ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7193/23
провадження № 1-кп/753/1433/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

у закритому судовому засіданні в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000036 від 06.01.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської

області, громадянина України, військовослужбовця військової

служби за призовом під час мобілізації на особливий період,

сержант, який перебуває у розпорядженні командира військової

частини НОМЕР_1 , та який зареєстрований й проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 03 травня 2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000036 від 06.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Угоду досягнуто після направлення обвинувального акта до суду та надано суду під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до формулювання обвинувачення з обвинувального акта та угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Сержант ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 26 серпня 2022 року не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та до 24 лютого 2023 року проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з проходженням військової служби, перебуваючи у м. Києві та АДРЕСА_3 , не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинені в умовах воєнного стану.

Прокурор просив затвердити угоду на визначених умовах, зазначив, що угода укладена добровільно, надав матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за викладених в обвинувальному акті та угоді обставин.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Угода укладена 23 травня 2023 року між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 з другої сторони.

За змістом угода містить: висунуте обвинувачення ОСОБА_5 ; обвинувачений ОСОБА_5 у присутності свого захисника повністю погодився з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та кримінально-правовою кваліфікацією його дій за ч. 5 ст. 407 КК України; обов`язки ОСОБА_5 ; погодження покарання із звільненням від його відбування на підставі статей 75, 76 КК України; наслідки укладення й затвердження угоди, а також наслідки невиконання угоди.

ОСОБА_5 вчинив відповідно до вимог ст. 12 КК України тяжкий злочин, тому з огляду на п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України є можливим укладення угоди, потерпілих від вчинення якого немає.

Суд на виконання вимог ст. 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також узгоджену міру покарання, яка буде до нього застосована у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, що було вчинено в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Покарання сторонами угоди визначено із дотриманням вимог статей, 50, 65-67 КК України, та із застосуванням положень ст. 75 КК України, що мотивовано наявністю до того підстав.

Так, із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме беззаперечне визнання ним своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також особу обвинуваченого, який проходить службу, починаючи з 2015 року, є учасником бойових дій, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження щодо ОСОБА_5 та з урахуванням тяжкості злочину, сторони узгодили покарання в межах санкції статті із застосуванням положень ст. 75 КК України, що суд визнає домірним вчиненому.

Водночас перевіряючи угоду на відповідність узгодженого сторонами угоди покарання та застосування положень ст. 75 КК України, суд порушень не вбачає з урахуванням правової позиції, викладеної у постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 березня 2023 року.1

За реєстром, долученим до обвинувального акта, вбачається, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у провадженні судом не досліджувались та про вирішення їх долі перед судом питання не порушувалось.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статтями 100, 368-371, 373, 374, 472, 474-476 КПК України, суд

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 травня 2023 року між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 з другої сторони у кримінальному провадженні, внесеному ЄРДР № 0000036 від 06.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України (в редакції Закону України від 01.12.2022 № 2812-ІХ) звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

На підставі ч. 4 ст. 76 КК України командиру військової частини за місцем служби здійснювати нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_5 протягом встановленого іспитового строку тривалістю три роки.

У разі звільнення з військової служби до завершення встановленого іспитового строку тривалістю три роки, на підставі пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

За реєстром, долученим до обвинувального акта, вбачається, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у провадженні судом не досліджувались та про вирішення їх долі перед судом питання не порушувалось.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

1 Постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 березня 2023 року (справа № 947/10464/21, провадження №13-17кс22 ). Режим доступу: https://reyestr.court.gov.ua/Review/110428154.