Заявник вважає, що оскільки органом досудового розслідування не проведено усі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні, відтак порушено вимогу про повне та всебічне розслідування кримінального правопорушення.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 відмовився від скарги в частині встановлення перекваліфікації ч. 1 ст. 357 КК України на ч. 1 ст. 161 КК України та ч. 4 ст. 186 КК України у даному кримінальному провадженні. В іншій частині вимог скаргу підтримав.

Прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури та начальник сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду скарги, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали скарги, кримінального провадження, заслухавши пояснення заявника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Із матеріалів скарги та кримінального провадження № 0000053 від 24.04.2023 року вбачається, що 23 квітня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою про здійснення на нього нападу та що дружина ОСОБА_5 видерла у нього сумку з документами.

За цією заявою 24 квітня 2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 , за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме, що 23.04.2023 року в м. Тетіїв по вул. Соборній невідома особа здійснила крадіжку документів, що належать ОСОБА_3

31 травня 2023 року у цьому кримінальному провадженні начальником сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, з посиланням на те, що документи, які були в сумці ОСОБА_3 не підпадають під ознаки офіційних та приватних документів, також дані документи були повернуті потерпілому, а ОСОБА_6 пояснила, що документи не викрадала, лише підняла сумку. Тож, кримінальне провадження підлягає закриттю, оскільки в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Стаття 91 КПК України наводить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.

Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Тобто, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому, провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження в справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, розглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що доводи заявника ОСОБА_3 про те, що оскаржувана постанова винесена без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження заслуговують на увагу.

Слідчий суддя вважає, що усім обставинам кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, не було надано належну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена наразі органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до вимог ст. 92 КПК України у цьому кримінальному провадженні начальником сектору дізнання не в повній мірі виконаний обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, який за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Так, зокрема у матеріалах кримінального провадження № 0000053 міститься доручення начальника сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 на проведення слідчих (розшукових) дій (у порядку п. 3 ч. 2 ст. 40-1 КПК України), адресоване начальнику відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , яке не виконано в повному обсязі, а саме: не допитано в якості свідка ОСОБА_8 , який бачив сумку з документами заявника ОСОБА_3 біля автомобіля; не встановлено інших свідків та очевидців даної події.

Крім того, у матеріалах кримінального провадження міститься заява ОСОБА_3 від 03.05.2023 року, адресована начальнику сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , про долучення до матеріалів кримінального провадження № 0000053 чотирьох відеозаписів. Втім, ці відеозаписи відсутні у матеріалах кримінального провадження та начальником сектору дізнання не надано оцінки цим відеозаписам.

Водночас, слідчий суддя вважає слушними доводи заявника ОСОБА_3 про те, що у ході досудового розслідування не встановлені та не допитані свідки з приводу того, хто поклав сумку з документами в автомобіль, який належить ОСОБА_9 .

Крім того, начальником сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 не перевірено обставини та не надано оцінки твердженням, на які посилався заявник у своїй заяві про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, в діях якої, на його думку, наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки, як зазначено ОСОБА_3 , у нього було викрадено не документи, а сумку з документами, в якій знаходився також паспорт та ідентифікаційний номер.

Слідчий суддя, дослідивши зміст оскаржуваної постанови встановив відсутність у тексті мотивувальної частини цієї постанови даних про проведення ряду слідчих дій, спрямованих на перевірку доводів заявника ОСОБА_3 , викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення та вжиття будь-яких заходів, спрямованих на повне та всебічне встановлення обставин кримінального провадження.

Більш того, начальником сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 не проведено слідчих дій з метою підтвердження чи спростування інформації, викладеної у заяві ОСОБА_3 від 23.04.2023 року щодо здійснення на нього нападу групою осіб.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що начальник сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробила передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Щодо посилання заявника ОСОБА_3 про те, що йому було відмовлено у задоволенні клопотання про проведення слідчого експерименту для встановлення істини стосовно викрадення сумки з документами, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 307 КПК України.

Втім, у матеріалах скарги відсутні відомості щодо оскарження заявником ОСОБА_3 постанови начальника сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчого експерименту.

При цьому, виходячи з положень ч. 4 ст. 40-1 КПК України, слідчий суддя позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу у кримінальному провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню для відновлення досудового розслідування.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що орган досудового розслідування зобов`язаний провести у кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Керуючись статтями 9, 91, 110, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 31 травня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000053, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено 29 червня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_10