Справа № 279/5886/23
Провадження № 1-кс/279/1477/23 У Х В А Л А
іменем України
11 вересня 2023 року

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в невстановлений слідством час, в невстановленої слідством особи, але не пізніше 09.09.2023, незаконно придбав - предмет зовні схожий на гранату РГД-5 та предмет зовні схожий на підривач типу «УЗРГМ-2».
Достовірно знаючи, що без передбаченого законом дозволу, вибухові пристрої зберігати, та переносити заборонено, про незаконно придбані ним вищезазначені вибухові пристрої органам влади не повідомив та добровільно органам влади не видав. При цьому ОСОБА_5 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, носив зазначені вище, придбані ним, вибухові пристрої, у місті Коростені, Житомирської області, де всупереч чинному законодавству України незаконно, без передбаченого законом дозволу, незаконно зберігав, носив зазначені вище вибухові пристрої до 09.09.2023.
09.09.2023 неподалік кафе "Черемшина", яке розташоване по вул.Черемушки, 14, в м.Коростені, було проведено огляд місця події в ході якого було, виявлено та вилучено предмет зовні схожий на гранату РГД-5 та предмет зовні схожий на підривач типу «УЗРГМ-2», які ОСОБА_5 , незаконно, придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.
10.09.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.
Таким чином у вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Коростень, Житомирської області, українець, громадянин України, освіта середня, не депутат, інвалід 3-ї групи, на утриманні осіб не має, раніше судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .
Підозра ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого
ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заходу у вигляді тримання під вартою.
Метою та підставами застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому останній підозрюється, тобто ризикам, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочини, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами.
Вік підозрюваного ОСОБА_5 , його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування та суду.(п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
У разі обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, останній, в міру своєї неправомірної діяльності, займаючись протягом тривалого часу злочинною діяльність, будучи особою, яка достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та в повному обсязі не виявлені на даному етапі досудового розслідування не вилучені.
Крім того, відповідно до матеріалів, доданих до клопотання,наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконновпливати на свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні та яким на даний час не повідомлено про підозру.
На цей час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшуковик) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, а саме не встановлено всіх свідків, яким відомо про вчинення даних кримінальних правопорушень та які можуть повідомити інформацію, що має значення для досудового розслідування, не встановлено місце придбання боєприпасів, інші обставини, що мають значення під час розслідування даного кримінального правопорушення.
У вказаному кримінальному провадженні не встановлено всіх свідків та очевидців, які володіють інформацією, що має суттєве значення у ході розслідування даного кримінального провадження, також до проведення різноманітних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, залучались поняті, які в подальшому будуть допитані в якості свідків у судовому засідання та будуть залучені експерти, на яких у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного із примусовою ізоляцією підозрюваного від суспільства ОСОБА_5 , матиме протизаконний вплив шляхом залякування, шантаж, підкупу, надання неправомірної вигоди за вчинення дій на свою користь.
За таких обставин, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватись із такими особами та координувати їх дії, щодо приховування слідів вчиненого кримінального правопорушення. (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).
Також, п.4 ч.1 ст.177 КПК України, орган досудового розслідування не виключає можливості, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду, а також перебуваючи на волі зможе вчинити інший тяжкий злочин у іншому місці, оскільки матиме змогу вільно пересуватись.
Що ж стосується ризику вчините інше кримінальне правопорушення то в обґрунтування вказаного ризику органом досудового розслідування встановлено те, що дана особа, стаючи на злочинний шлях, буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, у разі необрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою так, як раніше вже притягувався за вчинення злочинів.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 , у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджатикримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням наведеного просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання.
Захисник ОСОБА_6 заперечив проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначив, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, що вказує на міцність його соціальних зв`язків. Являється інвалідом 3-ї групи він часто проходить лікування, є пенсіонером, за місцем свого проживання характеризується позитивно, просив у задоволені клопотання відмовити.
Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.
Вислухавши прокурора, позицію підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання встановлено, що відомості про вчинення злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, внесено до ЄРДР 09.09.2023 року.
10.09.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.1 ст.263 КК України.
Внесене клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України, його копія вручена підозрюваному в передбачені законом строки.
Клопотання мотивовано тим, що відповідно до вимог ч.5 ст.176, ст.184 ч.1 п.4 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ст.177 ч.1 п.1,2,3,4,5 КПК України.
Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Згідно ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії»).
Слідчий суддя виходить з того, що на даному етапі провадженні він не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, він не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого стороною обвинувачення.
Аналіз представлених доказів зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 р., у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.). Отже на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, враховує і положення, що передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо тільки в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, між тим ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер, та доводитися відповідними доказами. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться. Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Водночас слідчий суддя не погоджується з існуванням ризиків, про які вказує сторона обвинувачення, оскільки за рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» від 11.07.2006 р. тільки одне посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. У справі «Мамедова проти Росії» ( рішення від 01.06.2006 р.) Суд дійшов висновку, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Як слідує із клопотання, сторона обвинувачення просить врахувати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що він може переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, втім відомостей, що підтверджували означене, слідчому судді не надано. Отже клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є непропорційним меті, яка ставиться до їх застосування.
Долучені до клопотання докази містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння та частково підтверджують ризики, при цьому в своїй сукупності це не може свідчити про наявність підстав для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Отже слідчий суддя, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, не знайшов підстав для задоволення клопотання в цій частині.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки передбачені частиною п`ятою ст. 194 КПК України.
Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_5 , встановлено, що він має постійне місце проживання, є інвалідом 3-ї групи загального захворювання, одружений, має міцні соціальні зв`язки. Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, та з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, доцільним та обґрунтованим є на час досудового провадження, оскільки в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово із покладенням обов`язків, визначених ст.194 КПК України.
Керуючись ст.131, 132, 176, 179, 193, 194, 196 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці до 11.11.2023 року включно.
Заборонити ОСОБА_5 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора, та покласти на нього такі обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування будь-якими засобами з свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Зобов`язати Коростенський РУП ГУНП в Житомирській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 .
Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала в частині запобіжного заходу діє до 11.11.2023 року.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти в залі суду.
Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, слідчому, направити до Коростенського РУП ГУ НП України в Житомирській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1
Копія згідно з оригіналом