ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 07 квітня 2022 рокувідносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Маріуполь Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України -

ВСТАНОВИВ:

24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки (далі за текстом - ВР УРСР) схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що ВР УРСР проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація (далі за текстом - РФ).

Згідно з п.п.1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, РФ, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії й Сполучені Штати Америки (далі за текстом - США) підтвердили Україні їх зобов`язання, згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності, чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом Організації Об`єднаних Націй (далі за текстом - ООН).

31.05.1997 відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань по Заключному акту Наради з безпеки і співробітництва в Європі Україна та РФ уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ (ратифікований Законом України від 14.01.1998 №13/98-ВР та Федеральним Законом РФ від 02.03.1999 № 42 ФЗ). Відповідно до ст.ст. 2-3 зазначеного договору РФ зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, встановлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Положеннями ст.ст. 1-3 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.1 ст.17, ч.1 ст.65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Відповідно до ст.ст.72,73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається ВР України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією України, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписіву кожній області.

Наприкінці 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, в окремих невстановлених осіб виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, зокрема, шляхом створення і фінансування терористичної організації на території Донецької області України.

Так, 07.04.2014 в м.Донецьку створено «Донецьку народну республіку» та видано «Акт про проголошення державної самостійності «Донецької народної республіки» (далі за текстом - «ДНР»), яким публічно закликано місцеве населення до проведення 11.05.2014, на порушення порядку, встановленого Конституцією України так званого «загального обласного референдуму» на території Донецької області, з питання визнання державної самостійності «ДНР», та вчинення збройного опору державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.

11.05.2014 в окремих містах та районах Донецької області, всупереч законодавству України, проведено вказаний так званий «референдум»,за результатами якого 12.05.2014 проголошено про суверенітет «ДНР».

Окрім того, утримання частини території Донецької області, взятої представниками терористичної організації «ДНР» під контроль шляхом насильницьких злочинних дій, та досягнення завдання щодо зміни меж території та державного кордону України у спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, потребує значних людських ресурсів, проведення їх навчання та забезпечення озброєнням та військовою технікою для можливості здійснення опору Збройним Силам України (далі за текстом - ЗС України), вчинення інших терористичних актів з метою залякування населення, провокації воєнного конфлікту тощо.

При цьому, намагання досягти однієї з цілей, а саме створення в очах міжнародної спільноти та місцевих мешканців образу «ДНР» як легітимного державного утворення, що має власні органи державної влади, місцевого самоврядування та військові, в тому числі, збройні формування, призвело до прийняття ватажками терористичної організації «ДНР» рішення щодо створення та функціонування окремих організованих груп, об`єднаних єдиним планом здійснення ними злочинної діяльності по закріпленим напрямкам, тобто окремих злочинів терористичної організації в цілому. В межах вказаних організованих груп розділені функції між її учасниками з ієрархічним закріпленням їх обов`язків.

Так, на учасників силового блоку покладаються наступні обов`язки: ведення терористичної діяльності проти органів державної влади України, військових підрозділів України та мирного населення, а саме здійснення з використанням невстановленої органами досудового розслідування військової техніки, в тому числі артилерійського озброєння (самохідні артилерійські установки, реактивні системи залпового вогню тощо), вогнепальної зброї (кулемети, автомати, гвинтівки тощо) та боєприпасів (артилерійські снаряди, міни, гранати тощо) терористичних актів (обстріли з артилерійського озброєння та вогнепальної зброї) щодо військовослужбовців ЗС України й інших військових формувань України, задіяних у проведенні АТО й ООС на території Донецької області, працівників органів влади України й інших осіб, в тому числі і мирного населення, з метою дестабілізації обстановки на території Донецької області та України в цілому, сприяння втрати авторитету органів державної владиУкраїни та сприяння подальшому захопленню території Донецької областіне передбаченими законом збройними формуваннями (далі за текстом - НЗФ) терористичної організації «ДНР»; створення НЗФ та участь у їх діяльності; вербування нових учасників до складу силового блоку «ДНР» та керівництво їхніми діями; вчинення терористичних актів та диверсій на території України; організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями ЗС України, задіяними у проведенні АТО й ООС; захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області; з метою опору представникам державної влади України та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами України та ЗС України, організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників терористичної організації «ДНР», озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями; силова підтримка учасників політичного блоку та інших незаконних утворень терористичної організації «ДНР», а також укріплення й охорона зайнятих ними будівель та споруд; викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу легітимну владу в Україні; захоплення зброї чи заволодіння в інший спосіб бойовими припасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення АТО й ООС і забезпечення власної злочинної діяльності; організація поставок зброї, бойових припасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації; організація виробництва, налагоджування ремонту деяких видів зброї та бойових припасів, створення так званого військово-промислового комплексу терористичної організації «ДНР»; незаконне переслідування фізичних та юридичних осіб, які перебувають як на тимчасово окупованій території, так і за її межами, за невиконання ними вимог учасників терористичної організації «ДНР», в тому числі і незаконне позбавлення волі таких осіб, заволодіння їх майном на користь терористичної організації «ДНР» тощо.

