Справа № 521/3869/22
Провадження № 1-кп/521/767/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника, представника цивільного відповідача - ОСОБА_6 ,

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих, цивільного позивача - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 13.06.2020 року за № 0001658, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Здолбунів Рівненської області, має середню освіту, працює водієм ТзОВ «Транс-Н», одружений, не судимий, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, що визнане судом доведеним.

ОСОБА_5 12.06.2020 року приблизно о 14 годині, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , діючи необережно та проявляючи злочинну самовпевненість, допустив порушення п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.4, 11.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, які передбачають:

- п. 2.3 (б) - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від управління цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 - Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.4 - Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками и розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутнім транспортним, які рухаються попереду нього в виконують розворот;

- п. 11.9 - Забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Так, в зазначений день та час водій ОСОБА_5 за кермом зазначеного транспортного засобу здійснював рух про проїзній частині Об`їзної дороги в правій смузі руху, зі сторони Київського шосе в напрямку Тираспольського шосе, поблизу 22-го кілометру Об`їзної дороги в Малиновському районі м. Одеси. При цьому, здійснюючи маневр розвороту, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав маневр розвороту наліво, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Hyndai I30» з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався в лівій смузі попутного напрямку руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були спричинені тілесні ушкодження пасажирам автомобіля марки «Hyndai I30» з реєстраційним номером НОМЕР_2 ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , а саме: ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день, у вигляді закритого внутрішньо-суглобного перелому великогомілкової кістки правої гомілки у верхній третині; ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лобної кістки справа з переходом на верхньо-медіальний край правої орбіти та передню стінку лобної пазухи справа у формі забою головного мозку, забійної рани лобної області справа.

2. Закон України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

3.1. Показання.

- Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного злочину в результаті порушення ним Правил дорожнього руху визнав частково та пояснив суду, що під час виконання трудових обов`язків 12.06.2020 року після 13:25, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Транс-Н». Після заправки автомобіля на автозаправній станції, що знаходиться за адресою: с. Усатово, об`їзна дорога м. Одеси 2 стовпи, виїжджав на Об`їзну дорогу. При виїзді увімкнув лівий показний повороту, зайняв крайню праву смугу і, переконавшись у відсутності транспортних засобів у крайній лівій смузі, перелаштувався у цю смугу для здійснення розвороту. Через приблизно 600 м. зі швидкістю приблизно 20 км/год доїхав до місця розвороту з увімкненим сигналом лівого повороту, переконався у відсутності зустрічних транспортних засобів, у наявності переривчастої ліній розмітки, почав здійснювати розворот. Виїхавши більшою частиною свого автомобіля на зустрічну смугу, відчув удар в задню частину транспортного засобу. Вважає, що у дорожньо-транспортній пригоді є вина водія ОСОБА_10 , оскільки той рухався по лівій, а не правій смузі руху, в момент виникнення небезпеки не загальмував, а виїхав на роздільну та зустрічну смугу руху, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Крім того, на його думку, експертами не вірно встановлена тяжкість тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_7 , він вважає, що отримані нею тілесні ушкодження не значні, мали короткочасний характер і не можуть відносяться до тяжких, тобто мають менший ступінь тяжкості.

Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим, вина ОСОБА_5 у вчиненні підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

- Так, потерпіла ОСОБА_8 показала, що 12.06.2020 у денний час разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 перебували як пасажири на задньому сидінні в автомобілі «Hyndai» під керуванням її чоловіка ОСОБА_10 . Вона сиділа позаду водія. Автомобіль рухався з с. Любашівка у с. Мала Долина. Проїжджаючи по об`їзній дорозі у м. Одесі, вона відчула, що чоловік різко загальмував. Тоді вона звернула увагу на дорогу і побачила на близькій відстані попереду мікроавтобус, що повернув з правої сторони дороги ліворуч, на їх смугу руху, де і відбулося зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вона і ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження. У неї була травмована права нога, розтрощена кістка, у зв`язку з чим проводилось оперативне лікування, витрачені значні кошти, до цього часу має проблеим зі здоров`ям. Також автомобіль «Hyndai», що належить її сім`ї, отримав значні пошкодження і потребує вартісного ремонту. Обвинувачений не цікавився станом їх здоров`я, не надавав допомогу.

