ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадженняза № 0000434від 25.04.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Придніпровськ Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, раніше судимого, останній раз 12.05.2023 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік; 18.05.2023 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком два роки, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» - Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. У складі поліції функціонує, зокрема, патрульна поліція (п.2 ч. 3 ст. 13 Закону).

Поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень (п. 1, 2, 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону).

Наказом № 294 о/с від 05.04.2021 року капрала поліції ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

Наказом № 809 о/с від 30.05.2022 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 призначено на посаду командира взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

Наказом № 39 о/с від 18.01.2023 року на старшого сержанта поліції ОСОБА_7 покладено тимчасове виконання обов`язків за посадою поліцейського взводу № 2 роти №1 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

У відповідності до своєї посадової інструкції поліцейські ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , здійснюють безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку; складають, у межах компетенції, протоколи про адміністративні правопорушення та здійснюють, у визначених законом випадках, провадження у справах про адміністративні правопорушення та інше.

Таким чином, поліцейські ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , виконуючи функції поліції відповідно до Закону, є представниками влади та, згідно п.1 примітки ст.364 КК України, службовими особами.

25.04.2023 року інспектор взводу №2 роти №1 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , командир взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та тимчасово виконуючий обов`язки поліцейського взводу № 2 роти №1 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , відповідно до затвердженого графіку чергувань працівників Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, у період часу з 20:00 год. 25.04.2023 року по 08:00 год. 26.04.2023 року у складі екіпажу «Легіон-111» на службовому автомобілі марки «Toyota Prius» д/н НОМЕР_1 , перебували на нічному чергуванні з патрулювання території, обслуговування її з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, первинного реагування на повідомлення про правопорушення, зокрема в межах міста Дніпра, тобто фактично виконували свої службові обов`язки.

Так, 25.04.2023 року приблизно о 20 годині 27 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, поблизу буд. 15, екіпажем патрульної поліції у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , під час патрулювання м. Дніпра, а саме території Індустріального району, в ході виконання своїх службових обов`язків, було зупинено підозрілу особу, а саме ОСОБА_3 , який знаходячись за вищевказаною адресою перебував біля дитячого майданчику та розпивав алкогольні напої.

При підході до ОСОБА_3 , у відповідності до положень ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» на форменому одязі поліцейських для забезпечення публічної безпеки і порядку було увімкнено закріплений відеотехнічний пристрій фіксування інформації нагрудну боді-камеру. Надалі поліцейські ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 представились та назвали причину необхідності перевірки документів та проведення поверхневої перевірки, при цьому були одягненні у формений одяг (однострій) з нашивками та шевронами приналежності до органів Національної поліції.

В подальшому, на підставі розпивання алкогольних напоїв, а саме пива «Львівське» міцністю 4% у скляній пляшці, відповідно до ст.283 КУпАП було винесено постанову ГАБ №635421 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.178 КУпАП відносно ОСОБА_3 .

В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на надання службовій особі неправомірної вигоди за для уникнення передбаченої законом відповідальності.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, 25.04.2023 року приблизно о 20 годині 31 хвилині, перебуваючи поблизу будинку № 15 по вул. Осінній у м. Дніпрі (Індустріальний район), ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, будучи достовірно обізнаним, про те, що інспектор взводу №2 роти №1 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , командир взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та тимчасово виконуючий обов`язки поліцейського взводу № 2 роти №1 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 є службовими особами правоохоронного органу, з метою уникнення для себе негативних наслідків у виді притягнення до відповідальності за законом, ігноруючи попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію та/або надання неправомірної вигоди службовій особі, висловив останньому пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 9000 гривень, за невчинення дій відносно нього, з використанням наданої поліцейському влади, а саме за не притягнення його ( ОСОБА_3 ) до відповідальності за законом.

У свою чергу, командир взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що пропозиція ОСОБА_3 очевидно свідчить про висловлювання наміру та готовності надати неправомірну вигоду, керуючись у своїх діях чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння ОСОБА_3 викликала на місце події слідчо-оперативну групу ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для фіксації факту вчиненого кримінального правопорушення.

Таким чином, 25.04.2023 року приблизно о 20 годині 31 хвилині ОСОБА_3 висловив службовим особам інспектору взводу №2 роти №1 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , командиру взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та тимчасово виконуючому обов`язки поліцейського взводу № 2 роти №1 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 9000 гривень за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, дії ОСОБА_3 виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь - якої дії з використанням наданої їй влади, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 369 КК України.

В ході судового розгляду кримінального провадження, при допиті обвинуваченого, ОСОБА_3 свою провину визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини що викладені у обвинувальному акті, щиро покаявся та пояснив суду, що 25.04.2023 року у вечірній час, перебуваючи поблизу будинку № 15 по вул. Осінній у м. Дніпрі розпивав алкогольні напої біля дитячого майданчику, в подальшому був зупинений співробітниками поліції для перевірки документів та у зв`язку з порушенням закону працівники поліції винесли постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, але він, з метою уникнути притягнення до відповідальності за законом запропонував останнім грошову винагороду у розмір 9000 гривень.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також особу обвинуваченого, який є особою раніше судимою, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку лікаря нарколога з діагнозом вживання алкоголю з шкідливими наслідками.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів у виді штрафу у дохід держави.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2023 року був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік та вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2023 року був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки, та до винесення даного вироку скоїв інший злочин, у зв`язку з чим, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

В той час, відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відповідно до абз. 2 п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами ст.72 КК України. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосовувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

З урахуванням викладеного, оскільки суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в дохід держави, то вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2023 року та вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2023 року слід виконувати самостійно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2023 року, за яким ОСОБА_3 призначене покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, від відбування якого звільнено з іспитовим строком на один рік та вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2023 року, за яким ОСОБА_3 призначене покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, від відбування якого звільнено з іспитовим строком на два роки, - виконувати самостійно.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави грошові кошти в сумі 2100 гривень, які передано на зберігання до УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області.

Речові докази - компакт-диск з відеозаписом, що знаходиться у матеріалах кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня врученя копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1