Провадження №1-кп/523/829/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

06.09.2023 м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого - судді ОСОБА_1 за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_11 , представника потерпілої ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180 від 27.08.2021, за обвинуваченням:

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Конопляне Іванівського району Одеської області, одруженого, маючого на утриманні 1 малолітню дитину, не працюючого, маючого вищою освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.128 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

26.08.2021 приблизно о 13:00 год., ОСОБА_9 знаходячись поблизу входу до приміщення швейного цеху, розташованого в м. Одесі по пр-ту Добровольського, 110-Б, на ґрунті тривалих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_11 , яка в цей час перебувала впритул до вхідних дверей вказаного приміщення, з мотивів особистої неприязності проявив злочинну недбалість у формі злочинної необережності, тобто не передбачаючи можливості настання шкоди для потерпілої у вигляді тривалого розладу її здоров`я, хоча міг та повинен був передбачити, в ході обопільного конфлікту, з метою залякування потерпілої ОСОБА_11 вдарив взутою у взуття лівою ногою у вхідні двері вказаного приміщення і при русі ногою в зворотному напрямку цією ж ногою зачепив область спини потерпілої зліва, тим самим заподіявши ОСОБА_11 тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому IV лівого ребра без зміщення кісткових уламків, що спричинило тривалий розлад її здоров`я строком понад 21 день, і за цим критерієм, відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається ОСОБА_9 .

Суд вважає, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим слід кваліфікувати за ст.128 КК України «необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження».

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

-покази потерпілої ОСОБА_11 , яка показала, що в АДРЕСА_2 , знаходиться чотири швейних цехи серед якиї і її цех. В листопаді 2020 року вона звернулася за допомогою до адвокатського агентства для того, щоб подати позов про заборону ОСОБА_9 вчиняти певні дії які були зумовлені конфліктом між нею та обвинуваченим з приводу роботи цеху в будинку де останній мешкає. Вказане викликало між ними неприязні стосунки.

26.08.2021 приблизно о 13.00 годині вона знаходилась на робочому місці в цеху за адресою: АДРЕСА_2. Її чоловік тим часом пішов на базар, і в цей момент через камери вона побачила, що на стоянку під`їхала машина ОСОБА_9 з якої вийшли сам ОСОБА_9 , та його дружина ОСОБА_14 яка підійшла до клумби з трояндами. ОСОБА_9 , щось робив в телефоні, стоячи поруч з автомобілем. Вона дивилась на ОСОБА_9 , адже переживала, що коли її чоловік буде йти до цеху, може статися конфлікт. Через деякий час в цех зайшов її чоловік, і в цей час вона побачила, як ОСОБА_9 підійшов до вікна цеху, та став знімати її працівників. Вона вийшла, та зробила зауваження ОСОБА_9 з цього приводу, на що останній став виражатися в її адресу нецензурною лайкою. Вийшов її чоловік, і став словесно сперечатися зі ОСОБА_15 . Вона почала штовхати свого чоловіка в двері цеху, заштовхала його туди, та зачинила двері, які стала притримувати руками стоячи спиною до дверей. В цей момент ОСОБА_9 , підійшов спереду, та лівою ногою наніс удар в область ребер зліва, адже вона трохи ухилилася саме в ліву сторону. Ірина забрала ОСОБА_9 , та вони пішли в парадну. Її чоловік викликав 102, але довелося самим їхати у відділок. Все це зафіксовано на камерах відеоспостереження. Від удару відчула гостру біль. Після інциденту зверталася в травмпункт де робила знімок рентгену. На СМЕ надавала знімки та висновок лікаря рентгенолога. Удар був в двері, а потім нога зачепила спину.

-витяг з ЄРДР №0001180 від 27.08.2021 відповідно до якого в реєстр внесено інформацію про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України;

-рапорт про отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 27.08.2021 від ОСОБА_11 ;

- рапорт від 27.08.21 про звернення на лінію 102 ОСОБА_16 про нанесення його дружині громадянином ОСОБА_15 тілесного ушкодження;

-протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від потерпілої ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2., датована 26.08.2021 р., відповідно до якого потерпіла просить притягти до відповідальності ОСОБА_17 , який 26.08.21 приблизно об 12.50 годині завдав їй тілесні ушкодження вдаривши ногою у двері зачепивши при цьому її;

