ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5340/18
провадження № 1-кп/753/229/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, Сумської області, громадянки України, має вищу освіту, зареєстрована у АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не судима, яка обвинувачується за ч.1 ст. 185 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпіла ОСОБА_9 ,

захисник ОСОБА_10 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у тому, що вона 17.09.2017 року о 4 годині 37 хвилин, знаходячись в приміщенні ресторану Vodka Grill, за адресою м. Київ, пр-т М.Бажана, 1-Є, обрала об`єктом свого злочинного посягання жіночу сумку, світлого кольору, вартістю 209 гривень 77 копійок, в середині якої знаходилися грошові кошти в сумі 13 000 гривень, що належить ОСОБА_9 , яка знаходилась на барній стійці в приміщенні вищевказаного ресторану. Так, ОСОБА_4 , вважаючи, що її дії непомітні стороннім особам, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна та особистого збагачення, таємно викрала вище вказану жіночу сумочку, в середині якої знаходились грошові кошти в сумі 13000 гривень. Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно покинула місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 , матеріальної шкоди на загальну суму 13209 гривень 77 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 своєї вини не визнала, суду пояснила, що 17 вересня 2017 року вона з подружкою ОСОБА_11 знаходилися у ресторані «Водка гриль», де святкували її день народження, що був напередодні. Коли вони вже уходили, то їй на мобільний номер зателефонувала якась жінка (потерпіла) та сказала їй повернутися. Коли вони повернулися, то ця жінка зверталася до неї з питанням про якісь ключі, стала обшукувати її сумку, забрала всі належні їй гроші і мобільний телефон, який згодом повернула. Подруга ОСОБА_11 зробила зауваження потерпілій і та у відповідь вдарила подругу. Після цього її подруга викликала поліцію, але в результаті затримано було їх.

На питання прокурора обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що телефонувала їй потерпіла ОСОБА_9 , звідки вона дізналася її мобільний номер - не знає. Обвинувачена пояснила, що не знаходила ніякої сумки і при собі вона мала тільки свої кошти. Слідчий їй казав, що потрібно цю ситуацію владнати і вона вирішила, що буде краще якщо вона домовиться з потерпілою та дасть їй гроші, хоча вона їх не викрадала. Зробила вона так, оскільки в зв`язку з цією ситуацією на роботі у неї почали виникати проблеми, вона не змогла захистити дисертацію, а потім довелося звільнитися, бо атмосфера на роботі стала несприятливою для неї. На відео, яке надано з ресторану була не вона і не знає що то за жінка, яка взяла сумку.

Потерпіла в суді пояснила, що 17 вересня 2017 році вона перебувала у барі «Водка гриль». Вона стояла біля барної стойки, в якійсь момент відвернулася і хтось вкрав її сумку, в якій знаходилося 13 000 гривень, паспорт та ключі. Пізніше сумку було знайдено у жіночому туалеті в сміттєбаку, грошей в ній не було. На вулиці вона зустріла хлопця, який бачив дівчину з її сумкою і взяв у неї номер мобільного телефону. Вона подзвонила на мобільний номер, якій він їй дав, відповіла дівчина і вона сказала цій дівчині повернутися. Коли обвинувачена прийшла, то в її сумці знайшли гроші. Сказати хто саме викрав її сумку вона точно сказати не може. Обвинувачена була з подружкою і хто з них вчинив цей злочин вона також не знає. Їй було повернуто 12 500 гривень ОСОБА_4 на другий день.

Наразі вона не має жодних претензій до обвинуваченої і написала заяву, щоб вказане кримінальне провадження було закрите.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що обвинувачена ОСОБА_4 є її знайомою, з якою перебуває у дружній стосунках. 17 вересня 2017 року вони святкували день народження у барі. Вона викликала поліцію після того як до ОСОБА_4 підійшли хлопець і дівчина, вирвали у неї сумку і почали в ній щось шукати. Вони поводилися досить дивно і та дівчина дала їй ляпаса на зауваження. Про гроші ніхто взагалі не говорив, шукали якісь ключі.

Інших заявлених свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прокурор до суду для допиту не забезпечив.

