ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 731/590/19
провадження № 1-кп/691/238/22
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

13 грудня 2022 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі колегії суддів, головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 (дистанційний розгляд), захисника (адвоката) ОСОБА_6 , та обвинуваченого ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференцзв`язку), розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , в кримінальному провадженні № 0000417 відомості 04 вересня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.296, п.13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Городищенського районного суду Черкаської області, при колегіальному складі суду, перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000417 відомості 04 вересня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.296, п.13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.13 ч.2 КК України. Призначено підготовче судове засідання, яке з поважних на те причин відкладено на 13.12.2022 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 беруть участь дистанційно, зважаючи на введення воєнного стану в Україні згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, який продовжено, та віддаленість місця утримання обвинуваченого (м. Чернігів), до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, суддів та працівників апарату суду в умовах воєнної агресії проти України, беручи до уваги частину 2 статті 336 КПК України.

До зали суду в м. Городище Черкаського району Черкаської області прибув захисник (адвокат) ОСОБА_6 , який призначений на підставі ухвали суду від 01.11.2022 року та діє згідно Доручення для надання безплатної вторинної правової допомоги особі у кримінальному провадженні від 10.11.2022 року №023-000032ч.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представник Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області ОСОБА_12 , в судове засідання не прибули. Заяв (клопотань) на адресу суду не надходило. Попередньо повідомляли в телефонному режимі про неможливість дістатися до суду.

В судове засідання не прибув захисник (адвокат) ОСОБА_13 , за повідомленням у зв'язку з неможливістю вийти на зв'язок через відсутність інтернет зв'язку, та не прибув представник потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_14 , попердньо просив провести судове засідання за його відсутності.

Колегією суддів, заслухано думку учасників та ухвалено про можливість проведення підготовчого судового засідання в частині розгляду внесеного 08 грудня 2022 року прокурором ОСОБА_15 через електронну пошту клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.296, п.13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав в повному обсязі клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів, яке було вручено обвинуваченому, що підтверджується розпискою з слідчого ізолятора 09.12.2022 року. Вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у зв`язку з тим, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання особи під вартою та через те, що судовий розгляд кримінального провадження об`єктивно не може бути завершеним до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Посилання на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, раніше заявлені під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею Новозаводського районного суду м. Чернігова не зменшилися, а саме продовжують існувати. Обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на волі може: переховуватись від суду, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років або довічне позбавлення волі та, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому, в разі визнання його винуватим у такому злочині, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 , хоча і є раніше не судимою особою, однак спосіб вчинення даних кримінальних правопорушень, а саме значна кількість ножових поранень, виявлених у потерпілих, характер нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, дають реальні підстави вважати про планування вказаного правопорушення обвинуваченим. Таким чином, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений буде вчиняти і інші кримінальні правопорушення, в тому числі проти життя та здоров`я особи. Незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Потерпілими у даному провадженні є сусіди та знайомі ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші, а тому обвинуваченому достовірно відомо про їхнє місце проживання, роботи. Таким чином, враховуючи характер та особливу жорстокість кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , останній, перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів: запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, у зв`язку із наявністю перелічених вище ризиків. Також в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про осіб, які заслуговують на довіру, тому запобіжний захід у вигляді особистої поруки обрати неможливо. Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного із загибеллю людини, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні. Домашній арешт також не забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, в зв`язку з існуванням вищенаведених ризиків та обставин, що їх обґрунтовують. Вказав, що клопотання заявлено у зв`язку з тим, що строк тримання під вартою щодо обвинуваченого закінчується, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив розглянути клопотання, які подавалися ним раніше до суду, та надати їх захиснику для підготовки до участі та обговорення позиції щодо захисту в судовому засідання. Заперечив стосовно розгляду інших питань підготовчого провадження, окрім розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою. Вказує, що не мав інформації щодо призначеного захисника. Просить надати захиснику час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і підготовки для участі в підготовчому судовому засіданні, а також відповідно до п. 14 ч. 3. ст. 42 КПК України у зв'язку з частковим ознайомленням, лише з двома томами кримінального провадження, просить зобов'язати прокурора ознайомити його з усіма матеріалами досудового слідства в повному обсязі, клопотання надсилав 07.11.2022 року вих. № Т2019. Та, на підставі норм КПК України, надати час достатній для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і підготовки для участі в судовому засіданні, за фактичними обставинами, дана умова повинна бути виконана. Щодо клопотання прокурора, заперечує проти продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, клопоче та подає клопотання про зміну запобіжного заходу на такий, що не пов'язаний з триманням під вартою, на розсуд суд. Наведені прокурором ризики: переховуватися від суду; повторності вчинення кримінальних правопорушень; ризик незаконно впливати на свідків та потерпілих в цьому кримінальному провадженні, - це лише припущення прокурора, є безпідставним. Відповідно до Закону України "Про національну поліцію", якщо буде надано домашній арешт, поліція здійснює превентивну та профілактичну діяльність спрямовану на запобігання вчинення правопорушень. Домашній арешт забезпечується постійним контролем працівниками поліції, отже суду відповідно до чинного законодавства немає про що турбуватися. В матеріалах судової справи наявні адреси щодо перебування його в разі зміни запобіжного заходу на домашній арешт, а саме за адресою АДРЕСА_1 , в близького родича матері ОСОБА_16 , а це в іншій частині населенного пункту, віддалено від місця проживання потерпілих. Якщо цого недостатньо для суду можливо розглянути клопотання про перебування в іншій частині країни, в м. Києві, за місцем реєстрації іншої близької та рідної йому людини. Вважає, що викладені прокурором ризики абсолютно відсутні, немає ніякого підгрунття. Має позитивні характеристики командира військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2022 року, відзнаки президента, які надсилав до суду. Просить змінити запобіжний захід на домашній арешт, або визначити судом заставу, яка буде гарантом виконання ним покладених на нього обов`язків. Вважає, що у зв`язку з відсутністю ризиків викладених прокурором, цілодобовий домашній арешт в повній мірі забезпечить виконання покладених на нього як обвинуваченого обов'язків. Просить суд змінити наявний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт окремо чи в сукупності з іншими запобіжними заходами, та задовольнити прохання зазначеного клопотання.