- Потерпіла ОСОБА_7 показала суду, що 12.06.2020 року приблизно о 14 годині вона разом з донькою ОСОБА_8 перебувала як пасажир на задньому сидінні в автомобілі під керуванням зятя ОСОБА_10 . У той час, коли автомобіль їхав по об`їзній дорозі у м. Одесі, відчула, що ОСОБА_10 різко загальмував, подивилася на дорогу і побачила, що прямо перед ними рухається мікроавтобус білого кольору, який виїхав з правого боку, після чого відбулося зіткнення транспортних засобів. В результаті ДТП вона отримала перелом кісток черепу та інші тілесні ушкодження, з приводу чого постійно лікувалася близько пів року, а потім потребувала лікування, але не могла його продовжувати, оскільки не мала на це коштів. Витратила на лікування значну суму, та все одно залишилася безпомічною, не може працювати і потребує постійної медичної підтримки. Після аварії на голові залишилися шрами. Обвинувачений ОСОБА_5 жодної допомоги не надавав і взагалі не цікавився станом її здоров`я.

- Свідок ОСОБА_11 показав суду, що як поліцейський патрульної поліції 12.06.2020 року у денний час ніс службу на стаціонарному посту за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22/8. Після 13 години біля нього зупинився автомобіль, водій якого повідомив, що біля Клеверного мосту відбулося ДТП і один автомобіль перевернувся. Він зателефонував до швидкої допомоги, зв`язався з черговою частиною і направив екіпаж патрульної поліції на місце події.

3.2. Документи.

- Копіями трудового договору від 30.10.2019 року, наказу « 261-к від 29.10.2019 року, довідкою ТОВ «ТРАНС-Н» № 72 від 18.06.2021 року підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_5 працює і на момент вчинення злочину працював на посаді водія автотранспортних засобів з 30.10.2019 року (т. 1 ар. 179-182, 184).

- Відповідно до наказу № 66 від 11.06.2020 року заступника директора ТОВ «ТРАНС-Н» водія транспортних засобів ОСОБА_5 відряджено з 11.06.2020 року по 13.06.2020 року до відділень обслуговування споживачів м. Київ м. Одеса (т. 1 ар. 177).

- Згідно подорожнього листа автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI»від 11.06.2020 року водій ОСОБА_5 перебував у розпорядження ТОВ «ТРАНС-Н» і перевозив вантаж за маршрутом м. Здолбунів - м. Київ - м. Одеса (т. 1 ар. 183).

- Як вбачається з накладної № 447, водій ОСОБА_5 на автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 переміщував вантаж посилки зі складу у м. Здолбунів Рівненської області до складу у м. Одеса. Відправником і отримувачем вантажу зазначено ТОВ «ТРАНС-Н» (т. 1 ар. 176).

- Відповідно до протоколу огляду місця події, складеному за участю водіїв ОСОБА_5 і ОСОБА_10 , схеми до огляду місця ДТП (т. 1 ар. 9-11) визначено місце події ділянка дороги в районі 22 км вул. Об`їзна дорога у м. Одесі. Огляд місця події проводився 12.06.2020 року з 15:45 до 17:20, тобто приблизно через 2 години після події, в похмуру погоду, без опадів. Місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться на горизонтальній ділянці з асфальтобетонним сухим і чистим покриттям, для двох напрямків руху, по 2 смуги в кожному напрямку. На момент огляду транспортні засоби мікроавтобус «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 і автомобіль марки «Hyndai I30» з реєстраційним номером НОМЕР_2 знаходилися на смузі протилежного напрямку руху, ніж рухався автомобіль «Hyndai I30». Слідів гальмування виявлено не було. Місце зіткнення автомобілів визначено за слідами осипу грунту і розташовано у крайній лівій смузі, по якій рухався автомобіль «Hyndai I30». Між місцем зіткнення і місцем розташування автомобілів на асфальтному покритті наявні подряпини, залишені транспортними засобами учасниками ДТП. Транспортні засоби отримали пошкодження.

