Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/1428/21
Провадження № 1-кп/673/14/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора- ОСОБА_2 ,

потерпілого - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000204 від 10.10.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бар Барського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, безробітного, розлученого, утриманців немає, із задовільним станом здоров`я, військовозобов`язаного, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09.10.2021 року близько 18 год. 00хв. ОСОБА_5 керуючи належним йому трактором, де в якості пасажира перебувала ОСОБА_8 по польовій дорозі, що неподалік вул. Центральної у с. Яблунівка Хмельницького району Хмельницької області, не зміг розминутися із трактором під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого пасажир ОСОБА_8 впала на землю.

Внаслідок раптово виниклих неприязних відносин з цього приводу, ОСОБА_5 , підійшов до ОСОБА_3 та схопивши його лівою рукою за верхній одяг в області грудей, умисно наніс один удар кулаком правої руки в ліву бокову частину грудної клітки, внаслідок чого останній впав. Після цього, ОСОБА_5 взявши потерпілого за одяг, підняв його на ноги, та утримуючи, кулаком лівої руки наніс один удар в праву бокову частину голови, від якого потерпілий впав спиною на землю. В подальшому ОСОБА_5 , притисши лівим коліном в області грудної клітки потерпілого до землі, та утримуючи лівою рукою за його верхній одяг, підняв голову потерпілого та наніс один удар кулаком правої руки в ліву бокову частину голови. В подальшому, ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_8 пляшку із спиртовмісною рідиною, лівою рукою здавив потерпілому щелепу, а правою рукою вставив її потерпілому до ротової порожнини. В подальшому тримаючи потерпілого лівою рукою за верхній одяг, підняв його голову та наніс один удар кулаком правої руки в ліву бокову частину голови, а потім змінивши руки, наніс один удар кулаком лівої руки в праву бокову частину голови потерпілого. Внаслідок чого ОСОБА_3 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів лівої підочної ділянки, грудної клітки зліва по задній пахвовій лінії, осаджень шкіри правої щоки, обох навколо вушних ділянок, обох виличних ділянок голови, перелому -9 -го ребра зліва по задній пахвовій лінії; струсу головного мозку, субарахноїдального крововиливу лівої скронево-тім`яної частки головного мозку, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Зазначеними вище умисними діями, які виразились в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення заперечив та з приводу його обставин надавав суду показання згідно яких 09.10.2021 року близько 18год., спільно із колишньою дружиною ОСОБА_8 їхали на належному йому тракторові. ОСОБА_8 в якості пасажира розміщувалась на сидінні водія, ліворуч біля нього. На зустріч їхав трактор з причіпом під керуванням односельця ОСОБА_3 . Чим меншою ставала відстань між транспортними засобами, розумів, що може не уникнути зіткнення, а тому продовжуючи рух, зайняв якомога крайнє праве положення. Коли транспортні засоби зрівнялись, причіп трактора ОСОБА_3 , враховуючи наявну на дорозі колію, відкинуло в сторону, в такий спосіб, що останній зіштовхнувся із його трактором, внаслідок чого ОСОБА_8 впала на дорогу під колеса його причіпа. Різко загальмувавши, допоміг ОСОБА_8 піднятися. При цьому, не знає чи остання втрачала свідомість, але допускає що такий стан міг тривати до 1хв. В цей час, ОСОБА_3 продовжував рух та зупинився за 50-100м., а коли виходив із трактора впав. Припускає, що такі тілесні ушкодження останній міг отримати від означеного падіння або під час виконання в подальшому городніх робіт. При цьому показав, що до вказаного інциденту мав нормальні відносини із потерпілим. Проте, останній, будучи винуватим у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, прийняв рішення обмовити його у нанесенні тілесних ушкоджень. В зв`язку із запереченням своєї винуватості, вказував на відсутність підстав для задоволення цивільного позову потерпілого про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Незважаючи на ставлення обвинуваченого до вини, його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