Відповідно до розподілу функцій, встановленого організаторами та керівниками терористичної організації «ДНР», загальнополітичне керівництво терористичною діяльністю вказаної терористичної організації здійснювали ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші особи, а безпосереднє керівництво силовим блоком, до складу якого входили НЗФ: батальйони «ВОСТОК», «ОПЛОТ», «Руська православна армія» («РПА»), «СВД «БЕРКУТ»», «Козачий союз «Область війська Донського»» («КСОВД»), «МДБ» і т.д., здійснювали ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та інші особи.

Одним із основних завдань учасників терористичної організації «ДНР» є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, утримування захопленої частини території Донецької області під своїм контролем, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України шляхом застосування зброї, вчинення обстрілів, вибухів, підпалів та інших дій, що створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Враховуючи викладене, так звана «Донецька народна республіка» є стійким об`єднанням невизначеної кількості осіб (більше трьох), яка створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому відповідно до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.

07.04.2014 за поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, та відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони (далі за текстом - РНБО) України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» на території Донецької та Луганської областей розпочато проведення АТО, яка тривала до 30.04.2018, надалі отримавши формат ООС.

07.10.2014 наказом керівника АТЦ при СБУ за № 33/6/9 районами проведення АТО визначені території Донецької та Луганської областей.

З квітня 2014 року по теперішній час учасниками терористичної організацій «ДНР», що реалізують злочинний умисел щодо досягнення вищезазначених завдань, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади і місцевого самоврядування, зокрема, щодо визнання легітимності діяльності «ДНР» та влади її керівників, здійснюються захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Донецької області, акти застосування збройної сили проти військовослужбовців ЗС України, правоохоронних органів України й інших представників сил АТО й ООС у відновленні територіальної цілісності України та забезпеченні правопорядку, вчиняються інші кримінальні правопорушення.

Як наслідок, частина території Донецької області опинилась під контролем представників терористичної організації «ДНР», підконтрольних РФ та відповідно до Постанови ВР України № 254-VIII від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови ВР України № 252-VIII від 17.03.2015 «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», та Закону України від 18.01.2018 «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» набула статусу тимчасово окупованої території.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі визнані у зверненнях ВР України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у Зверненні ВР України до ООН, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи (далі за текстом - ПАРЄ), Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї Організації з безпеки і співробітництва в Європі (далі за текстом - ОБСЄ), Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання РФ державою-агресором, затвердженому Постановою ВР України від 27.01.2017 за №129-VIII, та Зверненні до Європейського Парламенту, ПАРЄ, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою ВР України від 14.01.2015за №106-VIII, Постанові ВР України «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22.07.2014 за №1597-VII, Постанові ВР України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21.04.2015 за №337-VIII, Постанові ВР України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 за №1596-VII, Постанові ВР України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» і «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 за №145-VIIІ.

Факт створення «ДНР» за підтримки та під контролем РФ визнано Резолюцією ПАРЄ від 12.10.2016. При цьому в Резолюції зазначено, що «ДНР» та всі її «установи» не мають будь-якої легітимності у відповідності до українського або міжнародного права.

З метою сприяння насильницькій зміні меж території України,на виконання завдань силового блоку терористичної організації «ДНР» з квітня 2014 року на частині території Донецької області групами осіб, які здійснювали захоплення адміністративних будівель органів державної влади України та правоохоронних органів України на території Донецької області, після незаконного заволодіння зброєю та бойовими припасами із зазначених будівель, утворено ряд НЗФ, що увійшли до складу силового блоку терористичної організації «ДНР», зокрема, НЗФ «Министерство государственной безопасности» (далі за текстом - МГБ) терористичної організації «ДНР».