Під час огляду місця події та за результатами складання протоколу і схеми заяв і зауважень від учасників, у тому числі від водіїв ОСОБА_5 і ОСОБА_10 не надходило (т. 1 ар. 9-11).

- За результатами слідчого експерименту, проведеного зі свідком ОСОБА_10 , за участі обвинуваченого ОСОБА_5 , встановлено, що він 12.06.2020 року, керуючи автомобілем «Hyndai I30», здійснював рух у м. Одесі по Об`їзній дорозі в напрямку вул. Тираспольське шосе з боку вул. Київське шосе зі швидкістю близько 50 км/год. Рух транспортних засобів був середньої інтенсивності, автомобілів, які б заважали йому маневрувати, не було. Попереду нього у правій смузі для руху рухався автомобіль «Мерседес Спринтер» білого кольору зі швидкістю приблизно 15-20 км/год. Побачивши, що цей автомобіль виконує маневр розвороту, перетнувши переривисту смугу з правої сторони, ОСОБА_10 одразу використав екстрені гальма, у цьому стані знаходився 7-8 метрів, однак не зміг уникнути зіткнення. В результаті ДТП тілесні ушкодження отримали пасажири автомобіля ОСОБА_10 його дружина і теща.

За результатами слідчого експерименту заперечень і зауважень від учасників, у тому числі від ОСОБА_5 , не надходило (т. 1 ар. 79-85).

- Як вбачається з відомостей, наданих Службою автомобільних доріг в Одеських області (Укравтодор), на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-28 Одеса-Южний-/М-14/ (обхід м. Одеси), км. 22+000 в напрямку КП 2 стовпи, станом на 12.06.2020 року, дорожні знаки та дорожня розмітка розміщувалися згідно схеми організації дорожнього руху автомобільної дороги та були дійсні на 12.06.2020 року (т. 1 ар. 142-149).

- Під час слідчого експерименту, проведеного зі свідком ОСОБА_10 , він показав і пояснив, що рухався зі швидкістю приблизно 85 км/год (т. 1 ар. 150-152).

- Відповідно до висновку № 20-4163 автотехнічної експертизи рульове керування, робоча гальмова система та ходова частина автобуса «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 на момент ДТП забезпечували водієві технічну можливість контролювати напрямок руху автобуса та здійснювати його гальмування з ефективністю відомою водію, при цьому в зазначених системах не було несправностей, які могли б обумовити раптове для водія відведення автобуса (при гальмуванні або русі накатом) від визначеного напрямку руху або відмову даних систем (т. 1 ар. 29-33).

- Відповідно до висновку № 20-4164 автотехнічної експертизи рульове керування, робоча гальмова система та ходова частина автомобіля «Hyndai I30» з реєстраційним номером НОМЕР_2 на момент ДТП забезпечували водієві технічну можливість контролювати напрямок руху автомобіля та здійснювати його гальмування з ефективністю відомою водію, при цьому в зазначених системах не було несправностей, які могли б обумовити раптове для водія відведення автомобіля (при гальмуванні або русі накатом) від визначеного напрямку руху або відмову систем (т. 1 ар. 34-38).

- Відповідно до висновку № 21-4920 судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи в умовах події первинний контакт мав місце правою передньою кутовою частиною автомобіля «Hyndai I30» з центральною лівою боковою частиною автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI». Зіткнення відбувалося по блокуючому типу при куті між поздовжніми осями близько 50? (відлічується в плані проти годинникової стрілки від поздовжньої осі автомобіля «Hyndai I30» до поздовжньої осі автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI»).