- висновок судово медичної експертизи №1629 від 30.09.2021 відповідно до якого у громадянки ОСОБА_11 виявлено наступне тілесне ушкодження: закритий перелом IV лівого ребра без зміщення кісткових уламків. Дане ушкодження утворилося від ударної дії тупого твердого предмета, індивідуальні особливості якого в ушкоджені не відобразились. Враховуючі дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження могли бути спричинені 26.08.2021 р. Дане ушкодження, не було небезпечним для життя, спричиняє тривалий роз-лад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 «Прави-ла судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МО3 України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості. У зв`язку з ненаданням експерту медичної документації (медичної карти амбулаторного хворого з місця лікування), оцінити наявність, характер, клінічний перебіг ушкодження лівого плечового суглобу, встановити тривалість розладу здоров`я та відповідно встановити ступінь тяжкості у відповідності до п.4.13.1 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МО3 України від 17.01.1995 р., не представляється можливим. Питання, що стосуються обставин, при яких могло утворитися дане ушкодження, вирішуються слідством самостійно з урахуванням усіх даних розслідування та цієї експертизи. Вирішення питання про можливість утворення ушкодження в умовах падіння з положення стоячи на площині потребує встановлення конкретних умов та обстановки. До надання експерту медичної карти амбулаторного хворого з місця лікування, судити про точну кількість ушкоджень, а також про кількість травмуючих дій, не представляється можливим. Дані ушкодження нехарактерні для самоспричинення.

-витяг з ЄРДР №0001180 від 27.08.2021 відповідно до якого правова кваліфікація змінена з ч.1 ст.125 на ч.1 ст.122 КК України;

-заява потерпілої ОСОБА_11 про долучення до матеріалів справи ДВД диску с записом події кримінального правопорушення, який постановою дізнавача долучений до справи в якості речового доказу;

-протокол огляду відео зображеного на ДВД диску наданого потерпілою від 27.06.2022 відповідно до якого при огляді відео встановлено, що у період часу запису з 00:02:15 год. по 00:02:17 ОСОБА_18 підходить до потерпілої ОСОБА_11 , та наносить один удар своєю лівою ногою у бік потерпілої ОСОБА_11 . При уповільненому перегляді вбачається, що при нанесенні удару він прийшовся у двері, а вже при русі ноги назад у позицію до удару, потерпіла яка стоїть правим боком до дверей отримує удар ногою, від чого здригається і починає проявляти емоції пов`язані з болем. Після цього ОСОБА_15 йде з місця події;

-ДВД диск з фіксацією події кримінального правопорушення при перегляді якого встановлено описані у попередньому пункті обставини;

-протокол слідчого експерименту від 06.07.2022 з додатком у вигляді ДВД диску, проведеного з потерпілою ОСОБА_11 яка на місця показала, як саме їй спричинялося тілесне ушкодження. Крім того , пояснила, що удар прийшовся у правий бік після чого вона відчула біль. Разом з тим, на диску вказаної слідчої дії відображено, що потерпіла не казала про удар в праву частину спини, а зазначила, що удар прийшовся (мовою оригіналу: От лопаток по пояснице ниже) тож частина протоколу про завдання удару в праву частину спини судом до уваги не приймається, адже вказана інформація вписана в протокол без будь яких об`єктивних даних;

-протокол огляду місця події від 15.08.2022 з додатком у вигляді ДВД диску, відповідно до якого було оглянуто ділянку місцевості розташовану за адресою: АДРЕСА_2. Ділянка розмірами 1,5 на 1,5 метри прохід до якої здійснюється за допомогою сходинок. Також оглянуто вхідні металеві двері сірого кольору, з розташуванням ручки справа. Двері відкриваються від себе при вході з вулиці;

-покази свідка ОСОБА_19 , яка показала, що працює у потерпілої. Між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 часто відбуваються конфлікти. Дату та час не пам`ятає, але приблизно 1,5 роки тому, ОСОБА_9 почав знімати на телефон через вікно цех де вона та інші працівники працюють. Цех розташований в м. Одесі в Суворовському районі, на вул. Г.Бочарова або пр.Добровольського, поруч з ринком «Північний». На вулиці були крики та скандал. На вулиці є камери, і через монітор вона бачила, як в сторону ОСОБА_20 був розмах чи удар ноги з боку ОСОБА_15 . Куди був нанесений удар не бачила. Після того, як ОСОБА_20 зайшла у цех вона плакала, але не скаржилася. Чи залишилася вона на роботі, чи кудись поїхала не пам`ятає. Пізніше ОСОБА_20 казала, що у неї щось поломане, але при яких обставинах не казала. При вказаних подіях з нею була колега ОСОБА_21 , чоловік ОСОБА_22 і більш нікого не було. Чула один удар в двері, але їх з місця де розташований монітор не видно. Після демонстрації відео яке мається в матеріалах справи: підтвердила , що бачила те саме відео. Після того бачила на дверях відбиток підошви;

