ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3204/23 Справа № 227/555/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

04 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_3 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23.06.2023 року відносно ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23.06.2023 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підстави ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На вказаний вирок засуджений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та призначити більш м`яке покарання.

Перевіривши апеляційну скаргу на її відповідність вимогам КПК України вважаю, що необхідно відмовити у відкритті провадження за даною скаргою виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК України.

За змістом засади диспозитивності сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України (ч. 1 ст. 26 КПК України), а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, визначених КПК України (ч. 3 ст. 26 КПК України).

З огляду на вказані вище положення, приписами глави 35 КПК України закріплено можливість вирішення правового спору учасниками провадження через інстутут укладення угоди. При цьому, питання щодо речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження не є предметом консенсуального узгодження сторін угоди про визнання винуватості.

Послідовно забезпечуючи реалізацію вимог засади диспозитивності, законодавець виділив в окремій нормі КПК України особливості апеляційного оскарження судових рішень на підставі угод, що передбачає звуження меж вимог, які можуть ставити в апеляційній скарзі суб`єкти оскарження (ст. 394 КПК України).

Імперативна вказівка у цій процесуальній нормі щодо виключного визначення підстав для оскарження відповідного судового рішення узгоджується і з положеннями ч. 2 ст. 473 КПК України.

Так, ч. 4 ст. 394 КПК України унормовано, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

З матеріалів провадження вбачається, що судом першої інстанції вирок ухвалено на підставі затвердження угоди про визнання обвинуваченим ОСОБА_3 винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, у порядку ст.ст. 474, 475 КПК України.

Обвинуваченим ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу в частині оскарження виду призначеного покарання, яке заздалегідь узгоджено та визначено в угоді про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 оскаржив вирок на підставі угоди про визнання винуватості у зв`язку з помилковим, на його думку, призначеним видом та розміром покарання, тобто виключно з підстав, з яких це судове рішення не може бути оскаржене ніким із учасників провадження відповідно до вимог ч. 4 ст. 394 КПК України, а тому у відкритті провадження за його апеляційною скаргою слід відмовити.

З огляду на наведене у відкритті апеляційного провадження за скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 слід відмовити, апеляційну скаргу повернути обвинуваченому ОСОБА_3 в порядку ст. 399 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити засудженому ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23.06.2023 року відносно ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Повернути ОСОБА_3 його апеляційну скаргу з додатками.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду.

Суддя ОСОБА_2