Захисник (адвокат) ОСОБА_6 , в судовому засіданні підтримує позицію підзахисного про відкладення підготовчого судового засідання, повідомив, що з матеріалами справи ознайомлений поверхнево, оскільки тільки сьогодні мав можливість їх сфотографувати. З обвинуваченим ОСОБА_7 поспілкуватися більш предметно не вдалося. Щодо позиції по пред`явленому обвинуваченню та позицію захисту не обговорювали за браком часу, відомо, що підзахисний вину не визнає. Вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, отримав, з клопотанням ознайомлений, і готовий до участі згідно цього клопотання. Ризики, які наводить прокурор не підтверджуються будь-якими фактичними обставинами справи. Звертає увагу суду, що підзахисний не переховувався від органів досудового слідства, його затримали в той же день. А тому вважає, що такий ризик як переховуватися від суду не підтверджується будь-якими даними. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, то підзахисний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а тому говорити про те, що він зможе продовжити свою злочинну діяльність наразі неможливо. Ризик незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, то потерпілими є сусіди, але до цього часу проти них підзахисний ніяких правопорушень не вчиняв. Вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт з носінням електронного пристрою для контролю за поведінкою обвинуваченого допоможе запобігти тим ризикам, які можуть бути. Підтримав думку підзахисного щодо запобіжного заходу. Просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного пристрою.

Колегія суддів, вивчивши доводи клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, усного клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, приходить до такого.

Під час підготовчого судового засідання, за нормами частини 3 статті 315 КПК України, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою суд повинен врахувати наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з'явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У відповідності до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим статті 177 КПК України.

Встановлено, 06.09.2019 року ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова , ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. В подальшому запобіжний захід продовжено. Ухвала суду від 20.10.2022 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчує свою дію - 18.12.2022 року.

З обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.296, п.13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України. При цьому суд не з`ясовує обставини вчинення кримінальних правопорушень та не перевіряє їх дослідженням доказів. Вказане не допустиме на даній стадії судового провадження з огляду на принципи змагальності та диспозитивності кримінального судочинства.

Вирішуючи питання про застосування (продовження) обвинуваченому запобіжного заходу, колегія суддів враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років або довічне позбавлення волі. На момент затримання не працював, кошти отримував від тимчасових заробітків, сталі зв`язки відсутні.

