УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 січня 2023 року, якою відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду, відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що суд мав всі підстави для задоволення його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

У січні 2023 року до суду від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)», надійшло письмове клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 січня 2023 року, відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд зазначив, що наявність 9-ти заохочень та відсутність станом на даний час у засудженого ОСОБА_5 діючих стягнень самі по собі не можуть бути достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки не доводять виправлення засудженого та сумлінність його поведінки протягом всього строку відбування покарання.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, єдиною і достатньою підставою умовно - дострокового звільнення ( крім відбуття визначеної в законі частини строку покарання) є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбуття покарання, а також після фактичного відбуття засудженим не менш двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.12.2015 ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 14-ти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.06.2016 у строк відбування покарання, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.02.2014 по 05.04.2016 включно. Початок строку відбування покарання 26.02.2014, кінець 17.01.2026. З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній за місцем відбування покарання характеризується посередньо. В місцях позбавлення волі перебуває з 11.03.2014. З 13.08.2020 відбуває покарання у Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)». Фактично відбув три чверті строку призначеного покарання. Загалом за період відбування покарання має 9 заохочень (за сумлінне ставлення до праці та добру поведінку в 2018-2020 роках, а також за підсумками роботи в 2022 році), та 7 стягнень, які знято та погашено у встановленому законом порядку (останнє - в листопаді 2021 року). Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_5 , останній був працевлаштований в майстерні установи, згідно договору №38 від 09.08.2022, до 31.12.2022, а саме на виробничій зоні у швейній дільниці, за що отримував заохочення. Участі в суспільно-корисному житті відділення та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає, веде пасивний спосіб життя. Під контролем адміністрації дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. За характером спокійний та врівноважений. У відносинах із засудженими неконфліктний. Підтримує зв`язок із рідними. У скоєних злочинах, зі слів засудженого, розкаюється. На думку суду, головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Рішенням комісії Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» від 18.05.2021 засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні до нього пільги, передбаченої ст.82 КК України, у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (обмеження волі), у зв`язку з недоведеністю того, що він твердо став на шлях виправлення.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.06.2021 засудженому ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким в порядку ст.82 КК України.

Рішенням комісії Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» від 19.07.2022 засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки він не довів своє виправлення; з дня відмови сплинув незначний проміжок часу.

Протягом періоду відбування покарання засуджений ОСОБА_5 заохочувався 9 разів та має 7 стягнень, а саме: у виді попередження та ДІЗО - 3 д. за порушення розпорядку дня та режиму утримання, відповідно; доган за неодноразове зберігання заборонених речей (алкоголю, мобільних телефонів, зарядного пристрою), а також у виді суворої догани за порушення форми одягу, що підтверджується відповідною довідкою від 25.01.2023, яка міститься в матеріалах справи. Хоча зазначені стягнення є знятими та погашеними, проте, вони характеризують поведінку засудженого за час відбування покарання, та, з урахуванням положень ст.6 КВК України, не можуть свідчити про готовність останнього до самокерованої правослухняної поведінки.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про нестабільність процесу виправлення засудженого протягом всього періоду відбування покарання.

Апеляційний суд погоджується з таким рішенням суду першої інстанції та вважає, що наявність 9-ти заохочень та відсутність станом на даний час у засудженого ОСОБА_5 діючих стягнень самі по собі не можуть бути достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки не доводять виправлення засудженого та сумлінність його поведінки протягом всього строку відбування покарання.

Доводи засудженого про те, що він довів своє виправлення не підтверджується матеріалами судової справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про нестабільність процесу виправлення засудженого протягом всього періоду відбування покарання та неготовність його до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим ухвалив рішення у відповідності з вимогами статті 81 КК України та статей 537, 539 КПК України.

Ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 січня 2023 року, якою відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді