Справа № 930/2549/23
№1-кс/930/679/23

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2023 року

Слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю заступника начальника СВ ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

директора ТОВ "РОЕМ" ОСОБА_5

представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові клопотання заступника начальника СВ Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000342 від 13.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Немирівського районного суду звернувся заступник начальника СВ Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , із клопотанням, яке погоджене з прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000342 від 13.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, мотивуючи його тим, що 12.09.2023 до ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від інспектора СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_7 про те, що ним під час патрулювання в порядку ст. 35 ЗУ Про поліції в смт. Вороновиця Вінницького району, Вінницької області зупинено автомобіль марки ЗИЛ днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 який перевозив дрова твердих порід (липа), проте пункт розвантаження не відповідає умовам договору та рішенню Лука-Мелешківської сільської ради, оскільки дані дрова призначені Збройним силам України, малозабезпеченим сім`ям та сім`ям військовослужбовців.

Після чого проведено огляд місця події в тому числі вантажного автомобіля марки ЗИЛ днз НОМЕР_1 та дрова породи липа об`ємом 14 складометрів, а також документи на перевезення, а саме копію договору про надання послуг № 16 від 01.05.2023, копію рішення № 42 від 06.04.2023 Лука-Мелешківської сільської ради, товарно-транспортну накладну № 11/09 від 11.09.2023 згідно якої пункт розвантаження ФОП ОСОБА_9 в смт. Вороновиця та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , які в подальшому вилучено у якості речових доказів так як є підстави вважати, що деревина типу дрова липи об`ємом 14 складометрів перевозилась незаконно, що підпадає під диспозицію ч. 1 ст. 246 КК України, тобто незаконне перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення СВ ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 від 13.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Відповідно до обставин вчинення кримінального правопорушення, вантажний автомобіль марки «ЗИЛ» моделі ММЗ-554М з державним номерним знаком НОМЕР_1 1991 року випуску який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_10 , дрова породи липа об`ємом 14 складометрів, документи на перевезення, а саме копія договору про надання послуг № 16 від 01.05.2023, копія рішення № 42 від 06.04.2023 Лука-Мелешківської сільської ради, товарно-транспортна накладна № 11/09 від 11.09.2023 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , що вилучені в ході огляду місця події від 12.09.2023 відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Заступник начальника СВ ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 подане клопотання підтримують та просять його задовольнити.

Директор ТОВ "РОЕМ" ОСОБА_5 , який є замовником деревини, та його представник - адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майно, пояснили, що на вилучену деревину в них були усі дозвільні документи, незаконною порубкою вони не займалися, на підтвердження чого надали оригінал транспортної накладної №12/09 від 12.09.2023, а тому просять відмовити у задовленні клопотання про арешт майна у зв`язку із його необґрунтованістю та безпідставністю.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового провадження, розглянувши матеріали клопотання та додані до нього документи, вважає, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав для накладення арешту на речові докази, вказані в клопотанні слідчого, з метою збереження їх як речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети, що були об`єктом протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У клопотанні слідчий вказав, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду місця події, є збереження речових доказів, а саме запобігання їх приховуванню, знищенню, перетворенню, відчуженню. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, яке може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, тому обмеження права власності на це майно, на думку суду, є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, а відтак клопотання в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України,СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

А тому, не підлягає задоволенню клопотання в частині вимог щодо визначення місця його зберігання, оскільки визначення місця знаходження речового доказу є повноваженням слідчого (дізнавача), а не слідчого судді, окрім того, дане питання вирішено слідчим його ж постановою від 13.09.2023 про визнання предметів речовими доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 98, 107, 110, 131, 132, 167, 170-173, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на вантажний автомобіль марки «ЗИЛ» моделі ММЗ-554М з державним номерним знаком НОМЕР_1 1991 року випуску який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_10 , дрова породи липа об`ємом 14 складометрів, документи на перевезення, а саме копія договору про надання послуг № 16 від 01.05.2023, копія рішення № 42 від 06.04.2023 Лука-Мелешківської сільської ради, товарно-транспортна накладна № 11/09 від 11.09.2023 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів шляхом накладення заборони на їх використання та розпорядження.

Зберігання арештованого майна здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» та Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України,СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення слідчим (дізнавачем) відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів після її оголошення, а особами, які не були при її оголошенні протягом п`яти днів після отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1