Зважаючи на практику Європейського суду, колегія суддів враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Та, бере до уваги, те, що Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Медичних протипоказань утриманню обвинуваченого в СІЗО не встановлено.

Ризики переховування від суду (підтверджуються тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду), незаконно випливати на потерпілих та свідків (суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, судовий розгляд кримінального провадження в даному складі суду ще не розпочато, а потерпілі та свідки, що заявлені стороною обвинувачення в кримінальному провадженні є сусідами та знайомими обвинуваченого ОСОБА_7 , знає про їхнє місце проживання, роботи, та існує ймовірний ризик того, що внаслідок незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих, свідків, останні можуть змінити свої показання або відмовитися від давання показань у суді), вчинення іншого кримінального правопорушення, в тому числі проти життя та здоров'я особи (підтверджується способом вчинення кримінальних правопорушень, а саме значна кількість ножових поранень, виявлених у потерпілих, характер нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, дають реальні підстави, вважати що обвинувачений становить загрозу для життя і здоров'я оточуючих), як доводить прокурор, знайшли своє підтвердження при розгляді клопотання щодо дії запобіжного заходу.

Ураховуючи викладене та обставини встановлені в судовому засіданні, при розгляді клопотання щодо дії запобіжного заходу, які не змінилися, беручи до уваги тяжкість інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.296, п.13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України, продовження існування ризиків, які існували на момент продовження обвинуваченому запобіжного заходу, та прокурором доведені, що ризики, які послужили підставою для застосування (продовження) запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні є дійсними та триваючими, не змінилися продовжують існувати, та процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , а також те, що судове провадження з об`єктивних причин не може бути завершене до спливу строку тримання під вартою, приймаючи до уваги запровадження в Україні воєнного стану, колегія суддів приходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та виконання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних рішень суду.

Колегією суддів, не встановлено обставин, які свідчили б про те, що необхідність у раніше обраному та продовженому обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у зазначеному вигляді відпала.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування "обґрунтованої ймовірності", за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1 - 5 частини 1 статті 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Відомостей, які свідчили б про неможливість застосування (продовження) до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано.

Переконливих доказів про зменшення чи відсутність ризиків, які приймались до уваги при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу,що передбачені статею 177 КПК України, для застосування обвинуваченому ОСОБА_7 більш м'якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, стороною захисту в судовому засіданні не доведено, а колегією суддів не встановлено.

З моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м'який запобіжний захід.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, колегія суддів на теперішній час не встановила.

Європейський суд підкреслив, що пункт 3 статті 5 Конвенції зобов`язує органи влади розглянути можливість застосування альтернативних заходів забезпечення явки обвинуваченого до суду при вирішенні питання про те, звільнити його чи залишити під вартою. Дана норма не тільки проголошує право на "судовий розгляд у розумний строк або звільнення до суду", але й встановлює, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями явки в суд" (рішення у справі "Сулаойа проти Естонії" (Sulaoja v. Estonia) від 15 лютого 2005 р., скарга N 55939/00, § 64 in fine, Постанова Європейського суду у справі "Яблонські проти Польщі" (Jablonski v. Poland) від 21 грудня 2000 р., скарга N33492/96, § 83).

Гарантій явки до суду обвинуваченого ОСОБА_7 при звільненні з-під варти колегія суддів не вбачає.

Відповідно до статті 3 Загальної декларації прав людини, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтей 176 - 178 КПК України, пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, на думку колегії суддів, є відповідним до тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки.

Враховуючи норми пункту 2 частини 4 статті 183 КПК України, колегія суддів не вбачає правових підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні. Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Згідно зі статтею 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 350, 181, 183, 197, 199, 201, 314, 369-372, 376, 392 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити, обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстрація місця проживання АДРЕСА_2 ), строк тримання під вартою, на 60 діб, по 10 лютого 2023 року, включно, з утриманням в Державній установі "Чернігівський слідчий ізолятор".

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Обвинуваченого ОСОБА_7 під розпис ознайомити з ухвалою суду.

Копію ухвали направити до Державної установи "Чернігівський слідчий ізолятор" для виконання, за адресою: вул. Реміснича, 2, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000, e-mail: .

Вручити копію ухвали прокурору, захиснику.

Повідомити родичів ОСОБА_7 ( ОСОБА_16 ) про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк щодо подання апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3