Справа № 276/490/23
Провадження по справі№ 1-кп/276/69/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 03.02.2023 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чевроногранітне Володарсько-Волинського району Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

09.06.2022 близько 22 год. 00 хв. у повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував разом із неповнолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого проживання, а саме в середині квартири АДРЕСА_2 , та який достовірно знав, що останній виповнилось лише 15 років і вона є неповнолітньою, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

Надалі, ОСОБА_7 з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо неповнолітньої особи, якій не виповнилось шістнадцять років, та маючи намір на вчинення дій сексуального характеру, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись на ліжку в середині спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , разом із неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 , достовірно знаючи про вік потерпілої, за добровільної згоди останньої, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до неї такого насилля, вступив з ОСОБА_5 у природні статеві зносини, шляхом вагінального проникнення геніталіями в тіло іншої особи.

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи повнолітньою особою, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням своїх геніталій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.155 КК України, як умисні дії, які виразилися у вчиненні повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку з використанням геніталій.

23.03.2023 року між потерпілою ОСОБА_5 , законним представником потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України укладено угоду про примирення, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України, а потерпіла та її законний представник не мають до нього претензій. Крім того, сторони погоджуються на призначення узгодженого між ними покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст. 155 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки із застосуванням положень ст. 75,76 КК України, звільнивши обвинуваченого від покарання з випробуванням.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину, щиро покаявся, підтримав угоду, укладену між ним та потерпілою, просив затвердити угоду.

Потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 в судовому засіданні угоду підтримали у повному обсязі, просили її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що укладена угода про примирення відповідає нормам КПК України, сторони дійсно примирилися, а тому угода може бути затверджена судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За частиною 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.155 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені абзацами 1-4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпіла та її законний представник у повному обсязі розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України, може бути затвердженою і може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, є очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.155 КК України, є нетяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України, не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченого, який є не судимий, щиро кається у вчиненому та примирився з потерпілою, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням думки прокурора, суд вважає, що покарання, запропоноване сторонами угоди, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, а також санкції ч.1 ст.155 КК України. Узгоджене сторонами угоди покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження ним вчинення нових злочинів. А тому суд призначає обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 155 КК України - у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено, речові докази та процесуальні витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися, а тому зазначені питання судом не вирішуються.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 375, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 23 березня 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 , законним представником потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75, 76 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання за ч.1 ст.155 КК України, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1