-покази свідка ОСОБА_21 , яка показала, що працює у ФОП ОСОБА_11 швачкою. Цех розташований за адресою: АДРЕСА_2 , 232 офіс. ОСОБА_9 неодноразово стукав у двері цеху та погрожував розібратися. Наприкінці серпня 2020 року, вона працювала на своєму робочому місці. Подивившись у вікно побачила , як ОСОБА_9 знімає приміщення цеху на телефон. Про це вона повідомила ОСОБА_11 і та вийшла на вулицю. Потім через монітор вона бачила, як ОСОБА_15 підійшов до ОСОБА_20 яка стояла біля двері при вході в цех. ОСОБА_15 вдарив ногою в сторону ОСОБА_20 . На камері не видно куди саме було завдано удар. Коли ОСОБА_20 зайшла вона трималася лівою рукою за праву частину тулубу. Потім ОСОБА_20 з чоловіком поїхали, як вона вважає, у лікарню. На дверях був відбиток підошви ноги. Коли все відбувалося чула удар ногою у двері;

-покази свідка ОСОБА_16 , який показав, що він є чоловіком ОСОБА_11 . Жінка є ФОП, та має цех з пошиву одягу, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Між ОСОБА_9 та ОСОБА_22 склалися неприязні стосунки, через те, що ОСОБА_9 заважає цех. В серпні 2021 приблизно в обід, він повертався з обіду, і в цей же час до цеху під`їхав автомобіль з якого вийшли ОСОБА_15 зі своєю дружино. Коли зайшов у цех, через деякий час почув, що ОСОБА_15 на вулиці свариться з ОСОБА_20 . Він вийшов на вулицю, та почав словесно сваритися зі ОСОБА_15 . ОСОБА_20 попросила зайти його у приміщення, та після того, як він зайшов, закрила двері. Майже відразу, коли став відходити від вхідної двері, почув удар в двері. Коли пізніше зайшла дружина вона скаржилася, що болить спина. Вони поїхали у лікарню. В приміщенні в той час були працівники: ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . Потім на дверях бачив відбиток підошви. Жінка казала, що удар прийшовся і по двері і по ній.

Крім того, були досліджені документи , які характеризують обвинуваченого: копія паспорту ОСОБА_9 , вимога з УИТ згідно якої ОСОБА_9 раніше не судимий, згідно медичних довідок ОСОБА_9 на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відповідно до висновку органу пробації від 15.12.2022 ризик вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення повторно «Середній», ризик небезпеки для суспільства - «середній», відповідно до характеристики з місця проживання від 17.06.2022 ОСОБА_9 характеризується посередньо.

Також , був допитаний ОСОБА_9 , який показав, що 26.08.2021 року приблизно в обід він з дружиною приїхав додому, і побачив, що в цеху потерпілої з`явилися нові станки, які він побачив через вікно. Він вирішив це зафіксувати та зняти це на камеру. Через вікно почав знімати, і приблизно через хвилину вийшла ОСОБА_22 та її чоловік ОСОБА_25 та стали пред`являти претензії за зйомку. ОСОБА_25 почав погрожувати охороною, і на цьому ґрунті почався конфлікт. ОСОБА_20 сказала ОСОБА_26 зайти в цех, що той і зробив. Потім почалася розмова з ОСОБА_20 . ОСОБА_25 стояв за дверима і саме через це обвинувачений наніс удар ногою в двері цеху, при цьому ОСОБА_20 стояла перед ним. Потерпілу бити не хотів, і коли забирав ногу, він ОСОБА_20 не зачепив. Звідкіля тілесне ушкодження у ОСОБА_20 , сказати не може. З приводу незаконної роботи цеху не звертався з позовом до суду, так як звертався до податкової.

З урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що всі досліджені докази належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку, встановленому Кримінально процесуальним кодексом України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, підтверджують надані обвинуваченим показання та дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень наведених у вироку, є доведеною у повному обсязі.