Стороною обвинувачення надано суду письмові докази на підтвердження винуватості ОСОБА_4 :

-Протокол прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення від 17.09.2017р. (а.п. 78 т.1);

-Протокол огляду місця події від 17.09.2017 р. (а.п. 80-90 т.1);

-Постанову про визнання та приєднання до справи речового доказу (а.п. 91 т.1);

-Постанову про призначення товарознавчої експертизи від 21.02.2018 з клопотання експерта та висновком експерта №12-4/500 від 28.02.2018 р. (а.п.93-102 т.1);

-Заяву потерпілої ОСОБА_9 про залучення в якості речового доказу у даному провадженні грошових коштів і заяву про отримання цих коштів на відповідальне зберігання від 17.09.2017р. (а.п.103-104 т.1);

-Запит слідчого та відповідь на запит про направлення копії відеоматреіалів з камер спостереження (а.п.105 т.1);

-Протокол перегляду відеозапису від 15.02.2018 року за участі потерпілої ОСОБА_9 з долученим до нього диском з копією запису (а.п.106-125 т.1);

-Заяву ОСОБА_9 від 22.09.2017 р. про відсутність з її боку претензій з приводу події, яка мала місце 17.09.2017р. (а.п.126 т.1);

-Характеризуючи матеріали на ОСОБА_4 (а.п.129-135 т.1).

Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, заслухавши обвинувачену, потерпілу та свідка, проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно із ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України кожна особа має право на справедливий розгляд справи, не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1960 року.

Є недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність особи, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

За результатами судового розгляду суд прийшов до висновку що відносно ОСОБА_4 необхідно ухвалити виправдувальний вирок, оскільки прокурором під час судового розгляду не було надано достатніх доказів, які доводять, що інкриміновані ОСОБА_4 діяння вчинені нею, тобто зібрані та надані прокурором суду докази не підтверджують пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення.

Відповідно до ст. 84 ч.2 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними доказами відповідно до ст. 85 КПК України є ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Надаючи оцінку протоколу огляду місця події від 17.09.2017 року, суд зазначає наступне. Так, вказана процесуальна дія проводилася в приміщенні розважального закладу «Vodka Grill», за адресою: м.Кив, вул. М.Бажана, 1-Є, під час огляду була виявлена «громадянка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_3 , яка тримає у своїх руках жіночу сумочку світлого кольору в середині якої наявні грошові кошти в сумі 7 500 гривень купюрами номіналом по 500 гривень в кількості 15 купюр…» Зі змісту протоколу не можливо зрозуміти чи вилучалися будь-які речі, документи, не встановлено належність коштів і як вони опинилися у потерпілої. Під час проведення вказаної процесуальної дії потерпіла ОСОБА_9 повідомила слідчому, що сумку з грошима в сумі 7 500 грн. вона знайшла у туалеті, хоча в суді встановлено, що гроші вона особисто забрала з сумки обвинуваченої коли її оглядала.

З пояснень потерпілої ОСОБА_9 , наданих в суді видно, що в день події «вона стояла біля барної стойки, в якійсь момент відвернулася і в цей момент хтось вкрав її сумку, в якій знаходилося 13 000 гривень, паспорт та ключі. Пізніше сумку було знайдено у жіночому туалеті в сміттєбаку, грошей в ній не було. На вулиці вона зустріла хлопця, який сказав, що бачив дівчину з її сумкою і взяв у тої дівчини номер мобільного телефону. Вона подзвонила на мобільний номер, якій він їй дав, відповіла дівчина і вона наказала повернутися цій дівчині. Коли обвинувачена прийшла, то в її сумці вона знайшла гроші у сумі 7 500..»

Суд зазначає, що згідно протоколу огляду місця події гроші і сумка знаходилися у потерпілої. З пояснень потерпілої видно, що сумочку вона знайшла у туалеті, а гроші вона забрала з сумки обвинуваченої, тоді як під час проведення огляду місця події потерпіла повідомляла, що і сумочку і гроші вона знайшла у туалеті.

Таким чином вказані докази містять суперечності та як окремо так і в сукупності з іншими наведеними нижче судом доказами не є достатнім для встановлення наявності складу кримінального правопорушення в діяннях, які інкримінуються ОСОБА_4 .

