Справа № 297/2380/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2023 року м. Ужгород
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України,-
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2020 року вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.
З обвинувального акта встановлено , що ОСОБА_4 обвинувачувався в тому, що працюючи відповідно до наказу №395-о від 04.05.2018р. Державної фіскальної служби Закарпатської митниці ДФС на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС (далі по тексту ВМО №3 МП «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС), та відповідно до посадової інстуркції затвердженої 14.04.2017 р. в.о. заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, вчинив умисний злочин, що завдало істотної шкоди державним інтересам, а саме в ході здійснення митних формальностей щодо транспортного засобу марки SKODA модель RAPID, кузов НОМЕР_1 , д.р.н.з. Чеської Республіки НОМЕР_2 , здійснив незаконний пропуск через митний кордон України вказаний транспортний засіб чим допустив неналежне виконання посадових обов`язків та прийняв рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування норми права, визначених посадовою інструкцією та нормативно-правовими актами з питань державної митної справи. Зокрема: встановлено, що під час здійснення контролю за дотриманням громадянами установленого порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, не забезпечив правильне застосування, неухильне дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо дотримання громадянами термінів, встановлених ст. 95 МК України та забезпечення контролю за дотриманням перевізниками встановлених строків транзитних перевезень (пунктів 2.2.1., 2.3.3., 2.3.19.13., 2.3.19.18.2.); Також встановлено, що не дотримані та не виконані положення пунктів 2.2.11. та 2.3.15. посадової інструкції, а також статті 491 МКУ (щодо наявності підстав для порушення справи про порушення митних правил), зокрема, в частині запобігання та протидії контрабанді, боротьбі з порушеннями митних правил, а також при безпосередньому виявленні посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил, ініціювання та складання протоколів про порушення митних правил.
Відповідно до інформації, наявної у програмному модулі «Протокол дій» ПІК «Електронний журнал пасажирського пункту пропуску» АСМО «Інспектор», транспортний засіб д.р.н.з. НОМЕР_2 заїхав у зону митного контролю митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС 25.05.2018 о 19:39, митний контроль закінчено о 19:44 і транспортний засіб виїхав із зони митного контролю. Також, згідно «Контрольного талону для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обоє язковому декларуванню та (або) оподаткуванню» з відмітками на ньому, зробленими від руки: «SKODA, 6АН2757, 2 (кількість осіб у т/з)» та з проставленими на ньому відбитками особистої номерної печатки Закарпатської митниці ДФС №358 від 25.05.2018 та дата-штампу №055 органу ДПСУ, що свідчить про проходження та завершення митного та прикордонного видів контролю.
Згідно з витягом з ПІК «Особисті митні забезпечення» ЄАІС ДФС України, особиста номерна печатка № 358, на час здійснення митних формальностей щодо транспортного засобу особистого користування марки SKODA RAPID, кузов НОМЕР_3 , д.р.н.з. Чеської Республіки НОМЕР_2 закріплена та використовувалася державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 .
Положеннями ст. 90 МКУ визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до вимог ст. 93 МКУ товари, транспортні засоби, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МКУ.
Відповідно до ч.1 ст. 102 МКУ, встановлено, що митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів, поміщених у цей режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.
Згідно з пунктом 9 розділу 1 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що. переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.111.2005 № 1118 (у редакції наказу Державної митної служби України від 17.03.2008 № 229), не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, на який відсутні документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).
На виконання вимог Закону України від 24.03.2014р. № 1661-ІУ «Про приєднання України до конвенції про тимчасове ввезення» Україна приєдналась до Конвенції про тимчасове ввезення (далі - Конвенція) та Додатків А, В.1-В.9, С D та Е до неї.
Згідно з пунктом статті 7 Додатку С до Конвенції, транспортні засоби приватного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення.
Окрім того, порядок допуску транспортних засобів до поїздки за кордон регламентовано пунктами 50-55 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених ПКМУ від 07.09.1998 № 1388, зі змінами (далі - Порядок).
Відповідно до пункту 50 Порядку, до поїздки за кордон допускаються транспортні засоби, на які видані реєстраційні документи відповідно до Конвенції про дорожній рух від 1968 року та номерні знаки, серіям яких присвоєні літери латинського алфавіту.
Згідно з пунктом 51 Порядку, у разі відсутності права власності на транспортні засоби документів для поїздок за кордон здійснюється на підставі заяви власника транспортного засобу або документів, що підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.
Ураховуючи вище викладене, вбачається, що пропуск транспортних засобів через митний кордон України здійснюється за умови обов`язкового документального підтвердження права власності на транспортний засіб або користування ним, у т.ч. нотаріально посвідченого доручення.
Відповідно до посадової інструкції ОСОБА_4 , державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, затвердженої 14.04.2017 в.о. заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_6 (далі - посадова інструкція), здійснюючи державну митну справу, основними обов`язками державного інспектора є:
п.2.2.1. забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи;
п.2.2.11. запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил.
Відповідно до п.2.3. посадової інструкції, здійснюючи державну митну справу, до обов`язків державного інспектора належить:
п.2.3.3. Здійснення контролю за дотриманням громадянами установленого порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України;
п.2.3.3.1. здійснення митного контролю та митного оформлення товарів (у тому числі транспортних засобів особистого користування), що переміщуються через митний кордон України громадянами;
п.2.3.3.8. здійснення перевірки документів та відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України суб`єктами ЗЕД та громадянами;
п.2.3.5.9. виконання митних формальностей щодо товарів, поміщуються (поміщені) у відповідний митний режим;
п.2.3.15. Ініціювання та складання протоколів про порушення митних правил;
п.2.3.19.13. Здійснення контролю за дотриманням громадянами установленого законодавством порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України:
п.2.3.19.13.1. забезпечення дотримання порядку митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами;
п.2.3.19.18.2. забезпечення контролю за дотримання перевізниками встановлених строків транзитних перевезень.
Відповідно до посадової інструкції, державний інспектор несе відповідальність відповідно до трудового та антикорупційного законодавства, а також законодавства у сфері державної служби.
Так, 20.03.2018року ввезено на митну територію України через митний пост «Вилок» Закарпатської митниці ДФС, що за адресою смт.Вилок, вул.Ракоці, б/н, Виноградівського району, транспортний засіб особистого користування марки SKODA модель RAPID, кузов НОМЕР_1 , д.р.н.з. Чеської Республіки НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_7 , проживаючого: АДРЕСА_2 та після закінчення визначеного ст.95 Митного Кодексу України терміну перебування на території України транспортного засобу особистого користування, ввезеного у режимі «транзит» тобто терміном на 5 діб та у зв`язку з відсутністю повідомлень від перевізника про неможливість своєчасного вивезення, перебував на митній території України з порушенням терміну встановленого вказаною статтею.
У відповідності до ч. 2 ст. 193 Митного Кодексу України «Відповідальність за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом» передбачено те, що у разі втрати або видачі без дозволу органу доходів і зборів товарів, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, перевізник зобов`язаний сплатити митні платежі, встановлені законом на імпорт зазначених товарів. Порушення перевізником встановлених цим Кодексом строків доставки товарів, якщо виконано всі інші вимоги, не створює для нього зобов`язання щодо сплати митних платежів.
Згідно висновку експерта №13/65 від 06.06.2019 р. ринкова вартість транспортного засобу, а саме автомобіля марки SKODA, модель RAPID, кузов НОМЕР_1 , д.р.н.з. Чеської Республіки НОМЕР_2 , 2017 року випуску, станом цін на 25.05.2018, як транспортного засобу з урахуванням ознак його амортизації складає 277 028,54 гривень.
Також, згідно висновку економічної експертизи №14/19 від 22.08.2019, підтверджується документально розрахунок митних платежів на загальну суму 148 771, 13 гривень та спричинених збитків державі на вказану суму через ненадходження до бюджету таких митних платежів станом на 25.05.2018, за транспортним засобом марки SKODA, модель RAPID, кузов НОМЕР_1 , д.р.н.з. Чеської Республіки НОМЕР_2 , 2017 року випуску з урахуванням висновку експерта №13/65 від 06.06.2019 ринкова вартість якого станом на 25.05.2018 складає 277 028,54 гривень, зокрема: ввізне мито - 27 702, 85 грн., відповідно до Закону України від №584-VII «Про митний тариф України»; акциз складає - 50 101, 67 грн., відповідно до Закону України від 28.12.2014 №71 - VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи»; та податок на додану вартість - 70 966, 61 грн., відповідно до Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755- VI.
Таким чином, своїми діями державним інспектором відділу митного оформлення №3 митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 завдано істотної шкоди державним інтересам.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 364 КК України, а саме зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
29.05.2023 року через систему «Електронний суд» до Ужгородського міськрайонного суду від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло письмове клопотання, в якому такий просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності а кримінальне провадження закрити та скасувати арешт накладений на транспортний засіб марки «HYUNDAI ELANTRA» д.н.з. НОМЕР_4 належний ОСОБА_4 ..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали подане письмове клопотання, просили таке задовольнити в повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності не заперечив. Зазначив, що строк даного кримінального провадження не зупинявся, обвинувачений ОСОБА_4 у розшук не оголошувався та не перебував , такий є раніше не судимим, відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 немає..
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Аналізуючи законодавство, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності це передбачений статтею 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.
Приписами пункту 1 частини другої статті 284, частини третьої статті 285, частини четвертої статті 286, частини третьої статті 288 КПК України встановлено, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.
На час вчинення правопорушення та судового провадження положення статей 12 та 49 КК України діяли в редакції Законів № 4025-VI від 15.11.2011 та № 1183-VII від 08.04.2014року відповідно.
На час постановлення даного рішення положення вказаних статей зазнали змін та діють в редакції Законів № 2617-VIII від 22.11.2018 та № 2812-IX від 01.12.2022 відповідно.
Відповідно до приписів частини першої статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно з нормами статті 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, із штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до положень статті 49 КК України (у редакції Закону № 2812-IX від 01.12.2022) Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Згідно з частиною другою статті 49 КК України (у редакції Закону № 2812-IX від 01.12.2022р.) перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
У даному випадку, після внесення змін до вказаних статей мало місце поліпшення становища обвинуваченого ОСОБА_4 порівняно із попередніми редакціями статей 12 та 49 КК України, що були чинними на час вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з цим, у даному кримінальному провадженні є підстави для застосування положень частини першої статті 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_4 не перебував у розшуку, не ухилявся від суду. Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, з часу вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності у судовому засіданні під час розгляду клопотання суду не надано, перебіг строку давності притягнення до кримінальної відповідальності відносно ОСОБА_4 не зупинявся. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості, які вказували б на ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від досудового розслідування або суду. Таким чином, судом не встановлено обставин для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2, 3 ст.49 КК України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 Кримінального кодексу України є закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.
Таким чином, відповідно до вимог частини 1 статті 49 КК України (у редакції Закону № 2812-IX від 01.12.2022) строк давності для обвинуваченого становить п`ять років з часу вчинення інкримінованого йому кримінального парвопорушення.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого частиною першою статті 364 КК України, який був вчинений 25.05.2018 року.
Таким чином, передбачений частиною першою статті 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення сплив 26.05.2023 року.
Відповідно до частини першої статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав суду згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності. Судом було роз`яснено ОСОБА_4 наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав, однак, подане ним клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності підтримав та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Відповідно до частини третьої статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Відповідно до положень статті 63 Конституції України та статті 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, та за наявності його згоди на звільнення його від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (статтею 49 КК України) інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.
Положеннями п.1 ч.2 ст. 284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст. 288 КПК України встановлено, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, вбачається , що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження.
Таким чином, на виконання вимог ст. 284-285 КПК України судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та його право заперечувати проти закриття справи з цих підстав, при цьому, останній в судовому засіданні не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із закінчення строків давності.
На підставі зазначеного вище , суд дійшов висновку про те, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно задовольнити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності , а кримінальне провадження. закрити .
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись ст.49 КК України, статтями 284, 372, 376 КПК України, суд,
Клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 26.06.2023 року о 16.45 годині.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1