УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2023 Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч. 3 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України,

УСТАНОВИВ:

31 травня 2023 у провадження слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого Слідчого відділення Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000557 від 29.10.2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні відмітки у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 про перебування на консульському обліку в Посольстві України в Республіці Молдова, яка ставиться посольствами України в інших країнах, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою заздалегідь домовився про виготовлення вказаних документів.

При цьому, ОСОБА_5 розуміючи, що вказана відмітка у паспорті громадянина України для виїзду за кордон про перебування на консульському обліку в Посольстві України в Республіці Молдова буде підроблена, реалізуючи свій злочинний намір у невстановленим досудовим слідством спосіб надав свій паспорт Громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 для проставлення у ньому відмітки про перебування на консульському обліку в Посольстві України в Республіці Молдова, яка в сукупності з іншими документами надає право перетнути державний кордон України у період дії правового режиму воєнного стану.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, використовуючи реквізитні дані Посольства України в Республіці Молдова, у невстановлений досудовим слідством час, місце і спосіб, поставила відмітку в паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 про перебування на консульському обліку в Посольстві України в республіці Молдова, після чого передала паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 .

Крім цього, 29.10.2022 близько 13-40год, ОСОБА_5 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг» Волинської митниці Держмитслужби, яка розташована за адресою: вул.Левінцова,60, м.Устилуг, Володимирського району, Волинської області, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, будучи особою призовного віку, який не має права перетину державного кордону України у період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указом Президента України « Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 №259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 з метою незаконного перетину державного кордону України, надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблений документ, а саме паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , в якому наявна відмітка про перебування на консульському обліку в Посольстві України в Республіці Молдова ОСОБА_5 , яка останньою установою не ставилась, чим використав завідомо підроблений документ.

29.10.2022 відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0000557, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

30.11.2022 слідчим, за погодженням з прокурором, ОСОБА_5 за місцем проживання направлено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

07.12.2022 вказане кримінальне провадження було зупинено, та ОСОБА_5 оголошено у розшук.

На підставі викладеного, слідчий, якого підтримав прокурор, в судовому засіданні просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з певними обмеженнями, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та через тяжкість злочину і зібраних у справі доказів, можливе покарання у виді позбавлення волі у разі доведення його провини. При цьому ОСОБА_5 на даний час переховується від органів досудового слідства, ігнорує виклики до Володимирського РВП, і з 07.12.2022 перебуває у розшуку. Також наявні ризики, що підозрюваний може впливати на свідка, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, отже самий такий вид запобіжного заходу дасть змогу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти наведеним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вказавши, що обставини викладені у ЄРДР до даному провадженню не визнають, суть підозри їм невідома, слідчий не викликав належним чином, підтверджень щодо вручення поштового повідомлення немає, таким чином порушений порядок вручення підозри. Наведені органом досудового слідства ризики є надуманими та недоведеними, а саме незрозуміло яким чином ОСОБА_5 зможе вплинути на свідка та знищити докази. Виходячи з наведеного просили у задоволенні клопотання відмовити, водночас вважали можливим обрати відносно свого підзахисного запобіжний захід у виді особистого зобов,язання.

Частиною 1 стаття 186 КПК України передбачено, що клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000557 від 29.10.2022 року за ознаками злочинів, злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України надійшло до слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області 31.05.2023, та в той же день було призначено до розгляду.

У зв`язку з неявкою підозрюваного ОСОБА_5 в судове засідання, було ухвалено привід останнього на 30.06.2023. який не був виконаний, однак від захисника ОСОБА_7 надійшло клопотання про відкладення судового засідання з посиланням на перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні, проте документів, які б підтверджували поважність причини суду не представлено.

На призначену дату судового розгляду 05.07.2023 також захисником ОСОБА_7 направлено клопотання про відеоконференцію, однак ані підозрюваний ОСОБА_5 ані сам захисник ОСОБА_7 в судове засідання на зв`язок не вийшли, мотивуючи оголошенням повітряної тривоги.

Розгляд клопотання було відкладено на 10.07.2023, 24.07.2023 та 04.08.2023з тих чи інших клопотань захисників, та у зв`язку з ненаданням доказів, які підтверджували поважність їх неявки та підозрюваного, слідчий суддя розцінює це як зволікання та неповажність суду.

Вислухавши сторони, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Праву підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

Загальний порядок повідомлення про підозру передбачений главою 22 КПК України, яка має назву «Повідомлення про підозру» та складається з таких статей: «Випадки повідомлення про підозру» (стаття 276); «Зміст письмового повідомлення про підозру» (стаття 277); «Вручення письмового повідомлення про підозру» (стаття 278). Отже, саме така побудова глави дає підстави зробити висновок, що законодавець пов`язує процесуальну діяльність із повідомлення про підозру з сукупністю процесуальних дій слідчого та/або прокурора, зміст яких полягає у встановленні юридичних і фактичних підстав для повідомлення про підозру (стаття 276 КПК), складанні письмового процесуального документа (повідомлення про підозру) (стаття 277 КПК) та його врученні особі (стаття 278 КПК).

Згідно вимог ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Підозрюваним відповідно до норм КПК України є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Системний аналіз вище викладених норм закону, дає підстави для висновку, що процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення, що в свою чергу, вручається у день складення повідомлення про підозру. Саме з цим моментом процесуальний закон пов`язується набуття особою відповідних процесуальних прав після їх роз`яснення слідчим, прокурором.

Так, відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України. Зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

30.11.2022 органом досудового розслідування складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України у межах кримінального провадження №0000557 від 29.10.2022. Однак, вказане повідомлення не було вручено ОСОБА_5 в день його складання, як того вимагає КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим за місцем реєстрації ОСОБА_5 , яке зазначено при наданні пояснень самою особою, було направлено виклик про явку та повідомлення про підозру, однак вони не отримані з причини терміну зберігання.

При цьому, в судовому засіданні підозрюваний повідомив, що за вказаним ним місцем реєстрації не проживає та кореспонденцію не отримує.

Однак слідчому про дані обставини не повідомив.

З наданої 6-м прикордонним Волинським загіном ДПСУ інформації вбачається, що ОСОБА_5 було повідомлено про необхідність прибуття до місця проведення досудовим розслідуванням та поставлено запитання щодо його фактичного місця перебування, на що останній відмовився надавати відповідь, керуючись ст.63 Конституції України.

Наведене дає підстави стверджувати, що дійсно, особисто під розпис виклик про явку та повідомлення про підозру, не вручено, однак органом досудового розслідування було вжито відповідні заходи, передбачені вищенаведеними процесуальними нормами КПК України щодо вручення повідомлення про підозру, а тому особа набула статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Слідчим на доведеність представленого клопотання щодо застосування запобіжного заходу надано та досліджено у судовому засіданні матеріали досудового слідства, зокрема витяг з реєстру досудових розслідувань, повідомлення про виявлення кримінального правопорушення, пояснення ОСОБА_5 за обставинами, протокол огляду місця події, повідомлення про підозру, постанова про оголошення у розшук, інформація про проведення комплексу заходів щодо місцезнаходження ОСОБА_9 та матеріали, що характеризують його особу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини і зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність у нього судимостей , міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутації та наявних судимостей.

Відповідно до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, третю групу інвалідності загального захворювання та періодично перебуває на стаціонарному лікуванні у відділенні кардіології, спроб сховати сліди злочину чи впливати на свідків, тощо, не вчиняв.

За таких обставин слід вважати, що прокурор та слідчий не надали достатніх підстав вважати, що підозрюваний спробує переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищить сліди злочину чи незаконно впливатимемо на свідка у цьому кримінальному провадженні або буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, з урахуванням даних про його особу та зважаючи запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є недоцільним, однак потребує покладання на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.176-178, 179, 184, 186, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора;

2) не відлучатися за межі м.Полтава без дозволу слідчого, прокурора.

3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну реєстрації та місця проживання.

4)утримуватися від спілкування із особами, визнаними свідками по даному кримінальному провадженню,

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підляє.

Повний текст ухвали виготовлено 07.08.2023.

Слідчий суддя: ОСОБА_10