Метою та завданнями вищевказаних НЗФ у складі т.зв. «силового блоку» терористичної організації «ДНР» є підбір та вербування осіб серед мешканців Донецької області, зокрема осіб, які проживають на частині тимчасово окупованої території Донецької області та мають можливість перетину лінії розмежування в зоні проведення АТО й ООС, для участі та сприяння останніми діяльності терористичної організації «ДНР». А також здійснення активних дій по дестабілізації суспільно-політичної ситуації на тимчасово окупованій та підконтрольній території України, збір розвідувальних даних військового характеру, вчинення терористичних актів, диверсій, проведення безпосередніх бойових дій проти військовослужбовців ЗС України й інших військових формувань України, задіяних у проведенні АТО й ООС на території Донецької та Луганської областей.

28 лютого 2022 року на мобільний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_4 зателефонував його колишній знайомий, оперуповноважений служби прикордонної охорони т.зв. «МДБ» «ДНР» ОСОБА_20 , 1971 року народження, з пропозицією надати допомогу співробітнику т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 » в отриманні інформації щодо місць розташування, дислокації та переміщення військовослужбовців та військової техніки ЗС України.

Приблизно 02 березня 2022 року на мобільний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_4 зателефонував зазначений співробітник т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 » та повідомив, що йому необхідна інформація щодо місць розташування, дислокації та переміщення військовослужбовців та військової техніки ЗС України на території Донецької області. При цьому, « ОСОБА_21 » пояснив ОСОБА_4 , що з метою дотримання конспірації, для підтвердження особистості абонента особи повинні використовувати заздалегідь обумовлений пароль - цифри, які в загальній сумі повинні складати цифру 11 (одинадцять).

09 березня 2022 року, об 11:26, ОСОБА_4 , на виконання завдання співробітника т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 », перебуваючи у м.Лиман Краматорського району Донецької області, достовірно усвідомлюючи факт здійснення окупаційними підрозділами РФ та підконтрольними їм формуваннями т.зв. «ДНР» збройної агресії проти України та підтримуючи вказану агресію, з ідеологічних мотивів, шляхом надсилання повідомлення через месенджер «Телеграм» передав співробітнику т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 » інформацію щодо точного місця дислокації співробітників Служби безпеки України, розташування в районі АДРЕСА_3 128-ї окремої гірсько-штурмової Закарпатської бригади Збройних сил України (згідно повідомлення - 124 бригада), формування указаним підрозділом укріпленого району неподалік комбікормового заводу на околиці АДРЕСА_3 у бік АДРЕСА_2 , розташування особового складу вказаного підрозділу у школі в указаному районі, а також детальної інформації щодо обладнання блок-посту та укріпленого району.

12 березня 2022 року, о 16:24, ОСОБА_4 , на виконання завдання співробітника т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 », перебуваючи у м.Лиман Краматорського району Донецької області, достовірно усвідомлюючи факт здійснення окупаційними підрозділами РФ та підконтрольними їм формуваннями т.зв. «ДНР» збройної агресії проти України та підтримуючи вказану агресію, з ідеологічних мотивів, шляхом надсилання повідомлення через месенджер «Телеграм» передав співробітнику т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 » інформацію щодо відсутності руху залізничних складів по станціях Лиман, Слов`янськ, Покровськ, а також щодо замінування автомобільних та залізничних мостів біля м.Лиман.

13 березня 2022 року, о 15:42, ОСОБА_4 перебуваючи у м.Лиман Краматорського району Донецької області, достовірно усвідомлюючи факт здійснення окупаційними підрозділами РФ та підконтрольними їм формуваннями т.зв. «ДНР» збройної агресії проти України та підтримуючи вказану агресію, з ідеологічних мотивів, шляхом надсилання повідомлення через месенджер «Телеграм» передав співробітнику т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 » інформацію щодо відсутності напруги в контактній мережі залізниці на ділянках між м.Слов`янськ та АДРЕСА_3 .

