Єдиний унікальний номер 389/1731/23
провадження №1-кс/389/523/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

До Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області 05.06.2023 надійшла скарга ОСОБА_3 у якій останній просить зобов`язати Знам`янську окружну прокуратуру Кіровоградської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до його заяви від 21.05.2023 (талон на відправку кореспонденції з Кропивницького слідчого ізолятора вих.№981 від 22.05.2023).

Скарга обгрунтована наступним. Він подав заяву про вчинення кримінального провадження яка, всупереч вимогам ст.214 КПК України, не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити, вказуючи на її обгрунтованість.

Знам`янська окружна прокуратура Кіровоградської області до суду не з`явилась, на виконання ухвали суду від 05.06.2023 надано матеріали звернення ОСОБА_3 від 21.05.2023.

Статтею 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до п.2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

В силу ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

За ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, положення ст. 214 КПК України, перебувають у тісному взаємозв`язку з ч.1 ст.2 та ст.11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до вимог ч.1 та п.4 ч.5 ст.214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце та наявний склад кримінального правопорушення, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

У постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 761/20985/18 висловлено правову позицію, згідно з якою «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

У постанові ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18 зазначено, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним, з точки зору використання державних ресурсів.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали за зверненням ОСОБА_3 від 21.05.2023 встановлюю наступне.

ОСОБА_3 21.05.2023 подав до Знам`янської окружної прокуратури заяву у якій повідомив про навмисне сфабрикування кримінальної справи щодо нього слідчим ОСОБА_4 .. Зокрема слідчий ОСОБА_4 , коли він у безпорадному стані перебував на лікуванні в опіковому відділенні Кіровоградської обласної лікарні і був не в змозі приймати участь у слідчих діях, провів слідчий експеримент за його участю, склав відповідний протокол, який представлено до суду як доказ вчинення ним кримінального правопорушення.

Знам`янською окружною прокуратурою Кіровоградської області ОСОБА_3 , у встановленому законом порядку, надано відповідь, згідно з якою під час досудового розслідування кримінального провадження №0002097 щодо ОСОБА_3 проведено два слідчих експерименти за участю останнього - 31.01.2019 по АДРЕСА_1 та 11.02.2019 на території Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області. При цьому вказані слідчі експерименти проводились після поновлення 08.01.2019 досудового розслідування у зв`язку із закінченням ОСОБА_3 лікування в опіковому відділенні Кіровоградської обласної лікарні, відтак твердження скаржника не знайшли свого підтвердження. Будь-які дані які б свідчили про вчинення слідчим ОСОБА_4 будь-якого кримінального правопорушення під час досудового розслідування у заяві скаржника відсутні.

Відповідно до ст.89 КПК України, саме суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Проаналізувавши заяву ОСОБА_3 від 21.05.2023, з`ясувавши обставини та надавши оцінку доказам, слідчий суддя приходить до висновку, що за своїм змістом та суттю вказана заява не є повідомленням про злочин, оскільки фактично скаржник ставить під сумнів допустимість зібраних під час досудового розслідування доказів, що, в силу ст.89 КПК України, поза повноваженнями слідчого судді, відтак скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 24, 89, 214, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до його заяви від 21.05.2023 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Матеріали за зверненням ОСОБА_3 від 21.05.2023 повернути до Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області

Слідчий суддя ОСОБА_1