Так, допитаний судом потерпілий ОСОБА_3 вказав, що у час та місці, зазначеному в обвинувальному акті їхав трактором із навантаженим причіпом на город. На зустріч йому рухався трактором ОСОБА_5 , на лівому крилі якого сиділа жінка ОСОБА_8 . У бокове вікно помітив, як ОСОБА_5 зробив різкий рух кермом в праву сторону, внаслідок чого жінка, не втримавшись, впала під колеса його причіпу. Проте, що відбувся удар транспортних засобів не відчув та одразу через 2 м. зупинив транспортний засіб, таким чином до транспортного засобу ОСОБА_5 було близько 30м. Запропонував ОСОБА_5 на випадок його причетності до ДТП викликати поліцію. В цей час ОСОБА_5 наніс один удар кулаком правої руки в його лівий бік, від якого впав на землю. Потім піднявши за одяг, наніс один удар в другий бік, кинув в болото і там продовжував наносити удари. Послідовності нанесення на даний час не пам`ятає. В процесі цього наказав ОСОБА_8 принести пляшку з спиртовмісною речовиною, яку, стоячи коліном на грудній клітині, намагався залляти йому у ротову порожнину, вимастив обличчя болотом. Пригадує, що ОСОБА_5 телефонував у поліцію. Також, під час нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 погрожував зв`язати його та закидати гноєм, вимагав матеріального відшкодування в зв`язку з тим, що під час руху його трактора впала ОСОБА_8 . Злякавшись агресивної поведінки ОСОБА_5 погодився передати для нього грошові кошти, після чого останній дозволив йому продовжити рух. Коли приїхав на город, ОСОБА_5 підходив та звинувачував його у пошкодженні трактора. Припускає, що під час конфлікту втрачав свідомість, оскільки пригадує події частково. По приїзду додому, дружина побачивши його стан, зателефонувала синові, а останній викликав швидку допомогу та того ж вечора був доставлений у медичний заклад, де провів близько місяця. Окрім цього, вказував, що обвинувачений приходив до нього у лікарню та пропонував забрати заяву із поліції, проте вважає примирення між ними неможливим.

Зауважив, що внаслідок завданих обвинуваченим тілесних ушкоджень тривалий час лікувався, а тому просив задоволити в повному обсязі за рахунок обвинуваченого заявлений цивільний позов.

Окрім показань потерпілого, не вірити яким у суду підстав не має, заподіяння обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості об`єктивно підтверджується наступними доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_9 згідно яких в жовтні 2021 року у вечірній час під час телефонної розмови із братом дізнався про побиття батька ОСОБА_3 . З цього приводу одразу здійснив виклик у поліцію та швидку медичну допомогу, а сам виїхав із м. Хмельницького у с. Яблунівка Хмельницького (Деражнянського) району Хмельницької області. По приїзду, ОСОБА_3 перебував у лікарні, мав видимі тілесні ушкодження на грудях, обличчі. Зі слів останнього дізнався про отримання таких тілесних ушкоджень внаслідок неправомірних дій односельця ОСОБА_5 . Зауважив, що наступного дня в розмові із ОСОБА_5 , останній звинуватив ОСОБА_3 у порушенні правил дорожнього руху під час керування трактором, внаслідок чого впала ОСОБА_8 та обіцяв попросити пробачення у потерпілого.

Згідно показань свідка ОСОБА_8 09.10.2021 року вона спільно з колишнім чоловіком ОСОБА_5 їхали на тракторі польової дорогою, що знаходиться за межами с. Яблунівка Хмельницького району Хмельницької області. В цей час на зустріч рухався трактор під керуванням ОСОБА_3 , причіп якого зачепив їх трактор, внаслідок чого вона впала під колеса. Прийшла до свідомості, коли чоловік ОСОБА_5 підняв її. ОСОБА_3 вже на місці події не було. З цього приводу телефонувала до поліції, а ОСОБА_5 пішов до ОСОБА_3 , який перебував на своїй земельній ділянці. В подальшому, зі слів ОСОБА_5 зрозуміла, що ОСОБА_3 бажає відшкодувати шкоду, а тому подзвонила до поліції і відмовилась від попереднього повідомлення. Не бачила, щоб ОСОБА_5 наносив ОСОБА_3 тілесні ушкодження. Про те, що у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження дізналася від працівників поліції, які приїхали за місцем їх проживання. Того ж вечора поїхала у лікарню з метою отримання медичної допомоги, де зустріла ОСОБА_3 в

приймальному відділенні. Про стан в якому перебував потерпілий того вечора не пригадує.

