печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000035, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000035, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000035 від 11.01.2022.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000035 від 11.01.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_41 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11.01.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вирішили утворити та очолити стійке ієрархічне злочинне об`єднання злочинну організацію, метою діяльності якої має стати протиправне особисте збагачення, шляхом вчинення систематичного, протягом невизначеного терміну часу, незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконного збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетаміну, на території м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 27.02.2023 в порядку і з підстав, передбачених ст.ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкції яких передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, зокрема ч. 1 ст. 255 КК України передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а положеннями ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що близьким родичем підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянин ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є його батьком.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_5 , з метою легалізації коштів, які отримані від незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, здійснює придбання рухомого та нерухомого майна, право власності на яке оформлює, в тому числі, але не виключно, на ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є його батьком.

Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей встановлено, що ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є його батьком має у власності:

- земельну ділянку, загальною площею (Га): 0.0986, кадастровий номер :01:001:0127, право власності на яку було набуто шляхом купівлі 18.03.2021;

- будівлю, автостоянку № 2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 701, право власності на яке було набуто 13.08.2015.

Відповідно до інформації з інформаційного ресурсу Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС), а саме з Єдиного державного реєстру транспортних засобів встановлено, що ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має у власності:

- причеп марки: ВЕРДА 1.01, 2017 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , право власності на яке було набуто 20.02.2018;

- причеп марки: ПГМФ 8902, 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_3 , право власності на яке було набуто 10.12.2019.

Розслідуванням встановлено, що в період з 01.01.1998 по 31.12.2022 сума виплачених доходів становить 5190371 грн, з яких 4785930 грн. отримано від реалізації рухомого та нерухомого майна, загальна ринкова вартість якого, згідно наявних даних та даних отриманих з відкритих джерел, становить близько 6,7 млн грн., що свідчить про те, що доходи останнього є меншими ніж вартість рухомого та нерухомого майна, яке придбано ним, що фактично підтверджує те, що ОСОБА_5 , з метою легалізації коштів, які отримані від незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, здійснює придбання рухомого та нерухомого майна, право власності на яке оформлює, в тому числі, але не виключно, на ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є його батьком.

Постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України вказані вище рухоме та нерухоме майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки наявні достатні підстави вважати, що останні є доказами факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, набутими кримінально-протиправним шляхом.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у зв`язку з наявною можливістю вчинення дій, спрямованих на відчуження та розтрату вказаного майна.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно статті 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 1 статті 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених . 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 369 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення спеціальної конфіскації та забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000035, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на майно, заборонивши здійснювати його відчуження та розпорядження, яке перебуває у власності ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме:

- земельну ділянку, загальною площею (Га): 0.0986, кадастровий номер :01:001:0127, право власності на яку було набуто шляхом купівлі 18.03.2021;.09

- будівлю, автостоянку № 2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 701, право власності на яке було набуто 13.08.2015.

- причеп марки: ВЕРДА 1.01, 2017 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , право власності на яке було набуто 20.02.2018;

- причеп марки: ПГМФ 8902, 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_3 , право власності на яке було набуто 10.12.2019.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1