Того ж дня, 13 березня 2023 року, о 16:43 та о 16:52 ОСОБА_4 повторно передав співробітнику т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 » інформацію стосовно дислокації, кількісного складу та робочого графіка співробітників СБ України, дислокованих на території м.Лиман, а також відомості щодо стану забезпеченості підрозділів воєнізованої охорони АТ «Укрзалізниця» зброєю та залучення підрозділів Національної поліції та Збройних сил України для охорони залізничних та автомобільних мостів.

16 березня 2022 року, об 06:31, ОСОБА_4 , на виконання завдання співробітника т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 », перебуваючи у м.Лиман Краматорського району Донецької області, достовірно усвідомлюючи факт здійснення окупаційними підрозділами РФ та підконтрольними їм формуваннями т.зв. «ДНР» збройної агресії проти України та підтримуючи вказану агресію, з ідеологічних мотивів, шляхом надсилання повідомлення через месенджер «Телеграм», передав співробітнику т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 » інформацію щодо підриву двох автомобільних мостів та одного залізничного мосту між м.Святогірськ та АДРЕСА_3 , а також планів подальшого переміщення військовослужбовців та військової техніки Збройних сил України у напрямку м.Слов`янськ, м.Краматорськ, м.Добропілля та м.Покровськ Донецької області.

19 березня 2022 року, об 11:14, ОСОБА_4 , перебуваючи у м.Лиман Краматорського району Донецької області, достовірно усвідомлюючи факт здійснення окупаційними підрозділами РФ та підконтрольними їм формуваннями т.зв. «ДНР» збройної агресії проти України та підтримуючи вказану агресію, з ідеологічних мотивів, шляхом надсилання повідомлення через месенджер «Телеграм», передав співробітнику т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 » службову інформацію щодо переліку заброньованих на період військового стану співробітників АТ «Укрзалізниця».

19 березня 2022 року, об 11:18, ОСОБА_4 , на виконання завдання співробітника т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 », перебуваючи у м.Лиман Краматорського району Донецької області, достовірно усвідомлюючи факт здійснення окупаційними підрозділами РФ та підконтрольними їм формуваннями т.зв. «ДНР» збройної агресії проти України та підтримуючи вказану агресію, з ідеологічних мотивів, шляхом надсилання повідомлення через месенджер «Телеграм», передав співробітнику т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 » інформацію щодо розташування блокпосту Державної прикордонної служби України біля залізничної станції « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Краматорського району Донецької області.

20 березня 2022 року, об 06:59, ОСОБА_4 , на виконання завдання співробітника т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 », перебуваючи у м.Лиман Краматорського району Донецької області, з ідеологічних мотивів, шляхом надсилання повідомлення через месенджер «Телеграм», передав співробітнику т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 » інформацію щодо підпорядкування, кількості особового складу та забезпечення зброєю підрозділів воєнізованої охорони АТ «Укрзалізниця».

20 березня 2022 року, об 07:22, ОСОБА_4 , на виконання завдання співробітника т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 », перебуваючи у м.Лиман Краматорського району Донецької області, достовірно усвідомлюючи факт здійснення окупаційними підрозділами РФ та підконтрольними їм формуваннями т.зв. «ДНР» збройної агресії проти України та підтримуючи вказану агресію, з ідеологічних мотивів, шляхом надсилання повідомлення через месенджер «Телеграм», передав співробітнику т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 » інформацію щодо розташування військовослужбовців Державної прикордонної служби на території м.Маріуполь Донецької області.

24 березня 2022 року, о 13:20, ОСОБА_4 , на виконання завдання співробітника т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 », перебуваючи у м.Лиман Краматорського району Донецької області, достовірно усвідомлюючи факт здійснення окупаційними підрозділами РФ та підконтрольними їм формуваннями т.зв. «ДНР» збройної агресії проти України та підтримуючи вказану агресію, з ідеологічних мотивів, шляхом надсилання повідомлення через месенджер «Телеграм» передав співробітнику т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 » інформацію щодо переміщення через залізничну станцію Межова залізничного складу з військовою технікою; розміщення особового складу Національної Гвардії України у покинутому дитячому таборі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у с.Брусин Краматорського району Донецької області, а також розміщення у ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_4 , військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_5 .

30 березня 2022 року, о 16:22, ОСОБА_4 , на виконання завдання співробітника т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 », перебуваючи у м.Лиман Краматорського району Донецької області, достовірно усвідомлюючи факт здійснення окупаційними підрозділами РФ та підконтрольними їм формуваннями т.зв. «ДНР» збройної агресії проти України та підтримуючи вказану агресію, з ідеологічних мотивів, шляхом надсилання повідомлення через месенджер «Телеграм», передав співробітнику т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 » інформацію щодо неможливості здійснення залізничного сполучення із станцією Попасна, а також стану справності залізничних шляхів у вказаному напрямку.

