Справа № 477/2987/18
Провадження № 1-кп/477/42/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

24 травня 2023 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001201, щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області з 06 грудня 2018 року перебуває кримінальне провадженні відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України.

Зі змісту матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ухилились від суду, у зв`язку з чим 11 квітня 2019 року їх оголошено у розшук та надано дозвіл на затримання для забезпечення можливості розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, з місця свого проживання зникли, що стало підставою для оголошення їх розшуку. На сьогодні їх місце проживання чи перебування невідоме. Вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченими покладених процесуальних обов`язків.

24 травня 2023 року обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий та доставлений до суду для розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримала подане раніше клопотання та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він не ухилявся від суду. Пояснив, що виклик в судове засідання не отримував. Не знав, що перебуває у розшуку. Весь цей час не переховувався, відкрито жив у Корабельному районі м.Миколаєва, неподалік від суду. Протягом останніх двох років працює в АТБ, що розташований у Корабельному районі м.Миколаєва. Одружився, має сім`ю. До кримінальної відповідальності притягується вперше. З 2019 року ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягувався.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання прокурора, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 23 листопада 2018 року обвинувачений отримав обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001201.

05 грудня 2018 року кримінальне провадження було скероване до суду та на 23 січня 2019 року було призначене підготовче судове засідання, яке неодноразово відкладалось через неяку обвинувачених.

11 квітня 2019 року його оголошено у розшук та надано дозвіл на затримання для забезпечення можливості розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до обвинувального акту обвинуваченому у провину ставиться вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Частиною 1 статті 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З огляду на докази, що долучені до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється органами досудового розслідування у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до шести років.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 2 вищезазначеної статті встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, суд має врахувати обставини, визначені ч.1 ст. 187 КПК України, зокрема дані щодо особи обвинуваченого, його репутацію, соціальні зв`язки, тощо.

Системний аналіз норм КПК України вказує на те, що факт скоєння обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення без наявності інших істотних підстав в сукупності, не може бути беззаперечною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В ході судового засідання було встановлено, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має сталі соціальні зв`язки: одружений, має постійне місце проживання та роботи. З 2019 року (з часу оголошення у розшук) ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягувався.

Матеріали справи не містять відомостей, що обвинувачений отримував виклики до суду та умисно ухилявся від явки в судове засідання.

Разом з тим, будучи обізнаним про те, що він має статус обвинуваченого у кримінальному провадженні не цікавився станом цього провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

За такого, суд вважає, що наявні достатні підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу.

Частиною першою статті 176 КПК України визначено, що запобіжними заходами є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою. Зазначені запобіжні заходи є альтернативними відносно один до одного.

Статтею 179 КПК визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, відсутності інформації щодо умисного ухилення від явки до суду, даних про особу підозрюваного, його репутацію, соціальні зв`язки, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та зможе запобігти ухиленню від суду та забезпечити належне виконання процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176-179, 194 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків:

прибувати в судові засідання за кожною вимогою суду;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи та засобів зв`язку;

утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні.

Обвинуваченому письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням, відповідно до частини 3 статті 179 КПК України, покласти на прокурора Миколаївської окружної прокуратури Миколаївської області.

Повний текст складений 26 травня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1