Справа № 646/2272/23
№ провадження 1-кп/646/356/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного 04.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурором через систему «Електронний суд» з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обґрунтовану підозру у вчиненні ним особливо тяжкого злочину та реальність зазначених ризиків, які на цей час не зменшилися та продовжують існувати, подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник вважали за можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилалися на необгрунтованість обвинувачення та відсутність ризиків, на які посилається прокурор.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, з урахуванням обставин справи, тяжкості пред`явленого обвинувачення, особи обвинуваченого, вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом при вирішенні питання про необхідність продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановлена наявність ризиків, визначених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик незаконно впливати на свідків; реальна можливість переховування обвинуваченого від суду.

При наданні оцінки зазначеним в клопотанні ризикам, передбаченим п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України суд виходить з того, що ОСОБА_3 нині обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років. Саме усвідомлення обвинуваченим можливості настання вказаних вкрай несприятливих для нього наслідків може спонукати його до втечі та переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик втечі оцінюється судом у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (позиція Європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення щодо члена своєї сім`ї, що свідчить про нехтування ним сімейними цінностями, не має місця роботи, офіційних доходів та інших вагомих стримуючих обставин, що свідчить про відсутність сталих та міцних соціальних зв`язків та достатніх факторів, які гарантуватимуть його належну процесуальну поведінку.

Таким чином, відсутність постійного джерела доходів, соціальних зв`язків, здійснення кримінального провадження у воєнний час та зареєстроване місце проживання у м. Куп`янську, де наразі ведуться активні бойові та за розпорядженням голови військової адміністрації від 09.08.2023 оголошено обов`язкову евакуацію населення, і суворість очікуваного покарання у рамках висунутого обвинувачення, зокрема за правовою кваліфікацією - умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, у своїй сукупності підвищує ризик переховування обвинуваченого і вказує на неможливість зміни ОСОБА_3 запобіжного заходу на менш суворий.

Крім того, обвинувачений, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини вчиненого. З урахуванням того, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 наразі перебуває на стадії судового розгляду, докази у справі ще не дослідженні у повному обсязі, суд вважає, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на свідків, які безпосередньо судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази у вигідному для нього аспекті, є реальним.

Будь-яких обставин, які би свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та не доведено обвинуваченим та його захисником.

Обставин, які б унеможливлювали подальше утримування ОСОБА_3 під вартою суду не надано, даних, що стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє його утримувати під вартою, у суду немає та не посилалася на такі обставини і сторона захисту під час розгляду цього клопотання.

Суд не визначає розмір застави. оскільки кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства.

Крім того необхідно враховувати, що в умовах воєнного стану питання щодо забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого набуває особливого значення, оскільки здійснення правосуддя в особливих умовах ускладнюється наявністю певних перешкод, які не існують у мирний час (оголошення тривоги, особливий режим роботи державних установ, вимушене переміщення учасників процесу в інше місце проживання тощо ) та вимагає від учасників судового розгляду відноситись до виконання своїх обов`язків та реалізації наданих прав з більшою відповідальністю і зобов`язує суд діяти більш ефективно та організовано.

На підставі викладеного, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді тримання підлягає задоволенню, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та судового розгляду кримінального провадження. Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим раніше встановленим ризикам, які не втратили своєї актуальності.

Суд зазначає, що доцільність необхідності подальшого утримання обвинуваченого під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст. 331 КПК України, а сторона захисту не позбавлена можливості надати суду документи на підтвердження доводів щодо неможливості подальшого утримання обвинуваченого під вартою, або зміни обставин, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 197, 314-316, 331, 350, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання його під вартою на 60 днів, тобто до 22.10.2023 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині застосованого запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_3 - у той же строк з моменту вручення йому копії цього судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1