621/2255/22 1-кп/621/112/23
У Х В А Л А

іменем України

29 травня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

за відсутності потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані в одне кримінальні провадження № 0000297, № 0000341 за обвинуваченням ОСОБА_4 у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Юр`євка Братського району Миколаївської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , востаннє судимий вироком Зміївського районного суду Харківської області від 11.04.2018 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, та за сукупністю вироків, до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.05.2020 звільнений від відбування покарання умовно-достроково на не відбутий строк 10 місяців 23 дні, обвинувачується в двох епізодах таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до іншого приміщення.

Під час судового провадження Зміївський районний суд Харківської області 01.04.2023 застосував запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" відносно ОСОБА_4 , до 29.05.2023, з визначенням розміру застави - двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у двох епізодах тяжкого злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, за яке передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від 5 до 8 роки. Крім того, відносно ОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід - домашній арешт, який був порушений та обвинувачений залишив місце проживання.

З посиланням на ці обставини, а також на перебування обвинуваченого у розшуку, під час судового розгляду, прокурор стверджував про продовження існування ризиків, встановлених під час судового провадження, а саме: переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, що робить неможливим зміну чи скасування застосованого запобіжного заходу.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 проти клопотання не заперечували.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов наступного:

Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час судового засідання 29.05.2023 прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про відкладення судового засідання, з метою виклику потерпілих та свідків. У зв`язку із задоволенням такого клопотання, в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 судове провадження не може бути завершеним, тому суду належить розглянути питання доцільності повторного продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Під час застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 судом було враховано ризики переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Судом враховано, що ОСОБА_4 за місцем проживання тривалий час не мешкав, ухилився від суду, у нього відсутні легальні джерела доходів.

Також судом враховано відомості про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні двох епізодів крадіжок, вчинений у період воєнного стану, у поєднанні з відомостями попередніх судимостей, з урахуванням міри покарання, яка загрожує йому у разі визнання винуватим, вказує на наявність ризиків переховування від суду, вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Згідно сталої практики Європейського Суду з прав людини вважається, що зі спливом часу зменшуються ризики, що були підставою для застосування запобіжного заходу.

Учасниками судового провадження не надано будь-яких доказів того, що зменшилися ризики вчинення нового кримінального правопорушення чи переховування від суду, або змінилися обставини, передбачені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, які існували під час застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , а також і на час продовження строку його дії, такою мірою, щоб це дало підстави для пом`якшення чи скасування запобіжного заходу.

Наведені вище обставини в сукупності вказують на те, що ризики, які існували на час застосування та продовження запобіжного заходу продовжують існувати, а також на неможливість забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України, та усунення ризиків продовження ним протиправної поведінки без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави.

Застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Застосований запобіжний захід - тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 183, пункту 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України належить визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 коп., який є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, та у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 176-178, 182, 183, 197, 199, 201, 331, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

2. Продовжити строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" до 27 липня 2023 року.

3. Визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн 00 коп., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

4. У разі внесення застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з під варти та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися з смт Слобожанське Чугуївського району Харківської області без дозволу суду; повідомляти суд про своє фактичне місце проживання та засоби зв`язку; прибувати за кожним викликом до суду.

5. У разі невиконання обов`язків ОСОБА_4 застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

6. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1