Крім того, у суду виникають обґрунтовані сумніви щодо належності саме потерпілій грошових коштів у сумі 7 500 грн. а також чи у законний спосіб вказані дії були зроблені адже потерпіла в суді пояснила, що гроші були забрані з сумки обвинуваченої ще до приїзду працівників поліції. Тобто, матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів того, яким чином слідчими органами встановлена належність грошових коштів вилучених із сумки обвинуваченої саме потерпілій, до того ж, сума виявлених коштів у обвинуваченої - 7500 грн. не співпадає з заявленою потерпілою зниклою у неї сумою - 13 000 грн.

Також суд зазначає, що відповідно постанови слідчого при визнання та приєднання до справи речового доказу від 17.09.2017 р. (а.п.91 т.1) потерпілій направлено на тимчасове зберігання сумочку світлого кольору та грошові кошти до вирішення питання по суті, однак згідно розписки потерпілої ОСОБА_9 від 17.09.2017 року вона отримала від слідчого лише грошові кошти в сумі 7 500 гривень, однак про сумку в розписці нічого не зазначено (а.п.104 т.2), отже де знаходилася у період з 17.09.2017р. сумочка до призначення та проведення у 2018 році в даному провадженні товарознавчої експертизи, невідомо, що створює об`єктивні сумніви у тому, що експерту для проведення експертизи було надано саме той об`єкт злочинних посягань.

Також чином судом ставиться під сумнів висновок товарознавчої експертизи за №12-4/500 від 28.02.209 року, яким встановлено ринкову вартість наданої на дослідження експерту сумки (а.п.99-102 т.1)

Виникають також сумніви у суду щодо належності та допустимості доказу у даному кримінальному провадження - протоколу перегляду відеозапису від 15.02.2018 року. Згідно даних вказаного протоколу, слідча дія проводиться за участі потерпілої ОСОБА_9 , яка впізнає ОСОБА_4 як особу, яка забирає з барної стойки її сумочку. В суді під час дослідження вказаного доказу обвинувачена заперечила, що на відео вона. Спростувань вказаних тверджень обвинуваченої матеріали кримінального провадження не містять. Потерпіла також в суді пояснювала, що ОСОБА_4 ніколи раніше не бачила і не знає чи саме вона вчинила крадіжку а під час проведення вказаної процесуальної дії вона дізналася, що на відео фігурує саме обвинувачена ОСОБА_4 від слідчого. При цьому суду стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували, яким чином слідчі органи встановили що на відео фігурує саме ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_11 , яка була допитана в судовому засіданні підтвердила, що саме того дня вона фактично перебувала в полі зору зі ОСОБА_4 в нічному розважальному закладі «VODKA GRIL» за адресою: м. Київ, пр-т М.Бажана, 1-Є і в момент виходу на вулицю останній зателефонувала невідома жінка і попросила повернутись до нічного клубу, де в подальшому вирвала в неї її сумку забрала її особисті речі та мобільний телефон, а на зауваження свідка ОСОБА_11 потерпіла ОСОБА_9 вдарила її рукою по обличчю. Внаслідок чого вона була змушена викликати працівників поліції.

Вказані показання свідка ОСОБА_11 спростовують пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення.

Таким чином стороною обвинувачення надано докази, які є сумнівними з точки зору їх законності, не узгоджуються між собою та не підтверджують факту вчинення що саме ОСОБА_4 інкримінованих їй діянь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі « Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, на думку суду прокурор в суді не довів, що ОСОБА_4 вчинила інкриміновані їй діяння. Наведені вище обставини та сумніви щодо доведеності вини обвинуваченої, які неможливо усунути, дають суду підстави для висновку про невинуватість ОСОБА_4 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні в зв`язку з чим її необхідно виправдати за ч.1 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, суд залишає цивільний позов без розгляду.

Таким чином цивільний позов ОСОБА_9 суд залишає без розгляду.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 373, 374, 375, 376, п.15 ст. 615 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та виправдати її в зв`язку з недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.

Цивільний позов ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Речові докази, які згідно постанови від 17.09.2017 року направлені на зберігання потерпілій ОСОБА_9 - залишити на зберіганні у останньої.

Процесуальні витрати в розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя