Справа № 303/6133/23
Провадження № 1-кп/303/489/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 22.06.2022 р. за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Марківка Марківського району Луганської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження підсудне Мукачівському міськрайонному суду, підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає.

Обвинувальний акт затверджений прокурором і відповідає вимогам ст.291 КПК України. Підстави для повернення обвинувального акта відсутні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Крім того, прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не може запобігти вказаним вище ризикам. Враховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, просив застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У підготовчому судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , їх представник адвокат ОСОБА_7 не заперечили проти призначення судового розгляду, просили обрати обвинуваченому запобіжних захід не пов`язаний з триманням під вартою. Обвинувачений відшкодував потерпілим шкоду, завдану внаслідок ДТП та примирився з ними.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 не заперечив щодо призначення судового розгляду, однак заперечив проти задоволення клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Обвинувачений відшкодував потерпілим шкоду, завдану внаслідок ДТП та примирився з ними.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримав думку захисника щодо призначення судового розгляду та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У підготовче судове засідання потерпіла ОСОБА_9 не з?явилася, належним чином була повідомлена про час та місце проведення підготовчого судового засідання, заяв про відкладення суду не надала.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши подане прокурором клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Суд вважає можливим судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні. Підстав для здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні та колегіально судом у складі трьох професійних суддів немає.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст.315 КПК України, вирішені, визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Відповідно до ч.1 ст.316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду, суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку учасників підготовчого провадження щодо можливості призначення судового розгляду, враховуючи, що відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до положень ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом у окремих випадках.

Згідно ч.3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за вчинення якого, у разі доведеності вини, йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, а тому з огляду на тяжкість та характер вказаних кримінальних правопорушень це свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду.

Прокурором не надано жодного доказу щодо наявності ризиків, передбачених пунктами 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому їх існування ґрунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце проживання, відшкодував потерпілим шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення, які просили обрати відносно останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, одружений, характеризується позитивно, умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного на стадії досудового розслідування кримінального провадження, не порушував, а прокурором доказів протилежного не надано.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тому обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є недоцільно та неефективно.

Осіб, які б поручились за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, не встановлено, що унеможливлює обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Стороною захисту не доведено законних та постійних джерел заробітку у обвинуваченого, що унеможливлює застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ст.176 КПК України запобіжним заходом є, зокрема, домашній арешт.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному,обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Матеріали клопотання прокурора не містять достатніх доказів, які б вказували на безумовну необхідність обрання міри запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою. Прокурором належним чином не мотивовано, чому більш м`який запобіжний захід - домашній арешт у певний період доби не може запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви щодо тяжкості вчиненого кримінального правопорушення не можуть бути визначальним фактором при вирішенні питань, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання спробам останнього переховуватися від суду, суд переконаний у необхідності обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

З врахуванням вищезазначеного, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою підлягає до часткового задоволення.

Клопотання адвоката ОСОБА_8 про розгляд справи у спрощеному порядку без дослідження доказових матеріалів справи подане передчасно та підлягає вирішенню під час судового розгляду даного кримінального провадження у відповідності до вимог ст. 349 КПК України.

Керуючись Розділом ІІ, ст.ст.314-316, 369-372, ч.9 ст. 615 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначити до судового розгляду на 19 липня 2023 року о 14 годині 30 хвилин у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, за адресою: м. Мукачево Закарпатської області, вул. Мостова, 8.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею ОСОБА_1 одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, представника потерпілих, обвинуваченого та захисника.

Клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 23-00 до 06-00 години, без застосування електронного засобу контролю, на строк два місяці, а саме: до 12 вересня 2023 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою.

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки покладається на обвинуваченого ОСОБА_3 на строк два місяці, тобто до 12 вересня 2023 року включно.

Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Солом?янському управлінню поліції ГУНП в м.Києві негайно поставити на облік ОСОБА_3 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вручити копії цієї ухвали обвинуваченому та захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1