Щодо позиції сторони захисту, то покази обвинуваченого суд сприймає як намагання уникнути кримінальної відповідальності, адже вони повність спростовані дослідженими у суді доказами, як і твердження захисника про не встановлення механізму тілесних ушкоджень, адже згідно висновку судово медичної експертизи №1629 від 30.09.2021 тілесне ушкодження утворилося від ударної дії тупого твердого предмета, індивідуальні особливості якого в ушкоджені не відобразились. Крім того, позиція захисту з приводу утворення тілесного ушкодження від того, що саме свідок ОСОБА_16 смикнув потерпілу за руку, що зафіксовано на 2 хв.39 сек. ДВД диску с записом інциденту, судом не береться до уваги, адже вказане не зафіксоване на відео, і коли ОСОБА_22 здійснювала рух вперед на вказаному відрізку відео вона стояла обличчям до дверей, що виключає утворення тілесного ушкодження на спині.

Інші доводи сторони захисту не заслуговують на увагу і не можуть вплинути на вирок суду.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому

4.1 Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 згідно зі ст. 66 Кримінального кодексу України судом не встановлено.

4.2 Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України з урахуванням приписів ст.337 КПК України в межах обвинувачення висунутого прокурором судом визнається вчинення злочину відносно особи з інвалідністю адже відповідно до посвідчення НОМЕР_1 ОСОБА_11 є інвалідом 3-ї групи (а.п.92).

5. Мотиви зміни обвинувачення

Обвинувальний акт спрямовувався до суду за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.122 КК України. 07.08.23 обвинувачення було змінено на 128 КК України, але потерпіла скористалася своїм правом, та продовжила підтримувати обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України, яке в ході розгляду справи було спростоване, а дослідженими доказами не було встановлено прямого умислу на спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень, адже згідно досліджених доказів, зокрема відео події кримінального правопорушення вбачається, що умисний удар ногою ОСОБА_9 прямував саме у двері майстерні, і вже коли нога інстинктивно поверталася в звичайне положення він зачепив спину потерпілої від чого і утворилося тілесне ушкодження середньої тяжкості. Таким чином, дії ОСОБА_27 підлягали перекваліфікації з чим погодився прокурор та змінив його на ст.128 КК України, з чим погоджується і суд та відповідно перекваліфіковує дії обвинуваченого на ст. 128 КК України, що відповідає приписам ст.337 КПК України так як поліпшує становище обвинуваченого.

6. Мотиви призначення покарання.

Суд, при обранні заходу примусу від імені Держави обвинуваченому ОСОБА_9 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог КК України, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 , вину не визнав, вчинив нетяжкий злочин, раніше не судимий, одружений, має на утриманні 1-у малолітню дитину ОСОБА_28 2016 р.н., характеризується посередньо, згідно висновку органу пробації ризик вчинення ним нового кримінального правопорушення є середнім. Крім того, при призначенні покарання приймаються до уваги інтереси потерпілої, якій шкода не відшкодована, яка наполягала на реальному покаранні з ізоляцією ОСОБА_9 від суспільства. Таким чином, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, в межах встановлених санкціями ст. 128 Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, що перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі.

7.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частини третя та четверта статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Потерпілою та її представником, відповідними квитанціями на суму 8227,52 грн. доведено розмір шкоди, які Позивач витратила на лікування від ушкоджень здоров`я які були отримані потерпілою від дій обвинуваченого, тому вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.

При цьому неправомірні дії відносно потерпілої, останній, завдано моральної шкоди яка полягає у душевних стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з фізичною болю та стражданнями, яких ОСОБА_11 зазнала через ушкодженням здоров`я, яка на переконання суду, становить 40 000,00 грн. Таким чином, вказана сума має бути стягнута з обвинуваченого на користь Позивача.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

8.1 Рішення щодо речових доказів, прийняти на підставі ст. 100 КПК України.

8.2 З урахуванням того, що наразі відсутні ризики передбачені ст.177 КПК України суд вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_9 обирати не потрібно, адже останній сумлінно виконував покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.

Керуючись ст. ст. 100,128,129,120,124,126,367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту приведення цього вироку до виконання та з часу поміщення цієї особи до виправного центру Міністерства юстиції України.

В силу ст.56 КВК України, виконання вироку в частині поміщення ОСОБА_9 до виправного центру Міністерства юстиції України, після набрання вироком законної сили, - покласти на Суворовський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Після набрання вироком законної сили речові докази СД диски зберігати в матеріалах справи.

Запобіжний захід ОСОБА_27 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду у розмірі 8227,52 грн., та моральну шкоду у розмірі 40 000, 00 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який тримається під вартою у той же строк з моменту вручення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя : ОСОБА_1