ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001571 від 13.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному порвадженні №0001571 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України.

У судове засідання в черговий раз не з`явився свідок ОСОБА_7 , котрого про дату, час і місце судового розгляду було повідомлено у формі та спосіб, передбачений ст. 135 КПК України, про причини свого неприбуття не повідомив.

Прокурор ОСОБА_4 з огляду на те, що ухвалу суду про примусовий привід свідка ОСОБА_7 не виконано, в ході виконання було встановлено, що останній може проживати АДРЕСА_1 , а тому, посилаючись на положення ст. 333 КПК України, заявила клопотання про направлення доручення органу досудового розслідування щодо встановлення місцезнаходження та забезпечення участі свідка ОСОБА_7 у судовому засіданні.

Сторона захисту підтримала клопотання прокурора.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

До матеріалів судового провадження прокурором долучено заяву свідка ОСОБА_7 , адресовану суду, у якій останній просить здійснити його допит в дистанційному режимі з використанням власних технічних засобів. Однак, у дні судових засідань, призначених на 06.06.2023 та 22.06.2023 свідок на зв`язок не вийшов.

Відповідно до рапорта, за підписом о/у ВКП Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , в ході виконання ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 21.03.2023 було встановлено, що свідок ОСОБА_7 може проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 325 цього Кодексу в разі, якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, спеціаліст, перекладач або експерт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття.

Згідно ч. 3 ст. 333 КПК України в разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин, які мають значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановленими або перевірені іншим шляхом, суд має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії.

Враховуючи, що обвинувальний акт тривалий час перебуває у провадженні суду, свідок ОСОБА_7 , свідчення якого мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, в судові засідання не з`являється, інформації про зміну місця проживання, зміну номеру засобу мобільного зв`язку стороні обвинувачення та суду не повідомив, суд вважає за необхідне доручити органу досудового розслідування здійснити слідчі (розшукові) дії щодо встановлення місця перебування вказаного свідка, вручення йому судового виклику та забезпечення участі у судовому засіданні.

Крім того, в судовому засідання прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були наявні при обранні та продовженні строку застосування запобіжного заходу, не перестали існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків та його належної поведінки.

Захисник ОСОБА_6 заперечила проти задоволення клопотання, при цьому зазначила, що ризики, які були наявні під час обрання та продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 значно зменшились, судом допитано майже всі свідки та залишився тільки один, судовий розгляд майже завершено, а тому просила змінити її підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Востаннє, 11.05.2023 ухвалою Оболонського районного суду міста Києва продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 09.07.2023 включно.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд, відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини з огляду на те, що прокурор у судовому засіданні довів наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , покарання, яке йому загрожує в разі визнання винуватим, у сукупності з даними про особу обвинуваченого (неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, після звільнення з місць позбавлення волі (по відбуттю призначеного покарання востаннє) через короткий проміжок часу знову обвинувачується у вчиненні нових злочинів відповідно до пред`явленого обвинувачення), а також враховуючи відомості про сімейний стан, склад сім`ї, стан здоров`я, приходить до висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, які, з огляду на стадію судового провадження, на даний момент судом не допитані, тобто в такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід судового розгляду та встановленню об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, тому суд вважає що існують достатні підстави для продовження застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд враховує доводи сторони захисту щодо зміни застосованого запобіжного заходу на більш м`який, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не доведено відповідними доказами обставин, на які посилалась сторона захисту при обґрунтуванні необхідності зміни запобіжного заходу, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.

У кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, приймаючи рішення про тримання особи під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права такої особи на свободу та особисту недоторканість, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зокрема прав потерпілого у кримінальному провадженні, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Дані, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору суду не надані.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.

При визначенні ОСОБА_3 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, суд наряду з положеннями статей 182, 183, 199, 331 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини інкримінованих злочинів, матеріальне становище ОСОБА_3 у сукупності, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначеного ухвалою суду від 15.09.2022 №756/14141/21 при продовженні строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, та вважає, що застава у розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченої та надасть можливість досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 325, 331, 333, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 задовольнити.

Надати судове доручення Оболонському УП ГУНП у м. Києві стосовно встановлення фактичного місця проживання (перебування) свідка у кримінальному провадженні №0001571 від 13.07.2021 та забезпечення його участі у судовому засіданні, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання якого: АДРЕСА_1 .

Участь свідка ОСОБА_7 необхідно забезпечити у судовому засіданні 03.08.2023 о 15:00 у приміщенні Оболонського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Лук`яненка, 2є, каб. 13).

Встановити строк для виконання судового доручення до 02.08.2023, зобов`язавши уповноважених осіб Оболонського УП ГУНП у м. Києві направити до суду матеріали виконання судового доручення до зазначеної дати.

Копію ухвали для організації виконання в цій частині направити до Оболонського УП ГУНП у м. Києві та Оболонської окружної прокуратури м. Києва.

Контроль за виконанням ухвали в частині виконання судового доручення покласти на прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 .

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 20.08.2023 включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 26 840 гривень, зобов`язавши ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, а також виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

- повідомляти службову особу або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими та представником потерпілого у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA1012089

Термін обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строку, визначеного ч. 7 ст. 194 КПК України, а саме на строк не більше двох місяців з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у розмірі, визначеному даною ухвалою, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_3 та повідомити усно і письмово прокурора та Оболонський районний суд міста Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення розміру застави, визначеного даною ухвалою, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення та може бути оскаржена в частині продовження строку обрання запобіжного заходу до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1