Справа № 627/782/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2023смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючої ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000550 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Козіївка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, маючого базову загальну середню освіту, непрацюючого , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в :

26.08.2023, близько 21 год 00 хв, ОСОБА_4 , знаходячись по АДРЕСА_2 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 з наступними змінами, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає та він помічений ніким не буде, шляхом вільного доступу, з автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_5 , таємно викрав грошові кошти в сумі 600,00 грн , після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечував факту його вчинення при вищевикладених обставинах, пояснивши, що скоїв крадіжку з автомобіля грошових коштів в сумі 600,00 грн , які належать брату.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, на адресу суду надав заяву про проведення судового розгляду за його відсутності, цивільний позов по кримінальному провадженню не заявляє.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_5 .

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу винного.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Визначаючи міру покарання для ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він осудний, раніше не судимий, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючий , на обліку у лікарів нарколога та психіатра КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» Краснокутської селищної ради не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_4 ,згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Частиною 2 ст.50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу на те, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі , однак, враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, його щире каяття у вчиненому злочині, дачу обвинуваченим визнавальних показань, а також те , що потерпілий не наполягає на суворому покаранні обвинуваченому та претензій майнового характеру до нього він не має , суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог п.5 ч.9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: грошові кошти в сумі 600,00 грн , які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - залишити у останнього .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1