В момент зіткнення автомобілі знаходилися на розділювальній смузі проїзної частини об`їзної дороги, при цьому автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» рухався в режимі маневру повороту вліво, його передня частина була орієнтована у напрямку лівого краю проїзної частини і поздовжня вісь розташовувалася під кутом близько 63? по відношенню до поздовжньої осі проїзної частини (при відліку напрямку в бік вул.. Тираспольське шосе), а автомобіль «Hyndai I30» рухався в режимі одвороту вліво і його поздовжня вісь розташовувалася під кутом близько 13? по відношенню до поздовжньої осі проїзної частини (при відліку від напрямку в бік вул. Тираспольське шосе).

В момент зіткнення швидкість автомобіля «Hyndai I30» становила 51-55 км/год, автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» - 16-18 км/год (т. 1 ар. 113-136).

- Відповідно до висновку автотехнічної експертизи обставин зіткнення № 21-6844 водію автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» ОСОБА_5 належало діяти відповідно до вимог п. 11.9 ПДР та утриматися від виконання розвороту на даній ділянці дороги, оскільки виконання цього маневру пов`язане з виїздом та перетином розділювальної смуги.

Якщо він був змушений виконати розворот на даній ділянці дороги, то йому слід було: безпосередньо перед початком зміни напрямку руху переконатися в тому, що за час виконання маневру не буде створено перешкод чи небезпеки для інших учасників руху, як передбачено вимогами п. 10.1 ПДР; оскільки маневр розвороту виконувався не з крайнього лівого положення, ОСОБА_5 слід було утриматися від наміченого маневру доти, доки автомобіль «Hyndai I30» не проїде ділянку, тобто, дати дорогу цьому автомобілю, як вимагає п. 10.4 ПДР.

Діючи відповідно до п.п. 11.9, 10.1, 10.4 ПДР, водій ОСОБА_5 мав технічну можливість не створювати небезпеки для руху водія автомобіля «Hyndai I30» і тим самим мав технічну можливість уникнути ДТП.

Дії водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» ОСОБА_5 створили як небезпечну, так і аварійну ситуацію, і знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП.

В умовах сформованої дорожньо-транспортної ситуації водій автомобіля «Hyndai I30» не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем під керуванням ОСОБА_5 (т. 1 ар. 165-172).

Після дослідження зазначеного доказу захисником було піддано сумніву висновки експерта.

Під час допиту в судовому засіданні експерт-автотехнік ОСОБА_12 підтвердив надані ним висновки автотехнічної експертизи № 20-4164.

Суд визнає вказаний висновок експертизи є належним, допустимим і достовірним доказом, який узгоджується з іншими дослідженими доказами, не містить протиріч і не викликає сумнівів.

- Відповідно до висновку № 2172 судово-медичної експертизи потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості (як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я) у вигляді закритого внутрішньо суглобового скалкового перелому великогомілкової кістки правої гомілки у верхній третині. Зазначені тілесні ушкодження могли бути заподіяні 12.06.2020 року від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону рухаючогося автомобіля в момент зіткнення транспортних засобів (т. 1 ар. 55-56).

- Як вбачається з виписки із медичної карти, ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу отриманих травм з 12.06.2020 до 26.06.2020 (т. 1 ар. 57).

- Відповідно до висновку № 116 від 19.01.2021 судово-медичної експертизи у потерпілої ОСОБА_7 виявлені такі тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку з вогнищами забоїв в обох лобних долях, перелом передньої стінки лобної пазухи справа, забійна рана лобної області справа. Зазанчені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону рухаючогося автомобіля в момент транспортних засобів, і могли бути заподіяні 12.06.2020 року. Оскільки були виявлені технічні труднощі у дослідженні ком пакт-дисків з результатами медичних досліджень, експерт не зміг встановити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень (т. 1 ар. 99-102).

