Єдиний унікальний номер судової справи 462/4330/23
Номер провадження 1-кп/462/467/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника військової частини ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000225 від 29.03.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановлений органом досудового розслідування точно час та спосіб, але не пізніше 29.03.2022 року, у невстановленому органом досудового розслідування місці, отримав (придбав) психотропну речовину: амфетамін, обіг якої обмежений, яка була розфасована у п`яти прозорих поліетиленових зіп-пакетах, перемотаних ізоляційною стрічкою, загальною масою 3, 1716 грам; особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, обіг якої заборонено, яка була розфасована у дев`яти прозорих поліетиленових зіп-пакетах, перемотаних ізоляційною стрічкою, загальною масою 7, 4349 грами; особливо небезпечний наркотичних засіб - канабіс, обіг якого заборонено, який був розфасований у десяти прозорих поліетиленових зіп-пакетах, перемотаних ізоляційною стрічкою, загальною масою 17,06 грам; особливо небезпечну психотропну речовину 4-ММС, обіг якої заборонено, яка була розфасована у чотирнадцять прозорих поліетиленових зіп-пакетах, перемотаних ізоляційною стрічкою, загальною масою 11, 8527 грам; психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, яка була розфасована у дев`яти прозорих поліетиленових зіп-пакетах, перемотаних ізоляційною стрічкою, загальною масою 1, 1607 грам; особливо небезпечну психотропну речовину - МДМА (3, 4-метилендіоксиметамамфетамін), обіг якої заборонено, яка була розфасована у п`яти прозорих поліетиленових зіп-пакетах, перемотаних ізоляційною стрічкою, загальною масою 3,9804 грам. У подальшому реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 зберігав вище вказані пакети із наркотичним засобом та психотропними речовинами з метою подальшого збуту, за місцем свого тимчасового проживання, а саме, у квартирі АДРЕСА_2 , де був виявлений працівниками поліції. Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, ОСОБА_4 , у невстановлений органом досудового розслідування точно час та спосіб, але не пізніше 29.03.2022 року, у невстановленому органом досудового розслідування місці, отримав (придбав) психотропну речовину - амфетамін, обіг якої обмежений, яка була розфасована в один прозорий поліетиленовий зіп-пакет, перемотаний ізоляційною стрічкою, загальною масою 0,0812 грам, який останній зберігав за місцем свого тимчасового проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , у сумці своєї співмешканки ОСОБА_7 , без відома та згоди останньої, котра 29.03.2022 року була виявлена працівниками поліції з нею у під`їзді будинку АДРЕСА_4 .

Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні незаконного придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав суду пояснення, свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Судом було встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою, обмежившись лише допитом обвинуваченого.

Мотиви суду, оцінка та висновки.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин у великих розмірах.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимогам ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження, обвинуваченим не оспорюються.

Призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому у даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Отже при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , у зв`язку із чим командиром вказаної військової частини, підполковником ОСОБА_8 скеровувалася заява за № 2333 від 04.07.2023 року до Залізничного районного суду м. Львова про взяття обвинуваченого на поруки, яка подана до Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_6 - командиром взводу вогневої підтримки вказаної військової частини із змісту якої, у тому числі, вбачається, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем свого проживання та служби, окрім цього, суд враховує позитивну характеристику видану відносно обвинуваченого заступником командира батальйону з морально-психологічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_9 , також те, що обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та не перебуває на обліку у лікаря-психіатра (а.с. кримінального провадження 174, 175, Т. 1) та те, що останній визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Положеннями ч. 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

За вчинення діяння, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, настає відповідальність у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років, однак враховуючи наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням обставин події, особи обвинуваченого, його віку, умов життя та виховання, а також позицію сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, суд вважає за можливе при призначенні покарання застосувати стосовно обвинуваченого ст. 69 КК України та призначити йому основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті Особливої частини КК України.

Також суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому для виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень на підставі ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, виходячи з переконання, що припинення протиправної поведінки та недопущення кримінальних правопорушень з його боку у майбутньому можливе за ефективного контролю його поведінки.

Також, санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

У відповідності до ст. 77 КК України у разі звільнення від відбування основного покарання з випробуванням можуть бути призначені також додаткові покарання.

Однак оскільки згідно вказаної статті КК України при звільнення від відбування основного покарання з випробуванням не може бути застосована конфіскація майна, то такий вид додаткового покарання, передбачений санкцією ч. 2 ст. 307 КК України до обвинуваченого ОСОБА_4 не може бути застосовано.

Таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави у приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні становлять 14 004 грн. 16 коп., які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави, зокрема:

- 1 029 грн. 72 коп. витрат на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/114-22/4161-НЗПРАП від 30.03.2022 року (а.с кримінального провадження 95, Т. 1);

- 2 574 грн. 30 коп. витрат на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/114-22/4197-НЗПРАП від 20.04.2022 року (а.с кримінального провадження 102, Т. 1);

- 1 716 грн. 20 коп. витрат на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/114-22/4196-НЗПРАП від 19.04.2022 року (а.с кримінального провадження 111, Т. 1);

- 1 716 грн. 20 коп. витрат на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/114-22/4195-НЗПРАП від 16.05.2022 року (а.с кримінального провадження 119, Т. 1);

- 2 574 грн. 30 коп. витрат на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/114-22/4194-НЗПРАП від 30.05.2022 року (а.с кримінального провадження 127, Т. 1);

- 1 372 грн. 96 коп. витрат на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/114-22/5171-НЗПРАП від 09.05.2022 року (а.с кримінального провадження 195, Т. 1);

- 3 020 грн. 48 коп. витрат на проведення комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/114-22/6514-КТ від 06.04.2023 року (а.с кримінального провадження 240, Т. 1).

