Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.2 ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0002604 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 15 лютого 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Хорошів Житомирської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст.89 КК України,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вироку суду змінити в частині покарання, призначивши йому за ч.2 ст.309 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строк 1 рік з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КПК України. Вважає вирок занадто суворим, оскільки він визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому.

Вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 15 лютого 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року шести місяців не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, в період іспитового строку покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1201,34 грн.

За обставин встановлених судом та викладених у вироку, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи вдома, за допомогою мобільного телефону, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, у безкоштовному кросплатформеному месенджері «Telegram» 04.11.2021 року в другій половині дня звернувся до телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де знайшов оголошення про продаж через «закладки» на території міста Житомира особливо небезпечних психотропних речовин PVP. В подальшому, ОСОБА_8 замовив через даний телеграм канал вищезазначену особливо небезпечну психотропну речовину PVP, здійснив оплату у розмірі 1200 гривень на гаманець «Ізіпей», номер якого встановити не вдалося можливим, та отримав від телеграм бота координати про місце знаходження вищевказаної психотропної речовини, а саме «закладки».

З метою подальшого знаходження «закладки» з вищезазначеною особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, ОСОБА_8 попрямував по координатам, які отримав від телеграм бота вищевказаного телеграм каналу, а саме до пішохідного підвісного моста через р. Тетерів, що поблизу Шодуарівського парку в м. Житомирі, під яким у верхньому шарі ґрунту була розміщена «закладка», яку ОСОБА_8 , знайшовши, поклав до внутрішньої лівої кишені куртки та в подальшому переносив невстановленими вулицями м. Житомира.

В подальшому, 05.11.2021 року близько 12 год 17 хв, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою в м. Житомирі, вул. Князів Острозьких, 2, був затриманий працівниками поліції Житомирського РУП та надалі у лівій внутрішній кишені куртки ОСОБА_8 було виявлено та вилучено прозорий зіп пакет із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, масою 3,36377г, яку останній зберігав без мети збуту.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду. На електрону адресу апеляційного суду надіслав заяву, в який просив відкласти апеляційний розгляд, оскільки він звернувся до КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради з питання оформлення проходження лікування в закладі. При цьому жодного підтверджуючого документу свого звернення не долучив.

Враховуючи, що не стоїть питання про погіршення становища обвинуваченого, участь його в апеляційному розгляді не є обов`язковою, його інтереси представляє захисник, призначений апеляційним судом за його клопотанням, те, що провадження перебуває в апеляційному суді з березня 2023 року та обвинувачений ОСОБА_8 свідомо ухиляється від явки до суду, на неодноразові повідомлення не з`являється, на телефоні дзвінки не відповідає, судові повістки не отримує, повідомлявся через процесуального прокурора шляхом вручення судової повістки під розписку та його неодноразові клопотання про відкладення апеляційного розгляду, колегія суддів, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, вважає можливим проводити апеляційний розгляд у відсутності обвинуваченого, який на думку апеляційного суду зловживає своїми правами.

Заслухавши доповідача, доводи захисника в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У вироку суду зазначено, що на підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом першої інстанції було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким із учасників процесу не оспорювалися. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції не було, йому роз`яснено, що у даному випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 309 КК України кваліфіковані правильно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України. Так, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Також судом враховано особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який офіційно не працює, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, висновок органу пробації про середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства.

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону, який передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, проте із встановленням іспитового строку, та вважав, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень.

З наведеними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Посилання апелянта на те, що вирок суду занадто суворий, є необгрунтованим, оскільки покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено в межах, наближених до мінімального розміру зазначеного виду покарання, а сам вид покарання обвинувачений не оспорює.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Отже колегія суддів дійшла висновку, що призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не можна вважати явно несправедливим через суворість.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 15 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: