Справа № 454/1533/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.05.2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі судових засідань в м. Сокаль клопотання начальника Червоноградського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про приведення вироку та ухвали суду у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII в частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання,

в с т а н о в и в:

Начальник центру побації звернувся до суду із клопотанням у якому просить привести вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2018р. та ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 24.04.2018р. у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII в частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2018р. ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 15 ,ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Також вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19.04.2018р. ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов на виконання до центру пробації 18.07.2018р. Оскільки на виконанні стосовно засудженого був вирок також Оболонського районного суду м. Києва від 19.04.2018р., до Сокальського районного суду скеровано клопотання про призначення засудженому ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю вироків.

Ухвалою Сокальського районного суду від 21.12.2018р. на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва у виді 1 року обмеження волі, більш суворим - призначеним вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2018р. у виді 2 років позбавлення волі, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

01.07.2020р. набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII, яким внесено зміни до ч.1 ст. 185 КК України щодо міри покарання, яким встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Отже, Закон України №2617-VIII від 22.11.2018 має зворотну дію у часі, оскільки пом`якшує кримінальну відповідальність.

Відтак, просить привести зазначені вирок та ухвалу суду у відповідність до Закону в частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_5 .

Представник Червоноградського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просила суд задовольнити вказане клопотання та вирішити питання про зниження покарання до максимальної межі покарання або пом`якшення призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_5 ..

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не прибув.

Згідно з положеннями ч.5 ст. 539 КПК України не прибуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

Пунктом 13 частини 1статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

01.07.2020 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018.

До набрання чинності Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, санкція ч.1ст.185 КК України передбачала покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Після набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, тобто з 01.07.2020, санкція ч.1ст.185 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч. ч. 1, 3ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Покарання у виді позбавлення волі, яке було призначене ОСОБА_5 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2018р. за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч. 1ст. 185 КК України, і яке вже не передбачено в ч. 1ст. 185 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018), є більш суворим ніж види основного покарання, передбачені новим Законом про кримінальну відповідальність (№2617-VIII від 22.11.2018).

Судом також встановлено, що ухвалою Сокальського районного суду від 21.12.2018р. задоволено клопотання відділу пробації та на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва у виді 1 року обмеження волі, більш суворим - призначеним вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2018р. у виді 2 років позбавлення волі, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Разом з тим, питання щодо зниження покарання до максимальної межі покарання або пом`якшення призначеного покарання відносно засудженого згідно нового Закону не вирішувалося.

Таким чином, Закон України про кримінальну відповідальність №2617-VIII від 22.11.2018р. має зворотну дію у часі, а тому клопотання центру пробації підлягає задоволенню.

Відповідно, у суду наявні правові підстави для приведення вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2018р. та відповідно ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 21.12.2018р. щодо засудженого ОСОБА_5 у відповідність до Закону України №2617-VIII від 22.11.2018, в частині призначення покарання за ч.1 ст.185 КК України.

Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст.185 КК України визначена максимальна межа покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років.

Вирішуючи питання стосовно приведення вироку та ухвали у відповідність до нового закону про кримінальну відповідальність (№2617-VIII від 22.11.2018) та з метою недопущення погіршення становища засудженого, ОСОБА_5 слід вважати засудженим згідно вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2018р. за ч.2 ст. 15 ,ч.1 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі.

Відповідно, до ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 21.12.2018р. у якій зокрема вирішувалось питання поглинання покарань на підставі ч.4 ст. 70 КК України, остаточно ОСОБА_5 вважати засудженим до 2 років обмеження волі.

Також із клопотання встановлено, що ОСОБА_5 до кола осіб, визначених ч.3 ст.61 КК України, до яких не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі не належить.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 372, ч. 1 п. 13 ст. 537, 539 КПК України, ч.ч. 1,3 ст.5, ст.72, ч. 3 ст.74 КК України, суд, -

у х в а л и в:

Подання - задовольнити.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2018р. та ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 21.12.2018р. ухвалені щодо ОСОБА_5 привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018, в частині призначеного покарання.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати засудженим вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2018р. за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на 2 (два) роки.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати остаточно засудженим згідно ухвали Сокальського районного суду Львівської області до покарання у виді обмеження волі на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 вважати звільненим від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд Львівської області.

Головуючий: ОСОБА_1