КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/4399/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000400, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.1 ст.111, ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.4 ст.408 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 червня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 13 серпня 2023 року, без визначення розміру застави.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання прокурора, та за відсутності достатніх доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, продовжено застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Звертає увагу суду, що наявність заявлених у клопотанні прокурора ризиків переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідків є лише припущенням, а їх існування не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Зазначає, що наявність ризику переховування обвинуваченого від суду спростовується фактом прибуття ОСОБА_8 на територію України для доведення перед судом своєї невинуватості в інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

За доводами захисника, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу не відповідає вимогам статті 199 КПК України, оскільки прокурором не доведено, що заявлені раніше ризики не зменшились чи з`явились нові ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

За результатами апеляційного перегляду просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також у поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 порушує клопотання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що в судовому засіданні 15.06.2023 року, судом було проголошено лише резолютивну частину прийнятого рішення, а з повним текстом ухвали суду вона ознайомилась лише 13.07.2023 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, що позбавило її можливості своєчасно подати обґрунтовану та мотивовану апеляційну скаргу.

У зв`язку із вищевикладеним, просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 15 червня 2023 року та прийняти її апеляційну скаргу до розгляду.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження, оскільки наведені у клопотанні обставини підтверджуються матеріалами справи. З цих підстав суд задовольняє клопотання захисника ОСОБА_9 та поновлює їй строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та вважав рішення суду про продовження строку тримання під вартою законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів провадження, на розгляді Шевченківського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000400, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.1 ст.111, ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.4 ст.408 КК України.

У судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що на даний час продовжують існувати заявлені раніше ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 червня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 13 серпня 2023 року, без визначення розміру застави.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до положень ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За результатами апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону судом дотримані.

В поданому клопотанні прокурор в обґрунтування продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України посилався на те, що обвинувачений ОСОБА_8 з огляду на висунуте йому обвинувачення та покарання, яке йому загрожує за вчинення злочину, у виді позбавлення волі без альтернативної міри покарання, може переховуватись від суду.

Крім цього, прокурором обґрунтовувалась неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалюючи рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 та покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим, дані про особу винного та конкретні обставини провадження за висунутим обвинуваченням.

Оцінивши зазначені обставини в сукупності, суд дійшов висновку про продовження існування ризиків, наведених прокурором та передбачених статтею 177 КПК України, які свідчать про можливість обвинуваченого переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Предметом судового розгляду були і ті обставини, на які посилається захисник в поданій апеляційній скарзі, в тому числі клопотання захисника про обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, яке судом обґрунтовано залишено без задоволення.

Суд також обґрунтовано дійшов висновку про недоведення прокурором наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення та ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Цим самим спростовують апеляційні доводи сторони захисту про те, що судом належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання прокурора, та за відсутності достатніх доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, продовжено застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Виходячи з рішення Конституційного суду України №4-р/2019 від 13 червня 2019 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_10 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, предметом апеляційного розгляду в даному провадженні є лише ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

В даному рішенні Конституційний Суд України констатував, що положення статей 3, 21, 29 Конституції України у системному зв`язку з частиною першою її статті 55 зобов`язують орган законодавчої влади при здійсненні регулювання обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність у кримінальному судочинстві гарантувати такій особі право на судовий захист, у тому числі можливість оскарження в апеляційному порядку будь-яких форм та способів обмеження її конституційного права на свободу та особисту недоторканність, з обов`язковим збереженням справедливого балансу між інтересами особи та суспільства, дотриманням вимог процесуальної дієвості, ефективності, швидкості процесу тощо.

За таких обставин, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду, суд апеляційної інстанції в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 червня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 13 серпня 2023 року, без визначення розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3