Згідно рапорту зареєстрованого інспектором-черговим СПД №1 ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 09.10.2021 року о 19год.09хв. отримано виклик за №, син повідомив про те, що невстановлена особа нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_3 у вигляді саден обличчя, перелому ребра (а.п.89 Т.1).

Згідно рапорту зареєстрованого інспектором-черговим СПД №1 ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 09.10.2021 року о 21год.03хв. отримано повідомлення зі служби «102», про те, що 09.10.2021 року до Деражнянської ЦРЛ доставлено ОСОБА_3 , якому встановленою особою, за селом, нанесено тілесні ушкодження (а.п.90 Т.1).

Заявою ОСОБА_3 від 09.10.2021 року, згідно якої останній вказував на спричиненні йому того ж дня близько 17год. 30хв. ОСОБА_5 тілесних ушкоджень в с. Яблунівка (а.п.91 Т.1).

Витягом із ЄРДР про внесення слідчим ОСОБА_11 відомостей 10.10.2021 року за № 0000204 за вказаною заявою ОСОБА_3 із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 122 КК України (а.п. 82, Т.1).

Протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 22.11.2021 року, проведеного з участю потерпілого ОСОБА_3 , в ході якого огляду підлягала польова дорога за межами с. Яблунівка Деражнянського району Хмельницької області, виїзд на яку здійснюється із вул. Центральної при її закінченні в напрямку с. Шарки.

Так, ОСОБА_3 вказав на місце, де отримав тілесні ушкодження внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 , яке знаходиться близько 100 метрів від повороту з вул.. Центральної с. Яблунівка. При цьому, він рухався трактором від вулиці Центральна, а ОСОБА_5 в такий же спосіб в напрямку вказаної вулиці. В правій частині дороги, під узбіччя наявна колія, в яку, зі слів ОСОБА_3 він упав, внаслідок нанесеного ОСОБА_5 удару (а.п.92-97 Т.1).

Даними висновку експерта №379 за наслідками проведення судово-медичної експертизи в період з 23.11. по 25.11.2021 року у ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів лівої підочної ділянки, грудної клітки зліва по задній пахвовій лінії, осаджень шкіри правої щоки, обох навколо вушних ділянок, обох виличних ділянок голови, перелому -9 -го ребра зліва по задній пахвовій лінії; струсу головного мозку, субарахноїдального крововиливу лівої скронево-тім`яної частки головного мозку, що могли утворитися від травмуюючої дії тупих твердих предметів, не виключено в строк вказаний у постанові про призначення судово-медичної експертизи, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Можливість утворення виявлених на тілі ОСОБА_3 тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту -виключається, так як при цьому механізмі характер та локалізація ушкоджень були б іншими (а.п.108-110 Т.1).

Даними слідчого експерименту з участю ОСОБА_3 від 23.11.2021 року з фото-таблицею, в ході якого останній розповів та показав як та при яких обставинах ОСОБА_5 заподіяв йому тілесні ушкодження (а.п. 111-125 Т.1).

Згідно додаткового висновку експерта №385, проведеного за наслідками судово-медичної експертизи від 25.11.2021 року експертом підтверджена можливість утворення, виявлених на тілі ОСОБА_3 тілесних ушкоджень у виді

підшкірного крововиливу грудної клітки зліва по задній пахвовій лінії, осадження шкіри обох навколо вушних ділянок; перелому 9-го ребра зліва по задній пахвовій лінії, струсу головного мозку, субарахноїдального крововиливу лівої скронево-тім`яної частки головного мозку за обставин зазначених останнім у слідчому експерименті від 23.11.2021 року. При цьому, утворення усіх інших виявлених на тілі ОСОБА_3 тілесних ушкоджень при вказаних обставинах виключається (а.п. 129-131 Т.1).

Даними додаткового висновку судово-медичної експертизи №203 від 21.04.2023 року яким підтверджено характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень за наслідками проведення первинної судово-медичної експертизи. При цьому такі тілесні ушкодження у потерпілого могли утворитися як від не менше ніж п`ятиразової дії тупих твердих предметів або предмету (без можливості наразі визначити точні характеристики цих предметів або предмету через відсутність будь-яких специфічних ознак тілесних ушкоджень) за механізмами : «удар» (струс головного мозку), «удар-тертя» чи «притискання -тертя» (садна), «удар» (субарахноїдальний крововилив), «удар-деформація» чи «стискання-деформація» (перелом) і «удар» або «притискання» (підшкірні крововиливи), так і від не менше ніж п`яти зіткнень правої вилично-щічної ділянки обличчя, лівої вилично-підочної ділянки обличчя, обох навколо-вушних (скроневих) ділянок голови та лівої половини грудної клітки на задній пахвовій лінії потерпілого з такими предметами чи предметом, за механізмами: «удар» (струс головного мозку), «удар-тертя» (садна), «удар-деформація» (перелом) і «удар» (крововиливи), про що свідчать відповідна локалізація та загальні властивості цих тілесних ушкоджень.

Підшкірний крововилив лівої половини грудної клітки потерпілого по задній пахвовій ліній та закритий перелом 9-го ребра лівої половини грудної клітки по задній пахвовій лінії з помірним зміщенням уламків у сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я з відсутністю небезпеки для життя (а.п. 51-55 Т.2).

Протоколом проведення слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_5 та відеозаписом слідчої дії від 29.11.2021 року в ході якого останній стверджував, а в подальшому продемонстрував як керував трактором по польовій дорозі на зустріч якому рухався трактор під керуванням ОСОБА_3 . З метою безпечного проїзду прийняв максимально праворуч , в аналогічний спосіб вчинив і ОСОБА_3 . Проте роз`їжджаючись , ОСОБА_3 причіпом зачепив трактор ОСОБА_5 , внаслідок чого впала пасажир ОСОБА_8 . Проїхавши близько 50-100 м. ОСОБА_3 зупинився і коли виходив із трактора, послизнувся та впав, з`їхавши головою та вдарившись об корпус кабіни та ніжку. Вийшовши, ОСОБА_3 ще раз упав перед собою (а.п.180-187 Т.1).

Згідно додаткового висновку експерта №397, проведеного за наслідками судово-медичної експертизи від 30.11.2021 року експертом виключено можливість утворення, виявлених на тілі ОСОБА_3 тілесних ушкоджень за обставин зазначених ОСОБА_5 у слідчому експерименті від 29.11.2021 року (а.п. 188-190 Т.1).

Таким чином, вказані показання потерпілого ОСОБА_3 є детальними та послідовними, повністю узгоджуються між собою, а також з іншими об`єктивними доказами, зокрема, даними висновків судово-медичних експертів, слідчого експерименту, протоколу огляду місця події, в зв`язку з чим підстав сумніватися у таких доказах у суду немає. При цьому, суд враховує, що спосіб та механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 на яких наполягав обвинувачений

ОСОБА_5 повністю виключаються про що свідчить відповідний висновок судово-медичного експерта, який був покладений судом в основу обвинувального вироку.

При цьому, суд зважає, що показання, які надала суду свідок ОСОБА_8 надані з метою пом`якшити становище обвинуваченого ОСОБА_5 , який на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення являвся її чоловіком. Крім того, свідок була безпосереднім очевидцем подій, саме внаслідок її падіння із трактора між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виник конфлікт, а тому не виключається, що їй заподіяної фізичного болю, що вказує про особистий інтерес у даній справі та наявність образи по відношенню до потерпілого. Крім того показання означеного свідка суперечать тим свідченням, які надав суду обвинувачений ОСОБА_5 , який зауважував, що остання могла втратити свідомість, проте на короткий час, в зв`язку з чим мала змогу спостерігати за подіями, які відбувались.