Також, враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/1375/23 від 01.04.2022 року (а.с кримінального провадження 44-45, Т. 1) було накладено арешт на речові докази, а згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому накладений арешт слід скасувати, а вказане майно повернути законним власникам.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/1375/22 від 31.03.2022 року (а.с кримінального провадження 187-188, Т. 1) та змінений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/1375/22 від 24.05.2023 року запобіжний захід у вигляді застави, застосований ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 31.03.2022 року, на запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном на 60 (шістдесят) днів з дня затримання, а саме з 17.50 год. 23.05.2023 року по 22.07.2023 року включно із зверненням в дохід держави застави у сумі 103 560 грн. 00 коп., визначену ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 31.032022 року, внесену 13.04.2022 року заставодавцем ОСОБА_10 за ОСОБА_4 із зарахуванням застави до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. кримінального провадження 109-110, Т. 2) - скасувати.

Враховуючи вимоги ст. 337 КПК України згідно якої, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання, звільнення від відбування покарання, засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання, з огляду на застосування щодо обвинуваченого звільнення від покарання з випробування, ОСОБА_4 слід негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Так, ОСОБА_4 слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме: з дня затримання - 29.03.2022 року (з моменту фактичного затримання) (а.с. кримінального провадження 134, Т. 1) до 13.04.2022 року (момент внесення застави) (а.с. кримінального провадження 189, Т. 1), та з 23.05.2023 року (з моменту затримання) (а.с. кримінального провадження 95-98, Т. 2) по 13.07.2023 року (дата ухвалення вироку суду).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді - позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі - 29.03.2022 року до 13.04.2022 року та з 23.05.2023 року по 13.07.2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_4 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира Військової частини НОМЕР_1 , у разі зміни місця служби - командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

У разі звільнення з військової служби зобов`язати ОСОБА_4 згідно ч. 1 ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст. 165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/1375/23 від 01.04.2022 року (а.с кримінального провадження 44-45, Т. 1), а саме: розламаний корпус із дисплеєм мобільного телефону марки «SAMSUNG» IMEI 1: НОМЕР_2 та IMEI 2: НОМЕР_3 , задня кришка від мобільного телефону в розламаному вигляді, батарея до телефону, сім-картка мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_4 , сім-картка мобільного оператора «МТС» на якій наявний надпис «НОМЕР_5» «НОМЕР_6» «НОМЕР_7» - та повернути вказане майно законному власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі - 14 004 (чотирнадцять тисяч чотири) грн. 16 коп. за проведення експертиз.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- дев`ять згортків ізоляційної стрічки білого кольору всередині яких знаходяться полімерні пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору, поміщені у спецпакет «Національна поліція України Головне» KIV1129780, десять згортків ізоляційної стрічки жовтого кольору всередині яких знаходяться полімерні пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору, поміщені у спецпакет «Національна поліція України Головне» KIV1129778, чотирнадцять згортків ізоляційної стрічки зеленого кольору всередині яких знаходяться полімерні пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору, поміщені у спецпакет «Національна поліція України Головне» KIV1129779, дев`ятнадцять згортків ізоляційної стрічки синього кольору всередині яких знаходяться полімерні пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору, поміщені у спецпакет «Національна поліція України Головне» KIV1129781, п`ять згортків ізоляційної стрічки червоного кольору всередині яких знаходяться полімерні пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору, поміщені у спецпакет «Національна поліція України Головне» KIV1129772 (а.с. матеріалів кримінального провадження 41, Т. 1) - знищити;

- розламаний корпус із дисплеєм мобільного телефону марки «SAMSUNG» IMEI 1: НОМЕР_2 та IMEI 2: НОМЕР_3 , задня кришка від мобільного телефону в розламаному вигляді, батарея до телефону, сім-картка мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_4 , сім-картка мобільного оператора «МТС» на якій наявний надпис «НОМЕР_5» «НОМЕР_6» «НОМЕР_7» (а.с. матеріалів кримінального провадження 89, Т. 1) - повернути законним власникам;

- пенал матерчастий чорного кольору із червоними вставками та надписами білого кольору (а.с. матеріалів кримінального провадження 150, Т. 1) - повернути законному власнику;

- психотропна речовина - амфетамін, масою 3, 1716 грам, яка упакована у спецпакет ЕС МВС Україна 2910501 (разом із п`ятьма полімерними пакетами); психотропна речовина - PVP, масою 7, 4395 грами та наркотичних засіб - канабіс, масою 17, 06 грам, які упаковані у спецпакет ЕС МВС Україна 2910535; психотропна речовина 4-ММС, масою 11, 8527 грам, яка упакована у спецпакет ЕС МВС Україна 2910536 (а.с. матеріалів кримінального провадження 229-230, Т. 1) - знищити;

- психотропна речовина - метамфетамін, масою 0, 0812 грам, яка упакована у спецпакет ЕС МВС Україна 2910554; психотропна речовина - метамфетамін, масою 1, 1607 грам, яка упакована у спецпакет ЕС МВС Україна 2910735 (а.с. матеріалів кримінального провадження 232, Т. 1) - знищити;

- психотропна речовина - МДМА (3, 4-метилендіоксиметамамфетамін), масою 3, 9804 грам, яка упакована у спецпакет НПУ KIV1129778 (а.с. матеріалів кримінального провадження 30, Т. 2) - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок суду виготовлений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 13.07.2023 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1