Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/574/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000303 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, заапеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 19.06.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Нова Прага, Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні маючого одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України є особою, що немає судимостей,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання: за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3722 (три тисячі сімсот двадцять дві) гривні 13 копійок.

Вирішено долю речових доказів по справі.

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненого із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, а також у незаконному носінні, зберіганні, придбанні вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, а також у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за таких обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 03.06.2022 близько 12:00 год. перебував за місцем тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час до нього підійшла його дівчина ОСОБА_9 , з якою останній зустрічався близько одного місяця та повідомила, що цього ж дня, близько 11:00 год. її колишній цивільний чоловік ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , спричинив їй тілесні ушкодження, так як звинувачує останню у смерті спільного сина. Будучи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 взяв у домі гранату типу РГД-5, яку йому раніше надав на сьогоднішній день померлий товариш ОСОБА_11 та достовірно знаючи, що за вказаною вище адресою проживає ОСОБА_12 разом із сім`єю, та те, що окрім них там може знаходитись ОСОБА_10 та інші особи, у ОСОБА_6 виник умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства щодо вирішення спорів загальноприйнятим та законним шляхом, що супроводжується особливим зухвальством та винятковим цинізмом. З цією метою, ОСОБА_6 , взявши заздалегідь заготовлений предмет для спричинення тілесних ушкоджень, а саме гранату типу РГД-5, пішов за місцем проживання ОСОБА_12 . Перебуваючи в громадському місці за адресою: АДРЕСА_3 , того ж дня, близько 13:00 год. підійшовши до воріт домоволодіння ОСОБА_12 , ОСОБА_6 побачивши поблизу воріт ОСОБА_13 разом з ОСОБА_10 , керуючись злочинним наміром на грубе порушення громадського порядку, наніс один удар лівою рукою в область обличчя останньому, після чого почалась бійка. Під час бійки останні впали на землю та ОСОБА_13 намагався їх розборонити. ОСОБА_6 проявляючи агресію, посилену станом алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи зневажливе ставлення до існуючих в суспільстві правил і норм поведінки, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи наявну при собі гранату РГД-5, розуміючи, що навколо нього знаходяться люди, нехтуючи загальноприйнятими нормами життя, та достовірно знаючи, що інші можуть отримати тілесні ушкодження, кинув гранату від себе, в результаті чого відбувся вибух, від якого постраждали ОСОБА_12 , який перебував на території двору, а також ОСОБА_10 та сам ОСОБА_6 . Зазначеними вище протиправними діями ОСОБА_6 , які супроводжувались особливою зухвалістю, а саме застосування в людних місцях гранати типу РГД-5, у спосіб, що створив реальну загрозу для життя та здоров`я багатьох осіб, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердився за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам та суспільству, грубо порушив громадський порядок, спокій та безпеку місцевих жителів та наніс тілесні ушкодження ОСОБА_12 у вигляді поєднаної мінно-вибухової травми з проникаючим пораненням грудної клітки та живота з ушкодженням легені, печінки, великого сальника, тонкого кишківника, заочеревинного простору зліва, рани в ділянці грудної клітини справа по передній поверхні, рани в ділянці живота в середній третині та по боковій поверхні на рівні передньо - та середньо-пахвинних ліній зліва та послідуючого розвитку ускладнень у вигляді правобічного післятравматичного пневмотораксу та гемотораксу, внутрішньочеревної кровотечі. Вказаний комплекс тілесних ушкоджень у вигляді поєднаної мінно-вибухової травми міг утворитись внаслідок вибуху боєприпасу (вибухового пристрою, тощо) та наступною дією факторів вибуху, таких як вибухова хвиля, уламки боєприпасів, вторинні снаряди, на що вказує, безпосередньо наявність ран в ділянці грудної клітини та живота, наявність раньових каналів, що проникають в грудну та черевну порожнини, а також сторонні тіла металевої щільності. Дані тілесні ушкодження в строк вказаний у постанові та у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, а ОСОБА_10 отримав подряпини на тілі.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вказаний вирок суду змінити та застосувавши ст.ст. 69, 75 КК України помякшити призначене йому покарання.

Свої доводи обвинувачений мотивує тим, що судом першої інстанції йому призначене дуже сурове покарання за скоєні ним злочини.

Так, він свою вину визнав в скоєному, щиро розкаявся, сприяв слідству, цивільний позов не заявлявся. Бажає понести справедливе покарання за скоєний злочин.

Вказує на те, що безпідставно не визнав жодної обставини, що пом`якшує покарання, а саме його тяжкий матеріальний стан, сплату аліментів, визнання своєї вини, його позитивну поведінку в побуті, наявність постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, а також необхідність виховувати малолітню дитину.

Також, на підставі ч. 3 ст. 404 КПК України просив апеляційний суд дослідити всі докази, якими обґрунтовується оскаржуваний вирок суду.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого і просила її задовольнити, а вирок суду змінити, пом`якшивши призначене її підзахисному покарання,думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставилася під сумнів сторонами під час судового розгляду, у зв`язку з чим вони судом не перевірялися під час судового слідства відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України і ніким із учасників судового розгляду не оскаржуються.

За таких обставин, суд першої інстанції провівши судове слідство у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненого із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, а також у незаконному носінні, зберіганні, придбанні вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, а також у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння,а тому правильно кваліфікував його дії за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушеннь, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, він не одружений, не працюючий, на утриманні має одну малолітню дитину, інвалідом не являється, відповідно до ст. 89 КК України вважається особою, що немає судимостей, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, але знаходиться на обліку у лікаря-нарколога з 2012 року з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоідів (F 12.2). У відношенні до інкримінуємих йому діянь є осудним. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України, застосування заходів медичного характеру не потребує.

Обставинною, що пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого у скоєному, а обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також, згідно досудової доповіді Кропивницького РС № 5 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградської області від 28.11.2022 встановлено, що ОСОБА_6 має високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та дуже високий рівень ймовірної небезпеки для суспільства, а тому орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства та з метою виправлення та запобігання останнім вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

За таких обставин районний суд правильно дійшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання виключно в умовах ізоляції його від суспільства в призначений судом строк, обґрунтовано призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкціями статтей обвинувачення, до того ж яке у даному випадку є фактично мінімально можливим видом та розміром покарання, з урахуванням особи обвинуваченого та фактичних обставин справи.

Тобто вид та розмір призначеного йому покарання є виваженим, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинене діяння, а й буде запобігати вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині того, що судом першої інстанції не враховано обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та спияння розкриттю злочинів та що призначене йому покарання не відповідає його особі і є явно несправедливим через його суворість, оскільки як вбачається з оскарженого вироку суду, районним судом при призначенні покарання ОСОБА_6 у повній мірі враховані вищенаведені обставини,особу обвинуваченого та тяжкість вчинених ним злочинів, а також правильно визначено вид та розмір мінімально можливого покарання, а тому відсутні підстави для застосування до нього вимог ст.ст. 69, 75 КК України та призначення йому більш м`якого покарання.

За таких обставин апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції щодо нього слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 19.06.2023 стосовно ОСОБА_6 обвинуваченого за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 121 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2