Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/2443/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно в ході проведеного 15.03.2023 року обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Galaxy A41», IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою з номером НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000603 від 24.05.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 114-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та бути використане як доказ.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якому вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000603 від 24.05.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 114-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовуючи власний аккаунт у кросплатформному месенджері «Telegram» « ОСОБА_5 », ID - « НОМЕР_4 », нікнейм - « ОСОБА_5 », підтримує зв?язки з громадянином України ОСОБА_6 . Зокрема, ОСОБА_4 , з використанням вказаного аккаунта, поширює інформацію щодо розташування підрозділів Збройних Сил України на території Миколаївської області та поширює інформаційні матеріали, які можуть бути спрямовані на визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, підтримку військових дій з боку рф на території України та політичного керівництва країни-агресора, а також глорифікацію осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України.

15.03.2023 року проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Galaxy A41», IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою з номером НОМЕР_3 .

З урахуванням того, що вилучене під час проведення обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 15.03.2023 року обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме на: мобільний телефон марки «Galaxy A41», IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою з номером НОМЕР_3

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7