справа № 563/991/23
провадження № 1-кп/563/103/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.08.2023 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Коловерти Рівненського району Рівненської області, одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 з 5 жовтня 2000 року перебуваючи на військовому обліку в п`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, вирішив ухилитись від призову за мобілізацією у період воєнного стану.

Військовозобов`язаному солдату ОСОБА_5 , 05.01.2023, згідно Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу» після проходження медичної комісії, щодо визначення ступеня придатності до військової служби, згідно якої він був визнаний обмежено придатним для відправки на військову службу під час мобілізації, вручено бойову повістку на призов, відповідно до якої він мав з`явитися 11.01.2023 о 06 год. 30 хв. Окрім того, повістку про виклик на військову службу ОСОБА_5 отримав, підписав та був зобов`язаний з`явитись для проходження військової служби на визначене у повістці число до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для відправлення до військової частини, однак зобов`язання не виконав та став ухилятись від проходження служби.

Будучи заздалегідь попереджений про кримінальну відповідальність та достовірно знаючи, про проведення призову під час загальної мобілізації, маючи на меті злочинний умисел направлений на ухилення від призову на мобілізацію під час воєнного стану, порушуючи вимоги ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1. 15 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69/2022, не маючи на те поважних причин та правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, керуючись небажанням проходити військову службу в рядах Збройних Сил України, військовозобов`язаний ОСОБА_5 11.01.2023 до зазначеного ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, для здійснення відправки на військову службу, чим умисно ухилився від призову за мобілізацією.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у скоєному визнав повністю, підтвердивши обставини встановлені судом. Додатково показав, що дійсно не з"явився по повістці для проходження військової служби.

Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з"ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз"яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_5 доведеною, і кваліфікацію його дій правильною за ст.336 КК України, а саме: ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до роз"яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК України суди повинні призначати покарання в межах установлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону, зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При обранні виду і міри покарання суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, позитивну характеристику, обставини справи.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За таких умов, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 370, 374 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України та призначити покарання - чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік.

На підставі ст.76 КК України зобов"язати ОСОБА_5 періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя: