Справа № 638/3924/23
Провадження № 1-кп/638/1189/23
УХВАЛАІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора потерпілого обвинуваченого -ОСОБА_1 , -ОСОБА_2 , -ОСОБА_3 , -ОСОБА_4 , -ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610 від 06 березня 2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Асіївка, Балаклійського району Харківської області, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця за призовом під час мобілізації, на особливий період, який перебуває на посаді водія 2 мінометного розрахунку 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 у військовому званні сержанта, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610 від 06 березня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

15 червня 2023 року прокурором було заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Подане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що з 06 липня 2022 року по 27 грудня 2022 року, точну дату в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на особливий період, який перебуває на посаді - водія 2 мінометного розрахунку 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 у військовому званні сержанта, беручи безпосередню участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення бойових дій, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, знайшов у невстановленому під час досудового розслідування місці та привласнив бойовий припас, який згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи № 11050 від 11.04.2023, є ручною осколковою гранатою дистанційної дії, наступального типу РГН, яку носив із собою протягом тривалого проміжку часу без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 05 березня 2023 року приблизно о 22 год. 00 хв., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на парковці нічного клубу «Галактика», розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, буд. 12-А, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступив у словесний конфлікт з відвідувачами вказаного розважального закладу, зокрема з ОСОБА_4 , який на момент конфлікту перебував поряд зі своїм автомобілем марки «BMW», моделі «525D» з держаним номером НОМЕР_2 .

В результаті словесного конфлікту, ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, пішов у напрямку буд. № 26 по вулиці Шекспіра у місті Харкові, який розташований навпроти парковки нічного клубу «Галактика», де, тримаючи в руках заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи №11050 від 11.04.2023 року, ручну осколкову гранату дистанційної дії, наступального типу РГН, привів її в бойову готовність шляхом зірвання кільця із запобіжника, та, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, а саме у дворі житлового багатоквартирного будинку, та його дії носять суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів та з метою грубого порушення громадського порядку, ігноруючи норми моралі та етики, умисно кинув вищевказану бойову гранату РГН під автомобіль марки «BMW» моделі «525D», державний номер НОМЕР_2 , де на той час знаходився ОСОБА_4 . Після чого стався вибух вказаної гранати, внаслідок чого було створено реальну загрозу для життя та здоров`я ОСОБА_4 , а також пошкоджено транспортний засіб останнього.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене із застосуванням предметів, спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 травня 2022 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці, а саме до 26 червня 2023 року.

Також прокурор зазначає про існування ризиків, передбачених вимогами п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експертів чи спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи те, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 26 червня 2023 року, а зазначені вище ризики продовжують існувати, прокурор просить продовжити на два місяці обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, а також продовжити строк дії обов`язку з`являтися до органів досудового розслідування та суду, за першим викликом, у призначений час.

Потерпілий підтримав думку прокурора та просив клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та зазначив, що наведені стороною обвинувачення ризики відсутні і він не має наміру переховуватись від суду та перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження.

Суд, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши доводи клопотання прокурора та долучені до нього матеріали, а також заперечення обвинуваченого, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 184 та ч. 3 ст. 199 КПК України.

Враховуючи неможливість до спливу строку раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеним нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під домашнім арештом.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, які відносяться до тяжких злочинів, відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 КК України.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під домашнім арештом, суд має встановити продовження існування ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

В ході розгляду даного клопотання суд дійшов висновку, що ризики, встановленні при вирішенні питання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, не зменшились, продовжують існувати, та у підготовчому судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під домашнім арештом.

Так, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин тих кримінальних правопорушень, які інкриміновані ОСОБА_5 , а саме вчинення кримінальних правопорушень, покарання за які передбачає позбавлення волі на строк від трьох до семи років, суд вважає, що ці обставини можуть спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Суд приходить до висновку, що продовжує існувати і ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час вони не допитані судом.

Наведені вище обставини свідчать про наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків. Судом також враховано наявність обставин, які відповідно до вимог ст. 178 КПК України, повинні враховуватись при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зокрема: вік та стан здоров`я обвинуваченого; його репутацію і відсутність у нього судимостей; його майновий стан; розмір майнової шкоди, у завданні якої він обвинувачується, який за обвинувальним актом складає 90 402,46 грн.; відсутність доказів на підтвердження наявності у нього міцних соціальних зв`язків, утриманців і постійного місця роботи.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 неодружений, на утриманні нікого не має, у останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки, що в свою чергу може свідчити про наявність ризику переховування від суду та органів досудового розслідування.

За таких обставин, суд приходить до висновку про неможливість запобігти встановленим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під домашнім арештом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне також продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які були покладені на обвинуваченого ОСОБА_5 , з метою запобігання встановленим ризикам.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 42 КПК України, протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу підозрюваного чи обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

За таких обставин, суд приходить до висновку про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом у певний період доби, а також продовження строку дії покладених на нього обов`язків, передбачених п. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 196, 331 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обраного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_5 цілодобово залишати житло за адресою:АДРЕСА_2 , на строк до 13 серпня 2023 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки строком на два місяці, тобто до 13 серпня 2023 року, а саме:

- з`являтися до органів досудового розслідування та суду, за першим викликом, у призначений час;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду,цілодобово.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місце проживання обвинуваченого.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло обвинуваченого, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Визначити, що дана ухвала закінчує свою дію 13 серпня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1