Справа № 756/2595/23
Номер провадження № 1-кп/756/1056/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва судове провадження у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шолоксай, республіки Казахстан, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше засуджений:

- 07.02.2006 Оболонським районним судом міста Києва за ч. 4 ст. 187, ст. 304, ст. 70 КК України до покарання у виді 9 (дев`ять) років 9 (дев`ять) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 10.04.2015 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1 У невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 , у невстановлений час, день та місці, придбав предмет схожий на пістолет, 4 предмети схожі на патрони калібру 9 мм, які належать до бойових припасів, і які приніс за місцем свого проживання і де в подальшому їх зберігав.

Надалі, 04.12.2022, близько 16:10 год., за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 вийшов з під`їзду будинку тримаючи предмет схожий на пістолет в руці. Після розмови з сусідами ОСОБА_4 викинув вказаний предмет на асфальт та зайшов до під`їзду.

У цей же день, близько 20:17 год., за адресою АДРЕСА_2, під час огляду місця події, а саме на сходинковій клітині 15-го поверху, ОСОБА_4 надав працівникам поліції для вилучення 4 предмети схожі на патрони 9 мм.

При цьому, також у цей же день, близько 20:37 год., за наведеною адресою, під час огляду місця події працівниками поліції було виявлено біля під`їзду та вилучено предмет схожий на пістолет, який викинув раніше ОСОБА_4 .

Під час досудового розслідування встановлено, що наданий на дослідження предмет схожий на пістолет, є пістолетом, який виготовлений шляхом переробки саморобним способом стартового (шумового) пістолету «ZORAKI 925», № НОМЕР_1 , кал. 9 мм P.A.K. виробництва фірми «АТАК arms ltd» (Туреччина), та належить до короткоствольної, гладкоствольної вогнепальної зброї, а надані на дослідження 4 предмети схожі на патрони 9 мм, є патронами з маркуванням «H s A 9 mm P.A.» та належать до боєприпасів до вогнепальної зброї.

1.2 Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

2.1.1 У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, як то час, дата місце, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що він, не пам`ятає коли, прибирав в сараї, який належав зятю. Знайшов коробку, у якій був пістолет та набої. Вирішив не чіпати цю коробку та залишити в сараї. Після вторгнення московії в України, з метою захисту сім`ї, переніс пістолет з набоями до свого житла. Звісно, відповідного дозволу на зброю та набої не мав. Через певні події із сусідами, вийшов з квартири із пістолетом та демонстративно його викинув. Набоїв в пістолеті не було, вони були вдома.

Крім того пояснив, що після останнього вироку переоцінив життя, працює не офіційно, має міцні соціальні зв`язки, зокрема дружину та вже повнолітніх дітей, а також вісім онуків. У зв`язку із чим щиро кається, засуджує свою поведінку, просить надати шанс виправитися, шкодує, що одразу не викликав поліцію після того, як знайшов пістолет та набої і добровільно їх не здав до правоохоронних органів.

2.1.2 Прокурор у судовому засіданні зазначив, що в судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 роки, зі звільненням від його відбуття з випробуванням строком на 3 роки. Також прокурор просив урахувати, що на його думку існує обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме щире каяття, але і обставина, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1 У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

3.2. При цьому обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, на думку суду, є рецидив злочинів.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

4.2. У судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено.

4.3. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, між тим суд оцінює і особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, освіту, одружений, має міцні соціальні, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Звісно суд ураховував, що ОСОБА_4 раніше був засуджений, відбував покарання у виді позбавленні волі, між тим, з часу звільнення з місць позбавленні волі інших злочинів не вчиняв, і його особистість, ураховуючи наведене відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, дійсно дає підстави для призначення покарання в виді позбавлення строком на 5 (п`ять) років, зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України, тобто з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Тож, сам по собі рецидив злочинів, не утворює підстав аби не застосовувати щодо ОСОБА_4 іспитовий строк. Бо, як убачається із попереднього вироку, щодо ОСОБА_4 не застосовувалось раніше відбуття покарання з випробуванням, а отже у суду відсутні підстав вважати, що іспитовий строк разом із покладеними обов`язками не буде дієвим заходом перевиховання та виправлення обвинуваченого.

4.4. Приймаючи таке рішення, суд вважає необхідним покласти відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також передбачені пунктами 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання разом із покладеними обов`язками буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, і саме при виконанні покладених обов`язків, зокрема проходження пробаційної програми, може бути досягнуто мети покарання - перевиховання, що є метою справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь. При цьому контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надає можливість органу пробації аналізувати інформацію з метою визначення рівня ресоціалізації (виправлення засудженого).

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1 Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав відповідно до ст. 377 КПК України для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

5.2. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено. Процесуальні витрати у провадженні, які складаються з витрат на проведення судових експертизи: № СЕ-19/111-22/52713-БЛ-БЛ від 06.12.2022 у сумі 1132 грн 68 коп., № СЕ-19/111-22/53169-БЛ від 14.12.2022 у сумі 1510 грн 24 коп., № СЕ-19/111-22/52714-ХЗ від 07.12.2022 у сумі 1510 грн 24 коп. відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 , у загальній сумі 4153 грн 16 коп. на користь держави.

5.3. Речові докази в кримінальному провадженні: пістолет, який виготовлений шляхом перероблення саморобним способом стартового (шумового) пістолету «ZORAKI 925», виробництва фірми «АТАК arms ltd» (Туреччина), магазин до нього, 7 патронів калібру 9 мм ( складаються з стріляних та розібраних окремо гільз та куль), коробка від пістолету марки «ZORAKI 925», багнет 7,92 мм магазинного карабіну Маузера зразка 1898/935, підлягають знищенню.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення судових експертизи: № СЕ-19/111-22/52713-БЛ-БЛ від 06.12.2022 у сумі 1132 грн 68 коп., № СЕ-19/111-22/53169-БЛ від 14.12.2022 у сумі 1510 грн 24 коп., № СЕ-19/111-22/52714-ХЗ від 07.12.2022 у сумі 1510 грн 24 коп. стягнути з ОСОБА_4 , у загальній сумі 4153 грн. 16 коп. на користь держави.

Речові докази: пістолет, який виготовлений шляхом перероблення саморобним способом стартового (шумового) пістолету «ZORAKI 925», виробництва фірми «АТАК arms ltd» (Туреччина), магазин до нього, 7 патронів калібру 9 мм ( складаються з стріляних та розібраних окремо гільз та куль), коробка від пістолету марки «ZORAKI 925», багнет 7,92 мм магазинного карабіну Маузера зразка НОМЕР_2 - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1