31 березня 2022 року, о 07:20, ОСОБА_4 , на виконання завдання співробітника т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 », перебуваючи у м.Лиман Краматорського району Донецької області, достовірно усвідомлюючи факт здійснення окупаційними підрозділами РФ та підконтрольними їм формуваннями т.зв. «ДНР» збройної агресії проти України та підтримуючи вказану агресію, з ідеологічних мотивів, шляхом надсилання повідомлення через месенджер «Телеграм», передав співробітнику т.зв. «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_21 » інформацію щодо складу гуманітарної допомоги, що надходить до Донецької області, а також розміщення військовослужбовців ЗСУ в будівлі дитячого садку № НОМЕР_2 у районі Зелений Клин м.Лиман.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України не визнав. Суду пояснив, що на мобільному телефоні був зареєстрований мобільний додаток «Телеграм». З чоловіком на прізвище ОСОБА_22 не знайомий. Знайомий з ОСОБА_20 , з яким з 1997 по 2009 рік разом проходили військову службу у АДРЕСА_4 . Після служби підтримували дружні стосунки. Після окупації у 2014 році м.Амросієвки, ОСОБА_20 залишився у місті та пропонував обвинуваченому вступити до армії «ДНР» на що він відмовився. Щодо обставин справи зазначає, що жодної зазначеної в обвинувальному акті інформації він не передавав. Після 24 лютого з ОСОБА_20 спілкувався, але будь-якої інформації про місце розташування йому не передавав. Був затриманий 05 квітня 2022 року між 14 та 15 годиною в н.п.Щурово. Під час затримання мав три телефони. В ході затримання один телефон розбили, а інші не вилучали. Щодо повідомлень у месенджері Телеграм пояснити нічого не може, оскільки побачив їх лише у матеріалах справи. Після затримання його катували.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_23 своєї вини, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.

Протоколом затримання ОСОБА_4 від 07 квітня 2022 року;

Листом начальника філії-Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» №104.14-21/1/518 від 02 травня 2022 року щодо відомостей стосовно ОСОБА_4 , в якому міститься інформація, що ОСОБА_4 є клієнтом АТ «Ощадбанк». При відкритті карткових рахунків, ОСОБА_4 були вказані наступні номера телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

Копією витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000097, внесеного до ЄРДР 08 серпня 2014 року за ч.1 ст.258-3 КК України, відносно ОСОБА_24 та витягом з сайту «Миротворець» щодо відомостей про особу ОСОБА_24 , який є членом незаконного збройного формування;

Протоколом за результатами проведення негласної (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 02 серпня 2022 року, а саме сервісу «Телеграм» з текстовими файлами в яких відображені дії особи ОСОБА_24 , який використовує профіль користувача НОМЕР_5 та який знаходиться у його постійному користуванні. За результатами проведення у період з 19 травня по 19 липня 2022 року негласної (слідчої) розшукової дії, в електронній інформаційній системі сервісу «Telegram» виявлені текстові файли, в яких зафіксовано розмови ОСОБА_24 та контакту « ОСОБА_25 », що використовує мобільний номер НОМЕР_4 , в яких ОСОБА_24 періодично отримує інформацію розвідувального характеру від контакту « ОСОБА_25 » стосовно переміщень та розміщення військових Збройних Сил України та інші відомості, а саме: 09 березня 2022 року - розташування в районі м.Лиман 128-ї окремої гірсько-штурмової Закарпатської бригади Збройних сил України (згідно повідомлення - 124 бригада), формування указаним підрозділом укріпленого району неподалік комбікормового заводу на околиці АДРЕСА_3 у бік АДРЕСА_2 , розташування особового складу вказаного підрозділу у школі в указаному районі, а також детальної інформації щодо обладнання блок-посту та укріпленого району; 12 березня 2022 року - інформація щодо відсутності руху залізничних складів по АДРЕСА_3 , а також щодо замінування автомобільних та залізничних мостів біля м.Лиман; 16 березня 2022 року - інформація щодо підриву двох автомобільних мостів та одного залізничного мосту між м.Святогірськ та АДРЕСА_3 , а також планів подальшого переміщення військовослужбовців та військової техніки Збройних сил України у напрямку м.Слов`янськ, м.Краматорськ, м.Добропілля та м.Покровськ Донецької області; 19 березня 2022 року - інформація щодо переліку заброньованих на період військового стану співробітників АТ «Укрзалізниця» та інформація щодо розташування блокпосту Державної прикордонної служби України біля залізничної станції « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Краматорського району Донецької області; 20 березня 2022 року - інформацію щодо підпорядкування, кількості особового складу та забезпечення зброєю підрозділів воєнізованої охорони АТ «Укрзалізниця»; інформація щодо розташування військовослужбовців Державної прикордонної служби на території м.Маріуполь Донецької області; 24 березня 2022 року - інформація щодо переміщення через залізничну станцію Межова залізничного складу з військовою технікою; розміщення особового складу Національної Гвардії України у покинутому дитячому таборі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у АДРЕСА_5 , а також розміщення у ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_4 , військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 30 березня 2022 року - інформація щодо неможливості здійснення залізничного сполучення із станцією Попасна, а також стану справності залізничних шляхів у вказаному напрямку; 31 березня 2022 року - інформація щодо складу гуманітарної допомоги, що надходить до Донецької області, а також розміщення військовослужбовців ЗСУ в будівлі дитячого садку № НОМЕР_2 у районі АДРЕСА_3 ;

Відповіддю заступника командувача Об`єднаних сил апарату Головнокомандувача ЗСУ на запит першого заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , щодо розташування, станом на 09 березня 2022 року, підрозділи НОМЕР_6 окремої гірсько-штурмової Закарпатської бригади Збройних Сил України було залучено до здійснення оборони м. Лиман. Зокрема, вказаними підрозділами облаштовувався укріплений район на північній околиці міста, в районі «Зелений клин»; станом на 09.03.2022 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_7 було тимчасово розміщено особовий склад НОМЕР_6 окремої гірсько-штурмової Закарпатської бригади Збройних Сил України; Мости між містами Святогірськ та Лиман станом на 16.03.2022 було пошкоджено в результаті ведення бойових дій; Станом на 19.03.2022 на автомобільній дорозі біля залізничної станції « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було розміщено блок-пост, службу на якому несли військовослужбовці Державної прикордонної служби України; 24.03.2022 дійсно було проведено переміщення ешелону з військовою технікою через залізничну станцію « ІНФОРМАЦІЯ_8 »; Станом на 24.03.2022 особовий склад підрозділу Національної Гвардії України було тимчасово розміщено у покинутому дитячому таборі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у с. Брусин Краматорського району Донецької області; Станом на 24.03.2022 особовий склад Державної прикордонної служби України було розміщено у приміщенні ЗОШ № НОМЕР_7 АДРЕСА_3 ; Станом на 31 березня 2022 року підрозділ НОМЕР_6 окремої гірсько- штурмової Закарпатської бригади Збройних Сил України було тимчасово розміщено в будівлі дитячого садку № НОМЕР_2 у районі ІНФОРМАЦІЯ_9 . у листі також зазначено, що передача вказаної інформації представникам спецслужб, збройних формувань РФ та окупаційної адміністрації РФ могла нанести шкоду державній безпеці України, підірвати стан боєготовності військових формувань України чи нести загрозу життю та здоров`ю їх військовослужбовців;

Протоколом огляду оригіналу особової справи ОСОБА_23 , вилученої у філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Щодо клопотання захисника про визнання недопустимим доказом протоколу за результатами проведення негласної (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 02 серпня 2022 року, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Підстави визнання доказів недопустимими визначені ч.ч.2,3 ст.87 КПК України.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 19 травня 2022 року старшому слідчому в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області ОСОБА_26 було надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо ОСОБА_24 , який використовує мобільний термінал з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , а саме зняття інформації з електронних інформаційних систем - мобільного сервісу «Telegram», яким користується ОСОБА_24 строком на два місяці.

В подальшому, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року було надано дозвіл на використання в кримінальному провадженні №0000195 від 07 квітня 2022 року, вищезазначених результатів проведення негласних слідчих (розшукових) дій, котрі проводились у кримінальному провадженні №0000014 на підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду від 19 травня 2022 року.

Суд не погоджується з тим, що слідчий ОСОБА_27 не мав повноважень на проведення НСРД та складання протоколу за результатами проведення негласної слідчої розшукової дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем, оскільки згідно ухвали апеляційного суду дозвіл на їх проведення надано слідчому ОСОБА_26 .

Суд зазначає, що слідчий суддя надає дозвіл на втручання в права і свободи людини стороні обвинувачення, а не певній посадовій особі. Суд зазначає, що в повноваження слідчого судді не входить визначення слідчого або прокурора, які здійснюватимуть процесуальну дію. Вищезазначене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеної у Постанові від 23 травня 2023року у справі № 758/5719/16-к. Суд не вбачає підстав відступати від такого підходу у випадку надання дозволу на проведення НСРД.

Слідчі ОСОБА_27 та ОСОБА_26 входили до групи слідчих у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000014 24 лютого 2022 року за ч.3 ст.110 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР №0000014 від 24 лютого 2022 року.

Складання вищезазначеного протоколу в порушення строку, встановленого ч.1 ст.106 КПК України не є підставою для визнання такого доказу недопустимим, оскільки таке порушення є несуттєвим та не відповідає критеріям недопустимості, встановленими ч.ч.2,3 ст.87 КПК України.

Щодо відкриття стороні захисту ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД, суд зазначає наступне.

Відповідно до висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року та 16 жовтня 2019 року для доведення допустимості результатів НСРД мають бути відкриті документи, які стали правовою підставою їх проведення.

Такі документи, якщо вони не були відкриті стороні захисту в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, оскільки їх не було у розпорядженні сторони обвинувачення, можуть бути відкриті іншій стороні під час розгляду справи у суді за умови своєчасного вжиття прокурором всіх необхідних заходів для їх отримання.

У цьому провадженні під час відкриття матеріалів в порядку статті 290 КПК, сторона захисту, ознайомившись з результатами НСРД, не заявляла про необхідність ознайомлення також з відповідними ухвалами слідчого судді. Ці ухвали були відкриті стороні захисту на стадії судового розгляду за клопотанням сторони захисту.

Обставин, які б указували на те, що відкриття ухвал про надання дозволу на здійснення НСРД на стадії судового розгляду настільки обмежило можливості сторони захисту в підготовці до захисту, щоб це вимагало визнання всіх результатів відповідної НСРД недопустимими судом не встановлено.

Щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо ОСОБА_24 , який використовує мобільний термінал з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , а саме зняття інформації з електронних інформаційних систем - мобільного сервісу «Telegram», який користується ОСОБА_24 вже після затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд будь-яких порушень КПК України не вбачає.

Лист начальника філії-Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» №104.14-21/1/518 від 02 травня 2022 року щодо відомостей стосовно ОСОБА_4 , в якому міститься інформація, що ОСОБА_4 є клієнтом АТ «Ощадбанк» та, що при відкритті карткових рахунків, ОСОБА_4 були вказані наступні номера телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , отримані органом досудового розслідування в порядку ст.93 КПК України, на підставі п.3 ч.1 ст.62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», у зв`язку із чим підстави для його визнання недопустимим доказом відсутні.

Відповідь заступника командувача Об`єднаних сил апарату Головнокомандувача ЗСУ на запит першого заступника начальника ГУ СБК в Донецькій та Луганській областях, надана на запит №78/13-195/5 від 20 вересня 2022 року, відповідає критеріям доказу, встановленими ст.ст.84-86 КПК України, у зв`язку із чим підстави для його визнання недопустимим доказом також відсутні.

Таким чином суд не приймає до уваги заяви захисника щодо недопустимості доказів у даному кримінальному провадженні.

Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, про достатність доказів для визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

Покази обвинуваченого суд вважає непослідовними і такими, які направлені на уникнення кримінальної відповідальності

Таким чином суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у сприянні діяльності терористичної організації, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч.1 ст.258-3 КК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.258-3 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, на час скоєння кримінального правопорушення працював.

Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого, суд вважає за можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.1 ст.258-3 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне залишити без змін застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, що на теперішній час відповідає меті забезпечення виконання призначеного вироком суду покарання. Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід обмежений у часі датою набрання чинності вироку, після чого підлягає скасуванню.

Строк відбування покарання рахувати з 07 квітня 2022 року.

Долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 07 квітня 2022 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1