Також про нещирість та суперечливість показань свідка ОСОБА_8 свідчить рапорт інспектора -чергового СПД №1 ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_12 , згідно якого вбачається, що 09.10.2021 року о 18год. 07хв. зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про ДТП без травмованих, яке мало місце в полі за цвинтаром, що у с. Яблунівка Деражнянського району. Тоді ж о 18го.30хв. ОСОБА_5 звернувся із проханням відмінити приїзд поліції (а.п.88 Т.1).

Доказів, які б достовірно вказували на порушення потерпілим ОСОБА_3 Правил дорожнього руху під час керування ним трактором близько 18 год. 09.10.2021 року матеріали кримінального провадження не містять. Окрім того, сумнівними, на думку суду, є посилання обвинуваченого та свідка ОСОБА_8 про розміщення останньої на сидінні водія, оскільки такий транспортний засіб не пристосований для розміщення двох осіб (водія та пасажира), крім того за можливості такого розміщення та зовнішнього впливу з лівої сторони на трактор, падіння останньої під колеса причіпа у колію із болотом є малоймовірним (а.п.164 Т.1).

Надаючи оцінку висновку експерта за наслідками проведення слідчого експерименту з участю потерпілого №385 від 25.11.2021 року, суд враховує показання ОСОБА_3 , який підтверджував, що внаслідок нанесених ОСОБА_5 ударів в область голови він частково втрачав свідомість, а тому детально відтворити події під час слідчого експерименту не зміг.

Крім того, тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів лівої підочної ділянки, осаджень шкіри обох виличних ділянок голови, утворення яких згідно вказаного висновку експерта виключається, в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я про що свідчить висновок додаткової судово-медичної експертизи №203 від 21.04.2023 року (а.п.51-55 Т.2), в зв`язку з чим не впливають на правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 .

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а також, що обвинувачений винуватий у його вчиненні, за що підлягає покаранню.

Невизнання обвинуваченим винуватості в умисному заподіянні потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження, суд розцінює як намагання ухилитися

від відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, а його твердження, про непричетність до його вчинення та наявність підстав для обмовляння, не заслуговують на увагу, оскільки вони повністю спростовується сукупністю наведених вище доказів.

Доказів, що підтверджували б отримання потерпілим тілесних ушкоджень при інших обставинах, судом не здобуто. До того ж, як встановлено в судовому засіданні з показань потерпілого, а також із заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.10.2021року, потерпілий ОСОБА_13 відразу ж після побиття повідомив лікаря швидкої допомоги про спричинення йому тілесних ушкоджень відомою особою, а у зверненні до поліції вказав на ОСОБА_5 як на особу, яка нанесла йому такі тілесні ушкодження.

Крім того, будь-яких доказів того, що потерпілий обмовив ОСОБА_5 в судовому засіданні не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, проте схильний до конфліктів з мешканцями села, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, має задовільнимй стан здоров`я, раніше не судимий в силу ст.. 89 КК України.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді Хмельницького РС №4 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства оцінені на рівні середніх, з урахуванням особи обвинуваченого, його способу життя, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) (а.п.52-56 Т.1).

Враховуючи вищенаведене, особу винного, який не розкаявся та не проявив жалю до наслідків вчиненого ним злочину, суд приходить до висновку про доцільність призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Також із врахуванням всіх обставин даного кримінального провадження, досудової доповіді органу пробації, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до нього ст.ст.75, 76 КК України і звільняє від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим так і іншими особами.

У даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_3 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 (а.п.33-34 Т.1) про стягнення завданої матеріальної шкоди в загальному розмірі 5304, 95грн. та моральної шкоди в сумі 30000 грн., вирішуючи, який суд враховує наступне.

