Справа № 627/758/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2023смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Краснокутську кримінальне провадження №0000213 від 03.08.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Артільне Лозівського району Харківської області, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень - проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України -

В С Т А Н О В И В:

У середині вересня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи мету отримання посвідчення водія, яке надає йому право керування транспортними засобами відповідної категорії, та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язків, що покладаються на осіб, які виявили бажання отримати вказане посвідчення, що закріплені у Положенні про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 р. №340, звернувся до невстановленої у ході досудового розслідування особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, з метою сприяння підробленню офіційного документу - посвідчення водія, виданого на власне ім`я, шляхом виготовлення підробленого документу, наявність якого надавала б останньому право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Продовжуючи реалізацію свого прямого умислу, ОСОБА_4 , у середині вересня 2021 року, в денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання, діючи в порушення вимог Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 р. №340, з прямим умислом, направленим на отримання посвідчення водія та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язків, що покладаються на осіб, які виявили бажання отримати вказане посвідчення, надав невстановленій особі свої повні анкетні дані, фотокартки, а також грошові кошти в сумі 9000 (дев`ять тисяч) гривень, чим сприяв вчиненню кримінального правопорушення.

Після чого, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між ним та ОСОБА_4 дії, та виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 01.10.2021 року ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого передала його замовнику, а ОСОБА_4 залишив його при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.

Крім того, 03.08.2023 року, близько 07:10 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на блокпосту, що розташований за адресою: с. Качалівка, Богодухівський район, Харківська область, будучи зупинений працівником Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області для перевірки документів, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія на його ім`я є підробленим, маючи умисел направлений на використання, шляхом пред`явлення, завідомо підробленого документу, з метою уникнення відповідальності, пред`явив працівникові Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області посвідчення водія України серії НОМЕР_1 видане 01.10.2021 року ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке відповідно до висновку експерта судово-технічної експертизи документів №21952 від 15.08.2023 року, не відповідає вимогам, які пред`являються до бланків аналогічних документів відповідного зразка, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Пояснив, що в середині вересня 2021 року він знайшов в інтернеті оголошення невідомої йому особи щодо виготовлення документів, з якою згодом зустрівся, та якій надав для виготовлення посвідчення водія свої фото, зразок свого підпису та дані про місце проживання. Після чого, обвинувачений перевів на картковий рахунок невідомої йому особи грошові кошти в сумі 9000 грн., номер рахунку він не пам`ятає. Зазначає, що посвідчення водія було виготовлено протягом трьох днів. Так, з «Укрпошти» йому надійшло SMS повідомлення про необхідність отримання ним посилки, прибувши у відділення «Укрпошти», ОСОБА_4 отримав посилку, в якій знаходилось посвідчення водія на його ім`я. Влітку 2023 року він керував транспортним засобом у Богодухівському районі Харківської області, де на блок посту був зупинений працівником поліції, на вимогу якого пред`явив посвідчення водія, який в свою чергу перевірив наявність посвідчення водія ОСОБА_4 у базі даних, та виявив, що даного посвідчення не існує. Після чого, на місце події було викликано слідчо оперативну групу. ОСОБА_4 зазначив, що використовував наявне у нього посвідчення водія, достовірно знаючи, що воно підроблене. Обвинувачений зазначив, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює, вину в скоєному визнає, у вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що вподальшому не допустить зі свого боку подібної поведінки, запевнив, що пройде відповідне навчання в автошколі задля отримання законним способом посвідчення водія.

Таким чином, беручи до уваги, повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 той факт, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів у добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності його позиції, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень - проступків доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво до підроблення офіційного документу, який видається установою, яка уповноважена на виконання функцій держави, яка має право видавати такі документи, і який надає право керувати транспортним засобом з метою його подальшого використання, а також за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у психіатра та у нарколога не перебуває, має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризується нейтрально.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини під час розгляду справи в суді, правдивій розповіді про обставини скоєного правопорушення, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, про що він особисто зазначив у судовому засіданні.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття,), відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, враховуючи обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкцій інкримінованих статей: за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно довимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати, пов`язані з проведенням судово-технічної експертизи документів №21952 від 15.08.2023 року, складають 9559грн. 20 коп., та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 00 коп. (три тисячі чотириста гривень 00 копійок);

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. 00 коп. (п`ятсот десять гривень 00 копійок).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 00 коп. (три тисячі чотириста гривень 00 копійок), який зарахувати за наступними реквізитами: Отримувач ГУК Харків обл/СТГ Краснокут/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку UA0020613, Код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи документів № 21952 від 15.08.2023 року по кримінальному провадженню №0000213від 03.08.2023 року, у сумі 9559 грн. 20 коп. (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 20 коп.), які зарахувати на п/рахунок UA0020613, код доходів 24060300, код банку 37874947, МФО 899998, ГУК Харків обл/СТГ Краснокут.

Речові докази посвідчення водія України серії НОМЕР_1 видане 01.10.2021 року ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке знаходиться на зберіганні в камері схову СПД № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області залишити в матеріалах кримінального провадження №0000213від 03.08.2023 року.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1