- Відповідно до висновку № 782 від 30.04.2021 судово-медичної експертизи потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження: перелом лобної кістки справа з переходом на верхньо-медіальний край правої орбіти та передню стінку лобної пазухи справа, черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку, забійна рана лобної області справа.

Вказані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини салону легкового автомобіля в умовах ДТП (зіткнення автомобілів).

Слід вважати що ушкодження могли бути спричинені 12.06.2020 року.

Відкрита черепно-мозкова травма, в єдиний комплекс якої входять: перелом лобної кістки справа з переходом на верхньо-медіальний край правої робіти та передню стінку лобної пазухи справа, власне забій головного мозку, забійна рана лобної області справа відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень з критерієм небезпеки для життя (т. 1 ар. 95-98).

- Як встановлено за результатами призначеної судом комісійної судово-медичної експертизи № 225 від 13.07.2023 року, у ОСОБА_7 малися наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку середнього ступеня, перелом лобної кістки справа з переходом на верхньо-медіальний край правої орбіти та передню стінку лобної пазухи справа, забійна рана лобної ділянки справа.

Вказані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини салону легкового автомобіля в умовах ДТП (зіткнення автомобілів).

Враховуючи дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 12.06.2020 року.

Всі ушкодження у ділянці голови є єдиним комплексом черепно-мозкової травми, та за ступенем тяжкості повинні оцінюватися у сукупності. Таким чином, черепно-мозкова травма, в єдиний комплекс якої входять: перелом лобної кістки справа з переходом на верхньо-медіальний край правої орбіти та передню стінку лобної пазухи справа,власне забій головного мозку, забійна рана лобної ділянку справа відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

На момент проведення експертизи у потерпілої є ознаки хвороб, що потребує динамічного нагляду лікаря із проведенням медикаментозної корекції за необхідністю.

Після дослідження зазначених доказів захисником було піддано сумніву висновки судово-медичних експертизи, оскільки, на думку сторони захисту, потерпіла ОСОБА_7 отримала менш тяжкі тілесні ушкодження. Однак, у матеріалах кримінального провадження немає жодних даних на підтвердження іншого ступеню тяжкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень. Стороною захисту відповідні докази не надавалися, а тому зазначене твердження є лише припущенням в межах обраної правової позиції захисту і жодним чином не аргументоване.

В ході судового розгляду встановлено, що результати судово-медичних експертиз узгоджуються з іншими дослідженими доказами, а підстави для сумніву у обґрунтованості і достовірності висновків експертів або для визнання їхо недопустимим доказом відсутні. Вказані висновки експертизи суд визнає належними, допустимими і достовірними доказами.

- Відповідно до висновку № СЕ-19/116-21/8007-АВ транспортно-товарознавчої експертизи, ринкова вартість автомобіля «Hyndai I30» з реєстраційним номером НОМЕР_2 до моменту пошкодження станом на 12.06.2020 складала 186330,17 грн.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyndai I30» з реєстраційним номером НОМЕР_2 визначається такою, що дорівнює його ринковій вартості на момент пошкодження та становить 186330, 17 грн., оскільки відновлення транспортного засобу є економічно недоцільним (т. 1 ар. 64-78).

4. Висновки суду.

Оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, а сукупність доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку,суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 винний у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

5. Обставини, передбачені ст.ст. 66, 67 КПК України. Мотиви призначення покарання.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, інформації про його перебування на обліку у закладах охорони здоров`я з приводу захворювань суду не надавалося.

Як вбачається з наданих стороною захисту документів, ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується як особа, на яку не надходили і не розглядалися скарги і адміністративні матеріали. За місцем роботи характеризується позитивно (т. 1 ар. 178). Він має сім`ю, а мати, разом з якою проживає, страждає на тяжке хронічне захворювання (т. 1 ар. 189, т. 2 ар. 144-149). Батько обвинуваченого ОСОБА_13 з 05.10.2014 року приймав участь у бойових діях і Центральною військо-лікарською комісією встановлено, що його смерть у 2015 році пов`язана із захистом Батьківщини (т. 1 ар. 185, 186, т. 2 ар. 152-153).

