Справа № 751/863/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/340/23
Категорія - ч.1 ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові об`єднані кримінальні провадження, внесені в ЄРДР за №0001660, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2023 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого: -09.08.2021 року вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; згідно ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки; зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора - ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим і призначено покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати частину не відбутого покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігів від 09.08.2021 року, і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_6 943 грн. 90 коп. процесуальних витрат на користь держави за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України

Судом першої інстанції встановлено, що 17.12.2022 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_6 , діючи умисно, незаконно, перебуваючи поблизу буд. №4 А, що по вул. Кошового в м. Чернігові, придбав, шляхом привласнення знайденого на землі одного згортку ізолюючої стрічки із кристалоподібною речовиною та одного згортку ізолюючої стрічки з кристалоподібною речовиною біля буд. № 18 по вул. Кошового в м. Чернігові, які в подальшому незаконно залишив зберігати при собі без мети збуту.

17.12.2022 року в період часу з 15 год. 22 хв. по 15 год. 27 хв. працівниками поліції під час проведення огляду місця події на ділянці місцевості, що розташована поблизу будинку № 4 по вул. Ремзаводська в м. Чернігові у ОСОБА_6 , котрий перебував у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, було виявлено та вилучено два поліетиленових пакетики із кристалоподібною речовиною , яка згідно висновку експерта № СЕ-19/125-22/9770-НЗПРАП від 16.01.2023 року, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1іл-пентан-1-он) ,загальна маса якої становить 0,249 г, яку ОСОБА_6 умисно, незаконно зберігав при собі для власного вживання, без мети подальшого збуту.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця 1, список 2).

Вказаними діями, які виразились у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, що передбачений ч.1 ст.309 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності його вини та правильності кваліфікації дій, просив змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, та призначити покарання у вигляді штрафу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає застосування декількох альтернативних видів покарань, проте суд першої інстанції не мотивував чому йому було призначено покарання саме у вигляді арешту, чому інший вид покарання, а саме у вигляді штрафу, не є необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Вважає, що саме визначення поняття кримінального проступку внаслідок його меншої суспільної небезпечності передбачає застосування в якості покарання передусім штраф. Просить врахувати наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, щирого каяття, визнання вини, скоєння малозначного кримінального правопорушення, яким не завдано шкоди особі чи суспільству. Звертає увагу, що на даний час він звернувся до воєнкомату, з метою стати до лав Збройних Сил України, щоб своїми вчинками довести своє виправлення.

У судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 не з`явився, про час і місце судового розгляду був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, позицію захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряється, оскільки в апеляційній скарзі не оскаржуються, як і не оскаржується правильність кваліфікації дій обвинуваченого, а тому ці обставини не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було розглянуто в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України, є кримінальним проступком; фактичні обставини скоєного злочину (час, місце, спосіб, наслідки, мотиви та поведінку обвинуваченого після скоєння кримінального правопорушення); особу обвинуваченого: вік, освіту та стан здоров`я, сімейний стан, соціальне становище; формально позитивну характеристику за місцем проживання; скоєння злочину в період іспитового строку; відсутність відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності; відсутність даних про перебування обвинуваченого на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога.

Обставинами, які пом`якшують покарання визнано щире каяття, обставинами, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Покарання призначене в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення. Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 6 місяців арешту, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначивши ОСОБА_6 покарання у виді 6 місяців арешту, що не є максимальним покаранням, передбаченим ч.1 ст. 309 КК України, відповідає вимогам санкції даної статті, суд першої інстанції тим самим врахував усі обставини справи, наслідки кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, про що зазначив у вироку.

Крім того, суд першої інстанції на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, приєднав частину не відбутого покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігів від 09.08.2021 року, і остаточно призначив ОСОБА_6 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Колегія суддів з урахуванням в сукупності усіх обставин справи та особи обвинуваченого підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено ч.1 ст. 309 КК України, обвинуваченому ОСОБА_6 не вбачає.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Так, вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.08.2021 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; згідно ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_6 згідно оскаржуваного вироку, було вчинене ним 17 грудня 2022 року, тобто після постановлення вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.08.2021 року та до повного відбуття обвинуваченим покарання.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при призначенні покарання вірно виходив з вимог ч.1 ст. 71 КК України, застосовуючи правила складання покарання за сукупністю вироків.

Відповідно до п.26 постанови ВС України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу обвинуваченого необґрунтованою і приходить до висновку, що призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2023 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4