Провадження № 1-кс/522/5175/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та на постанову прокурора про відмову у клопотанні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із скаргою в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність прокурора Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та на постанову прокурора про відмову у клопотанні.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Згідно із Узагальненням "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки:

1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію;

2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк;

3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Положення ст. 214 КПК України, якими на слідчого та прокурора покладено обов`язок вносити до ЄРДР відомості про вчинені злочини після отримання відповідної заяви, є безальтернативними, водночас, зважаючи на загальні засади кримінального провадження, такі положення повинні кореспондуватися і з вимогами (гарантіями) викладеними у інших законодавчих актах, та у першу чергу - в Конституції України.

Так, під час виконання своїх обов`язків, з моменту складення присяги, Президент України користується т.з. гарантією недоторканності. Як зазначено у висновку Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України про надання висновку щодо відповідності Конституції України Римського Статуту Міжнародного кримінального суду (справа про Римський Статут) від 11 липня 2001 року № 3-в/2001 - недоторканність певної категорії посадових осіб це не їх привілей; вона пов`язана з виконанням ними важливих державних функцій, а тому відповідно до Конституції України і міжнародно-правових зобов`язань України не може розглядатися як гарантія їх безкарності. Недоторканність народних депутатів України, Президента України, суддів передбачає лише спеціальні умови притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Таким чином, право недоторканності Президента України треба розуміти як органічну складову його конституційного статусу, що має на меті забезпечення умов для реалізації покладених на нього повноважень. Корегування змісту цього права неможливе без внесення відповідних змін до Конституції України.

Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають грунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Як регламентовано Конституцією України, слідчий чи прокурор не мають повноважень розпочинати досудове розслідування щодо Президента України, а такі повноваження мають тільки спеціальні тимчасові слідчі комісії, до складу якої включаються спеціальний прокурор і спеціальні слідчі.

Зважаючи на вище викладене слідчий суддя дійшов переконання про відсутність однієї із обов`язкових елементів, які і складають бездіяльність, яка може бути оскаржена до слідчого судді, а саме відсутність обов`язку розпочинати досудове розслідування щодо Президента України у поза встановлений законом та Конституцією України спосіб.

Так, для прийняття рішення про можливість оскарження до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України рішення дії чи бездіяльності, має бути дотримано такі важливі передумови: особа має відповідний процесуальний статус для оскарження; оскаржує рішення дії чи бездіяльність виключно дізнавача, слідчого чи прокурора у конкретному кримінальному провадженні; особа оскаржує рішення, дію чи бездіяльність, яка прямо передбачена в ч. 1 ст. 303 КПК України.

Із матеріалів скарги вбачається, що оскаржується постанова прокурора про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000175 від 27.10.2021 та невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вчинене Президентом України ОСОБА_5 .

Оскарження таких дій чи бездіяльності не входить до переліку визначеного законом.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність дізнавача, слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-33, 214-216, 218, 303, 304, 307, 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та на постанову прокурора про відмову у клопотанні.

Копію ухвали разом зі скаргою та усіма додатками невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_6