Судом не було встановлено передбачених ст.ст. 66, 67 КК України обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких, що був вчинений з необережності. Крім того суд враховує особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце роботи, є особою молодого віку, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень обрати покарання у виді позбавлення волі, з обов`язковим додатковим покаранням у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Також, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину у формі необережності, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування основного покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених судом обов`язків, із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України.

6. Цивільний позов.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення компенсації спричиненої в результаті злочину шкоди:

- з ТОВ «ТРАНС-Н» - моральної шкоди в розмірі 400000 грн.;

- з ОСОБА_5 витрат на правову допомогу в розмірі 20000 грн. (т. 2 ар. 99-101 та змінені позовні вимоги).

Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення компенсації спричиненої в результаті злочину шкоди:

- з ТОВ «ТРАНС-Н» - моральної шкоди в розмірі 400000 грн.;

- з ОСОБА_5 витрат на правову допомогу в розмірі 20000 грн. (т. 2 ар. 94-96 та змінені позовні вимоги).

Цивільним позивачем ОСОБА_10 заявлено позов про стягнення компенсації спричиненої в результаті злочину шкоди:

- з ТОВ «ТРАНС-Н» - моральної шкоди в розмірі 10000 грн.;

- з ОСОБА_5 витрат на правову допомогу в розмірі 30000 грн. (т. 2 ар. 104-107).

Обвинувачений ОСОБА_5 і представник цивільного відповідача ТОВ «ТРАНС-Н» адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги потерпілих і цивільного позивача не визнали. При цьому зазначили, що, на їх думку у виникненні ДТП винен водій ОСОБА_10 . Також вважали, що заявлена потерпілими компенсація моральної шкоди є значно завищеною.

6.1. Чи підлягає стягненню спричинення шкода.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами цього кодексу. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

За загальним правилом, встановленим ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Проте, не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки у зв`язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо). Така особа може бути притягнена до відповідальності лише самим володільцем джерела підвищеної небезпеки в регресному порядку, враховуючи характер відносин, які між ними склалися.

Судом було встановлено, що ДТП, унаслідок якої позивачам завдано шкоди, сталася з вини обвинуваченого ОСОБА_5 , який на момент цієї пригоди перебував у трудових відносинах з ТОВ «ТРАНС-Н» та керував транспортним засобом, що перебував у володінні цього підприємства.

Виходячи із наведених норм права, шкода (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Зазначений висновок відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного Суду України від 6.11.2013 року № 6-108цс13, Верховного Суду від 19.06.2019 року, від 14.03.2019 року у справі № 632/1400/16-к, тощо.

Враховуючи вищевказані норми закону та встановлені обставини, суд дійшов висновку про необхідність стягнення суми на відшкодування моральної шкоди з ТОВ «ТРАНС-Н» як роботодавця та володільця джерела підвищеної небезпеки.

6.2. Розмір відшкодування компенсації моральної шкоди.

Відповідно до частин 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з положеннями частини 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 2 цієї статті визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Ураховуючи, що внаслідок ДТП потерпілі отримала тілесні ушкодження - ОСОБА_14 середньої тяжкості, а ОСОБА_7 тяжкі, кожна з них тривалий час знаходилися на лікуванні, були обмежені у русі, відчували фізичний біль, переживали за своє здоров`я, що спричинило їм моральні страждання, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування кожній з потерпілих моральної шкоди у розмірі: ОСОБА_7 250000 грн., ОСОБА_14 150000 грн.

