Справа № 204/5/23
Провадження № 1-кп/204/4/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні обвинувального акту, по кримінальному провадженню № 0001101 від 10.11.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народилась у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, старшого стрільця 2 відділення взводу охорони роти забезпечення боєприпасами батальйону, матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , солдата, одруженого. Який має на утриманні неповнолітню дитину 2010 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді старшого стрільця 2 відділення взводу охорони роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, близько о 11 год. 00 хв. 25.10.2022 перебуваючи у місці розташування батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , що знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , отримавши законний усний наказ прямого начальника - заступника командира батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 - вибути у підпорядкування командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 для виконання бойових завдань за призначенням в районі АДРЕСА_3 з метою стійкого утримання визначених районів оборони, на підставі бойового розпорядження начальника штабу першого заступника військової командира НОМЕР_1 №1022/ОКП/дск від 24 жовтня 2022 року, відкрито відмовився виконати зазначений усний наказ начальника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, в умовах воєнного стану.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

В ході судового засідання сторонами надано суду письмову угоду про визнання винуватості від 30 червня 2023 року, яка була укладена між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , що містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч.4 ст.402 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_5 під час судового провадження беззастережно визнає свою винуватість в інкримінованому йому діянні та зобов`язується співпрацювати зі стороною обвинувачення у кримінальному провадженні №0001101 від 10.11.2022, давати правдиві, достовірні та повні показання щодо його причетності до злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, у тому числі і під час судового розгляду у разі розгляду судом кримінальних проваджень стосовно останнього.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.4 ст. 402 КК України, з застосуванням ст.ст.58,69 КК України, тобто більш м`якого покарання, не зазначеного в санції ч.4 ст.402 КК України, а саме покарання у виді службового обмеження на строк 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення ОСОБА_5 в доход держави 20 % (двадцяти) відсотків.

Сторони погоджуються на призначення такого покарання, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Розглянувши в судовому судовому засіданні угоду між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення сторін про затвердження угоди, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості ОСОБА_5 може бути затверджена та обвинуваченій призначене узгоджене покарання.

Відповідно до положень п. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена у провадженні щодо кримінальних правопорушень, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_5 у проведенні кримінального провадження щодо неї, характер і тяжкість обвинувачення.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого та міркувань прокурора, в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання обвинуваченим винуватості у його скоєнні.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим, за участю захисників, про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання за вчинені кримінального правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15.11.2022 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням на гауптвахті.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 110,124, 314, 369, 371-374, 468-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , від 30 червня 2023 року.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ст.ст. 58, 69 КК України у вигляді службового обмеження на строк 2 (два) роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення ОСОБА_5 в доход держави 20 % (двадцяти) відсотків.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопрушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

Згідно ч.6 ст. 376 КПК України, копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, обвинуваченим, його захисником, з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п.2 ч.4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1