Так обгрунтовуючи позовні вимоги, потерпілий вказав, що внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правпорушення йому була заподіяна матеріальна шкода, що пов`язана із понесеними витратами на лікування, що в загальному становить 5304,95грн.

Окрім цього, внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень позивач зазнав моральних страждань, що проявились в пригніченості його психічного стану, порушенні повсякденного життя, фізичному болі та стражданнях, а також вимушених змінах у житті, які мали триваючий характер та які оцінює в 30000грн.

Згідно ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

В силу ч.5 ст. 128 цього Кодексу цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В силу ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, що пов`язана із лікуванням потерпілого, суд враховує, що згідно виписок із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_3 в період з 09.10.2021 року НКП «Деражнянська МБЛ» Деражнянської міської ради останньому в результаті струсу головного мозку, перелому одного ребра призначено ліки у виді: тіамекс (розчин для ін`єкцій), арлеверт в таблетках, магнію сульфат (розчин для ін`єкцій), димедрол(розчин для ін`єкцій),анальгін (розчин для ін`єкцій), сульфокамфокаїн (розчин для ін`єкцій), нейробіон (розчин для ін`єкцій), спазмалгон (розчин для ін`єкцій), дексаметазон (розчин для ін`єкцій), еуфілін (розчин для ін`єкцій), інгаміст (розчин для ін`єкцій), предуктал в таблетках, пентоксифилін, мазь «Рятівник» (а.п.39-40,45 Т.1). Фіскальними чеками від 09.10.2021 року, 11.10.2021р. (а.п.35 Т.1) та 29.10.2021 р. (а.п.36 Т.1) підтверджується придбання вказаних медичних препаратів, що в загальному становить 927, 16грн. Крім того, ОСОБА_3 проведено магнітно-резонансну томографію, вартість якої становить 1700грн. (а.п.35,42 Т.1) .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вказані витрати, які в загальному розмірі становлять 2627,16 грн. є обгрунтовані та підтверджені належними доказами, а тому підлягають відшкодуванню потерпілому за рахунок обвинуваченого.

Також, потерпілим на підтвердження витрат на лікування надано суду копії фіскальних чеків від 13.10.2021р на суму 709,83грн, 15.10.2021 року на 309,45грн, та 580грн, від 18.10.2021 року на 112,40грн (а.п. 30 Т.1), від 25.10.2021 року на суми 225грн, 560грн та 150,30грн. Разом з цим, суд звертає увагу, що необхідність придбання зазначених у вказаних документах ліків, медичних препаратів не підтверджена закладом охорони здоров`я та не свідчить про придбання ліків та в такій кількості саме ОСОБА_3 , в зв`язку з чим в цій частині вимог позов не підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, то вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В силу ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а відповідно та пунктів 1,2 частини 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як встановлено судом обвинуваченим потерпілому заподіяні тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, при заподіянні яких потерпілий відчував фізичну біль та страждання, переніс нервовий стрес та перехвилювався, змушений був проходити медичне обстеження та лікування, у зв`язку з чим вимушений був нести додаткові витрати на придбання ліків та медичне обстеження. Крім того, завдана моральна шкода потерпілого полягає також у тому, що для відновлення порушеного свого права він змушений тривалий час докладати додаткових зусиль. Тому, розмір відшкодування моральної шкоди із врахуванням характеру правопорушення, обставин, за яких ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_3 тілесні ушкодження, та ступеня його вини, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, характеру заподіяних тілесних ушкоджень, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, матеріального становища обвинуваченого, який зі слів не працює, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, на думку суду відповідає 20000 грн., які і необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на відшкодування завданої моральної шкоди.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувалися та підстав для їх застосування немає.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.366-371,373-375 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити покарання за ч.1 ст. 122 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2(два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди -2627, 16грн. (дві тисячі шістсот двадцять сім гривень, 16коп) та моральної шкоди -20000грн (двадцять тисяч гривень).

В решті вимог позову відмовити.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1