Також суд враховує, що в результаті вчиненого ОСОБА_5 злочину автомобіль цивільного позивача ОСОБА_10 отримав механічних пошкоджень настільки значних, що відповідно до висновку експерта його ремонт є економічно недоцільним. Враховуючи характер спричиненої цивільному позивачу моральної шкоди в результаті повного пошкодження його майна, що має значну цінність, та пов`язаних з цим моральних страждань, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_10 в цій частині підлягають задоволенню.

Прийняте судом рішення узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.10.2019 (справа № 709/1173/17): розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, у тому числі стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступеня зниження престижу, ділової репутації, часу та зусиль, необхідних для

відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

7. Процесуальні витрати.

Що стосується стягнення на користь потерпілого і цивільного позивача вартості витрат на правову допомогу, то їх стягнення відбувається не за результатами розгляду цивільного позову, а відповідно до положень глави 8 КПК України «Процесуальні витрати».

Судом встановлено, що повноваження адвоката, який є представником потерпілих і цивільного позивача, підтверджені у встановленому законом порядку.

Оплата потерпілими і цивільним позивачем вартості юридичних послуг підтверджена документально, згідно наданих квитанцій:

- про отримання від ОСОБА_8 за надання правової допомоги у кримінальному провадженні 26.04.2022 року 20000 грн. (т. 1);

- про отримання від ОСОБА_7 за надання правової допомоги у кримінальному провадженні 26.04.2022 року 20000 грн. (т. 1);

- про отримання від ОСОБА_10 за надання правової допомоги у кримінальному провадженні 19.07.2021 року 30000 грн. (т. 2 ар. 58-59).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України витрати на правову допомогу є складовою процесуальних витрат, які у відповідності до ч. 1 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого. Таким чином, здійснені потерпілими і цивільним позивачем ОСОБА_10 процесуальні витрати підлягають стягненню на їх користь з ОСОБА_5 .

Також відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави необхідно стягнути інші процесуальні витрати - документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 1634,40 грн., 2745,92 грн., 8237,28 грн., 3432,20 грн., 6006,35 грн., а всього в сумі 22056,15 грн. (т. 1 ар. 28, 63, 112, 137, 164, 172).

8. Інші питання, вирішені судом при ухваленні вироку.

Підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.06.2020 року на транспортні засоби автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , автомобіль «Hyndai I30» з реєстраційним номером НОМЕР_2 (т. 1 ар. 16).

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України речовими доказами необхідно розпорядитися наступним чином: 1) автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що перебуває у розпорядженні представника ТОВ «Транс-Н», вважати повернутим власнику (т. 1 ар. 27); 2) автомобіль «Hyndai I30» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , що перебуває у розпорядженні ОСОБА_10 , вважати повернутим власнику (т. 1 ар 52).

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю у два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувати.

Позовні вимоги ОСОБА_7 задовольнити частково і стягнути на її користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-Н» (вул. Грушевського, 28, м. Здолбунів Рівненської області, 35705, ) компенсацію моральної шкоди в сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн.

Позовні вимоги ОСОБА_8 задовольнити частково і стягнути на її користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-Н» (вул. Грушевського, 28, м. Здолбунів Рівненської області, 35705, ) компенсацію моральної шкоди в сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) грн.

Позовні вимоги ОСОБА_10 задовольнити частково і стягнути на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-Н» (вул. Грушевського, 28, м. Здолбунів Рівненської області, 35705, ) компенсацію моральної шкоди в сумі 10000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 витрати на правову допомогу в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 витрати на правову допомогу в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 витрати на правову допомогу в сумі 30000 (тридцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів сумі 22056 (двадцять дві тисячі п`ятдесят шість) грн. 15 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.06.2020 року на транспортні засоби автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , автомобіль «Hyndai I30» з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Речові докази - автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що перебуває у розпорядженні представника ТОВ «Транс-Н», автомобіль «Hyndai I30» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , що перебуває у розпорядженні ОСОБА_10 , вважати повернутими власникам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ірина МОРОЗОВА