Справа № 185/1564/22
Провадження № 1-кс/185/1532/23
17 липня 2023 року м.Павлоград
- 1/2 частку спільної часткової власності квартири, об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв.м) 47.3, житлова площа 34.2, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .
- 1/2 частку спільної часткової власності квартири, об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв.м) 52.6, житлова площа 27.7, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 .
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 19 січня 2022 року до Павлоградської окружної прокуратури надійшли матеріали з Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідно до яких проведеною перевіркою дотримання вимог чинного законодавства в діяльності Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області виявлено факти привласнення та розтрати коштів посадовими особами Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області під час виконання своїх службових обов`язків.
У ході досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , обіймаючи посаду державного виконавця Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на привласнення грошових коштів з використанням свого службового становища за попередньою змовою, з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не є сторонами виконавчого провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою привласнення грошових коштів з депозитного та авансового рахунків Павлоградського відділу ДВС, шляхом надання завідомо неправдивих документів - розпоряджень, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та на підставі яких формуються платіжні доручення, які в свою чергу дають можливість на отримання та розпорядження грошовими коштами, використовуючи своє службове становище, будучи обізнаним про те, що реквізити сторін виконавчого провадження - стягувача, зазначені завідомо неправдиво, надав на виконання відповідні розпорядження, на підставі яких були сформовані платіжні доручення, в супереч дотримання вимог законодавства при перерахуванні коштів що в подальшому призвело до безпідставного перерахування коштів з депозитного та авансового рахунків Павлоградського відділу ДВС, на користь осіб які не є стягувачами по виконавчих провадженням, тобто своїми діями створив підстави для безпідставного перерахування з депозитного та авансового рахунків Павлоградського відділу державної виконавчої у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), № № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , на банківський рахунок НОМЕР_3 відкритий на ім`я ОСОБА_6 та на банківський рахунок НОМЕР_4 , який відкритий на ім`я ОСОБА_7 , здійснив привласнення чужих коштів на загальну суму 432 088, 63 грн (чотириста тридцять дві тисячі вісімдесят вісім гривень шістдесят три копійки), що включає в себе бюджетні кошти недоотримані в державний бюджет України, а саме в якості несплати по вищевказаним виконавчим провадженням, обов`язкового платежу- виконавчого збору відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».
29 червня 2023 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, а саме заволодіння майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) зареєстроване наступне нерухоме майно:
- 1/2 частка спільної часткової власності квартири, об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв.м) 47.3, житлова площа 34.2, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .
- 1/2 частка спільної часткової власності квартири, об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв.м) 52.6, житлова площа 27.7, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 .
ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 191 КК України, за яке передбачено обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, оскільки ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яким спричинена майнова шкода Павлоградському відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) на суму 432 088, 63 гривень.
У судовому засіданні слідчий підтримала клопотання, просила його задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглянуте без повідомлення та участі підозрюваного ОСОБА_5 .
Вислухавши думку слідчого, розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.
29 червня 2023 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, а саме заволодіння майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, тобто з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) зареєстроване наступне нерухоме майно:
- 1/2 спільної часткової власності квартири, об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв.м) 47.3, житлова площа 34.2, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .
- 1/2 спільної часткової власності квартири, об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв.м) 52.6, житлова площа 27.7, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 .
Отже слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) для запобігання можливості його відчуження чи передання на користь третіх осіб з метою приховування.
Слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно ОСОБА_5 , а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження на майно підозрюваного у кримінальному провадженні, громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- 1/2 частку спільної часткової власності квартири, об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв.м) 47.3, житлова площа 34.2, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .
- 1/2 частку спільної часткової власності квартири, об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв.м) 52.6, житлова площа 27.7, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1