У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7

на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-підозрюваного за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 304 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2023 року продовжено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.10.2023.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Підозрюваний ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_6 просять скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або застави.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги та доповнення до неї.

Апелянти вважають ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

- наявність ризиків п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведені;

- підозрюваний ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 зазначили, що дослідження відео, яке долучене до протоколу обшуку, доведе відсутність у підозрюваного наміру переховуватись від досудового розслідування;

- відсутні докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України;

- клопотання подано до слідчого судді з порушенням вимог ч. 1 ст. 199 КПК України, тобто 30.08.2023, а строк тримання під вартою закінчувався 31.08.2023;

- орган досудового розслідування не проводив слідчі дії, про які зазначив слідчий суддя;

- також захисник ОСОБА_7 вважає помилковим висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 .

Встановлені слідчим суддею обставини.

СВ ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом вчинення невідомими особами 14.05.2023 в період з 22.00 до 22.06 год. в м. Миколаєві по вул. Чкалова, навпроти буд. 207, нападу на ОСОБА_9 із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, та заволодіння його грошовими коштами та документами.

31.05.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та 09.06.2023 йому було змінено раніше пред`явлену підозру та кваліфіковано його дії за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтями ч.4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 304 КК України.

Задовольняючи клопотання про продовження підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 304 КК України, є обґрунтованою.

Слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведені ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на інших підозрюваних.

Також, слідчий суддя врахував, що на даний час слідчим не проведено усі необхідні слідчі та процесуальні дії для отримання доказів, які в подальшому можуть бути використаними під час судового розгляду кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний ОСОБА_8 та захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали апеляційні скарги, просили про їх задоволення.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційних скаргах доводи, суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Як передбачено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримався, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

Висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному є правильними.

При розгляді зазначеного судового провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Зокрема, у п. 127-128 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), Суд зазначив, що особа може бути затримана відповідно до п. 1 (с) ст. 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення. Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою. Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання.

Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обгрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень".

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих злочинів на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання доказами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

При цьому, суд наголошує на тому, що відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, то слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що ризики, які встановлені слідчим суддею під час вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшилися.

Існування ризиків, які встановлено при обранні запобіжного заходу, слідчим суддею належним чином вмотивовано, і наведено переконливі мотиви щодо того, що вони не зменшилися та виправдовують тримання ОСОБА_8 під вартою.

Суд погоджується із доводами слідчого судді та наголошує, що в зазначеному кримінальному провадженні, враховуючи тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному, обставин кримінального провадження, продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на інших підозрюваних.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Також, слідчий суддя при прийнятті рішення обґрунтовано врахував, що на даний час слідчим не проведено усі необхідні слідчі та процесуальні дії для отримання доказів, які в подальшому можуть бути використаними під час судового розгляду кримінального провадження.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи апелянтів про те, що підозрюваний ОСОБА_8 є студентом, мав позитивні характеристики. Але з урахуванням тяжкості покарання, у разі визнання ОСОБА_8 винним, обставин кримінального провадження, такі обставини не зменшують існування встановлених ризиків та не можуть слугувати безумовною підставою для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, про що просять апелянти.

З урахуванням встановлених під час апеляційного розгляду обставин, суд вважає, що вимоги апелянтів про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту або застави, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3