Справа № 536/829/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора: - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обґрунтовуючи його тим, що 07.05.2022 р. близько 17-ї години, ОСОБА_4 , разом із власником будинку, ОСОБА_6 , знаходилися у приміщенні кухні будинку за адресою АДРЕСА_1 , де у останнього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізовуючи свій злочинній намір, діючи повторно, з корисливих спонукань, ОСОБА_4 , користуючись довірою потерпілого ОСОБА_6 попрохав у останнього його мобільний телефон «TECNO Pop 3», вартістю 1 100 грн., відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117- 22/6906-ТВ від 10.06.2022 р., під приводом здійснення дзвінку, після чого вийшов збудинку та пішов у невідомому напрямку.

В подальшому ОСОБА_4 усвідомлюючи, що повертати телефон не збирається, розпорядився ним на власний розсуд та завдав своїми діями потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1 100 грн.

Крім цього, 07.05.2022 р. близько 17-ї години, ОСОБА_4 , разом із власником будинку, ОСОБА_6 знаходилися у приміщенні кухні будинку за адресою АДРЕСА_1 , де у останнього виник злочинний умисел на таємне викрадення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел, діючи таємно, користуючись тим, що ОСОБА_6 за ним не спостерігає, ОСОБА_4 , з кишені куртки, яка знаходилася на вищевказаній кухні, здійснив крадіжку паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого 12.02.1999 р. Іллічівським МВ УМВС України в Одеській області.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим паспортом на власний розсуд.

Таким чином, у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Губинський Пуровського району, Тюменської області, Россійської Федерації, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не одружений, дітей на утриманні не маючий, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 15.09.2014 р. вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука за ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді 60 годин громадських робіт;

- 19.10.2015 р. вироком Крюківського районного суду м. Кременчука за ч. 1,2 ст. 190, ч. 2 . ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуте покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15.09.2014 р., остаточно засуджений до 2 років 7 днів позбавлення волі; умовно-достроково звільнений 15.09.2016 р., невідбутий термін 10 місяців 29 днів;

- 24.06.2019 р. вироком Крюківського районного суду м. Кременчука за ч.2 ст.186, ч. 2 ст. 190 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано вирок Крюківського районного суду м. Кременчука від 19.10.2015 р., остаточно засуджений до 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився 05.06.2020 по відбуттю покарання;

- 23.12.2021 р. вироком Крюківського районного суду м. Кременчука, за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, вирок вступив в законну силу 25.01.2022;

07.07.2022 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 357 КК України

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується:

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.05.2022;

- Висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-22/6906-ТВ від 10.06.2022;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 (який за проханням ОСОБА_4 здав мобільний телефон потерпілого до ломбарду, та в подальшому передав останньому грошові кошти за нього);

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 (працівника ломбарду);

- Довідкою із ПТ «ІНФОРМАЦІЯ_3»;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 (у якого вдома ОСОБА_4 зберігав викрадений паспорт);

- Речовим доказом - Паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_6 ;

- Протоколом огляду речей від 08.07.2022;ё

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, приховуватись від органу досудового розслідування, суду.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 із наступних причин:

1) особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що зазначений запобіжний захід жодним чином не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та не попередить настання ризиків визначених ст. 177 КПК України;

2) особиста порука - на адресу прокурора не надходили письмові звернення осіб, які б мали бажання поручитися за ОСОБА_4 ;

3) застава - у ОСОБА_4 відсутні будь-які джерела існування, слідчому, прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного чи його рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок та нетяжкий злочин у період іспитового строку, під загрозою реальної міри покарання він переховувався та може продовжити переховуватись від суду, також може перешкоджати проведенню судового розслідування, вчиняти тиск на потерпілого та свідка з метою зміни показань, вчинити інше кримінальне правопорушення, відсутність постійного місця роботи, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам без застосування запобіжного заходу. З метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнути можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, є необхідність в обранні стосовно останнього запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі вищевикладеного, прокурор просила суд застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, тобто заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_3 .протягом двох місяців.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечував проти задоволення клопотання. Просили суд застосувати домашній арешт у нічний час, оскільки ОСОБА_4 працює у денний час.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та нетяжкого злочину.

На думку суду відповідно до ст. 177 КПК України існують наступні ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду - ОСОБА_4 , рік переховувався від суду, не з2влявся у судові засідання, останній не має стійких соціальних зв`язків в місці постійного проживання, не має постійного місця роботи, враховуючи тяжкість покарання, а також те. що 23.12.2021 Крюківським районним судом м. Кременчука, за ч. 2 ст. 186 КК України, останній засуджений до позбавлення волі на строк 4 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки., тобто в разі визнання його винним по даному кримінальному провадженню йому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка - ОСОБА_4 є сусідом, односельчанином потерпілого, знає його місце проживання, а також знає місце проживання свідків, а отже, враховуючи тяжкість покарання що йому загрожує, може впливати на них з метою зміни показів;

- вчинити інше кримінальне правопорушення - ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він є особою раніше судимою, за корисливі злочини, не має постійного джерела існування, може вчиняти кримінальні правопорушення за для отримання коштів на проживання, та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення після засудження за вчинення кримінальних правопорушень, тобто на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність

.Разом з тим, суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до обвинуваченого з наступних причин:

1) особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що зазначений запобіжний захід жодним чином не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та не попередить настання ризиків визначених ст. 177 КПК України;

2) особиста порука - на адресу прокурора не надходили письмові звернення осіб, які б мали бажання поручитися за ОСОБА_4 ;

3) застава - у ОСОБА_4 відсутні будь-які джерела існування, слідчому, прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного чи його рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до приписів ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Пояснення обвинуваченого та його захисника, що ОСОБА_4 працює у денний час не підтверджено належними доказами, більш того, ОСОБА_4 переховувався від суду, внаслідок чого був оголошений в розшук.

Висновок суду щодо необхідності обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про ризики передбачені ст. 177 КПК України та виправдовують застосування такого запобіжного заходу.

Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 193 КПК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду у встановлений у вимозі час.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 315 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кубинський Пуровського району, Тюменської області, россійської федерації, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, офіційно не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_3 .

Строк запобіжного заходу рахувати з 24 липня 2023 року.

Строк дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу визначити до 21 вересня 2023 року.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду у встановлений у вимозі час.

Ухвалу направити для виконання до Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (м. Кременчук, вул. 29 вересня, 6) за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1