ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/3292/23
Номер провадження: 11-сс/819/67/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року Херсонський апеляційний суд у складі

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001563за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 серпня 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2023 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.10.2023 року включно із визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 129450 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 09.08.2023 року та застосувати до ОСОБА_8 менш суворий запобіжний захід.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Ухвала лише в описовій частині містить виклад обставин, що були наведені слідчим у клопотанні і не містить жодних висновків слідчого судді.

Під час розгляду клопотання свідки та потерпілі не допитувалися, слідчий суддя не досліджував фактичні дані.

Слідчий суддя не обґрунтував свої висновки про те, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК.

Стверджує, що з урахуванням практики ЄСПЛ та встановлених обставин провадження, тяжкості кримінального правопорушення, даних щодо особи підозрюваного є підстави вважати , що до підозрюваного можна обрати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням засобів електронного контролю.

Прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде не достатнім .

Позиції учасників судового розгляду.

Адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги .

Підозрюваний ОСОБА_8 заяву про свою участь під час апеляційного розгляду не подавав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду.

Частина 1ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

З матеріалів провадження вбачається, що 21.07.2023 року до ЄРДР за №0001563 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК .

09.08.2023 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК .

Слідчий звернувся із клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, мотивуючим клопотання тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 4 ст. 185 КК, та встановлено існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Із матеріалів провадження видно, що ОСОБА_8 підозрюється в тому , що він 20.07.2023, близько 10.00 год., перебуваючи на вулиці біля будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, маючи єдиний прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно, з сумки, яку ОСОБА_9 залишила без нагляду на землі біля себе, викрав гаманець, в якому знаходилося наступне майно: грошові кошти в сумі 700 грн.; золоті сережки 585 проби вагою 3 гр., вартістю 4652,85 грн.; мобільний телефон марки «Meizu7PRO», моделі «M792Н», вартістю 2199, 75 грн., що належать потерпілій ОСОБА_9 після чого місце вчинення злочину залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 7552,6 грн.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, навів зміст доказів та належним чином мотивував свої висновки.

У випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість. Слідчий суддя не повинен встановлювати причетність особи поза розумним сумнівом, обґрунтована підозра має підтверджуватися фактами та обставинами, що можуть переконати об`єктивного спостерігача, тобто непрофесіонала у сфері права, в існуванні зв`язку між діями особи та подією.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, правильність кваліфікації його дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Під час здійснення досудового розслідування шляхом проведення певних слідчих дій проводиться перевірка та повне і об`єктивне встановлення всіх обставин кримінального провадження, та визначається остаточна кваліфікація дій особи.

Доводи апеляційної скарги про те , що обґрунтованість підозри має бути перевірена слідчим суддею лише шляхом безпосереднього допиту потерпілого, свідків, колегія суддів вважає необґрунтованими , зважаючи на те, що приписи ч. 4 ст. 95 КПК України встановлює такий припис щодо суду під час судового розгляду , а не слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Порядок розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу врегульований ст. 193 КПК, частиною четвертою якої передбачено право слідчого судді , суду за клопотанням сторін або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Як видно зі змісту ухвали, обираючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, дійшов висновку про доведеність існування ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду , незаконного впливу на потерпілу, свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, як видно, врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 4 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, початкову стадію здійснення досудового розслідування , що потребує проведення необхідних слідчих дій та сукупність відомостей про особу підозрюваного.

Слідчий суддя прийшов до переконання про неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам.

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи клопотання слідчого , слідчий суддя виконав вимоги ст.ст. 176-178 КПК , які регламентують застосування запобіжного заходу.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 не одружений, дітей на утриманні не має, не працевлаштований , а отже не має міцних соціальних зв`язків, які здатні забезпечити реальний вплив на його процесуальну поведінку, раніше судимий за скоєння злочинів проти власності , що підставно було враховано слідчим суддею при оцінці існування ризиків.

Так, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК за вчинення якого, в разі доведеності його вини, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років , зважаючи на відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця проживання , його репутацію, яка не є позитивною, слідчий суддя підставно дійшов висновку про те, що є вірогідним існування ризику того, що підозрюваний, може вдатися до спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду , незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зазначені обставини, як видно, були досліджені слідчим суддею при встановленні доведеності прокурором ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду під час розгляду клопотання слідчого.

Враховуючи , що досудове розслідування кримінального проводження перебуває на початковій стадії збору доказів, то вірогідним є існування ризику незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні.

Серйозність підозри може служити для суду підставою для постановлення рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень.

Навів слідчий суддя в ухвалі обставини, з врахуванням яких він дійшов висновку про існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та репутацію підозрюваного, яка не є позитивною, враховуючи також неодноразове притягнення його до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність існування передбачених ч.1 ст. 177 КПК України ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваною особою та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Слідчий суддя навів обставини, які дали йому підстави для висновку про існування зазначених в ухвалі ризиків , проаналізував і відомості про особу підозрюваного , які підлягають врахуванню відповідно до ст. 178 КПК.

Взято до уваги слідчим суддею як видно і обставини вчинення інкримінованого злочину, ступінь його суспільної небезпечності так і відомості про особу підозрюваного.

Відомості про особу підозрюваного не є такими беззаперечно стримуючими факторами, які би спростували існування ризиків можливого вчинення підозрюваним спроб ухилення від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд , враховуючи обставини, передбачені ст.177, 176, 178, 183 КПК, в тому числі і з огляду на правову кваліфікацію інкримінованого кримінального правопорушення, сукупність відомостей про особу погоджується із висновком слідчого судді про те, що більш м`який запобіжний захід з великою вірогідністю, не зможе запобігти існуючим на дані початковій стадії досудового розслідування ризикам , що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя навів переконливі мотиви прийнятого рішення, детально проаналізував обставини , передбачені ст. 178 КПК та належно мотивував свої висновки.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд в ухвалі не навів власних висновків щодо питань, які порушувалися у клопотанні слідчого слід визнати необґрунтованими.

Слідчим суддею було визначено, як видно , заставу у розмірі , що є меншим ніж максимальний розмір для особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, отже запобіжний захід у виді тримання під вартою не є безальтернативним.

Доводів щодо непомірності для підозрюваного визначеного розміру застави апеляційна скарга не містить.

Апеляційна скарга захисника не містить вказівку на те, які обставини чи відомості про особу підозрюваного залишилися поза увагою слідчого судді при розгляді клопотання.

Істотних порушень вимог кримінально процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування ухвали суду не встановлено.

Отже апеляційні вимоги захисника належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 183, 196, 197, 404, 405, 407, 411, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09.098.2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4