14.06.2023
Справа № 642/1672/23
Провадження № 1-кс/642/1742/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000461 від 04.07.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , яка є третьою особою щодо майна якої вирішено питання про арешт майна звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з клопотання про скасування арешту майна. Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25.04.2023 (справа № 642//1672/23, провадження № 1-кс/642/1175/23) задоволено клопотання прокурора та накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшуку за місцем проживання останнього, а саме -11 (одинадцять) ємностей (пластикових пляшок) об`ємом 5 літрів з рідиною з характерним запахом спирту; 4 (чотири) ємності (бідони) об`ємом 40 літрів з рідиною з характерним запахом спирту; мобільний телефон Samsung Galaxy S8+ з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 , без сім-карт мобільного оператора зв`язку; грошові кошти Українська гривня та Євро на загальну суму 90500 гривень (купюри номіналом 500 гривень у кількості 181 шт.) та 9390 Євро (купюри номіналом 200 Євро у кількості 10 шт., номіналом 100 Євро у кількості 63 шт., номіналом 50 Євро у кількості 20 шт., номіналом 20 Євро у кількості 4 шт. та номіналом 10 Євро у кількості 1 шт.); 4 (чотири) ємності (каністри) об`ємом 20 літрів з рідиною з характерним запахом спирту; 3 (три) картонні коробки з 7 (сімома) ємностями (пластиковими пляшками) об`ємом 5 літрів з рідиною з характерним запахом спирту. Визначено місцем зберігання вказаного майна камеру речових доказів ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, за адресою: м. Полтава, вул. Гоголя, 25. Заявниця не була присутньою при розгляді питання про арешт майна, є власником 45 000 гривень, а тому в порядку ч. 1 ст. 174 КПК України має можливість звернутись з клопотанням про скасування арешту майна. ОСОБА_4 , за місцем проживання якого проводився обшук в кримінальному провадженні №0000461, вилучено майно та грошові кошти, є сином Заявниці. Грошові кошти в сумі 45 000 гривень є заощадженнями Заявниці і до 20 травня 2022 року зберігались на її банківському рахунку в АТ КБ «ПриватБанк». Протягом травня 2022 року в АТ КБ «ПриватБанк» виникли проблеми з касовим одержання готівки через банкомати. Тому 20 травня 2022 року 45 000 гривень Заявниця зняла з свого рахунку та передала на зберігання своєму сину ОСОБА_5 .

Як на момент винесення ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25.04.2023 року, так і на час підготовки даного клопотання 45 000 гривень є власністю Заявниці, на даний час не має жодного відношення до кримінального провадження № 0000461 від 04.07.2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України, в рамках якого прийнято рішення про арешт майна. В даному випадку, накладення арешту на об`єкт права власності с позбавленням його власника можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

У судове засідання заявник не з`явилася, просила провести розгляд клопотання за її відсутності.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заперечення на клопотання про скасування арешту майна та просив слухання проводити за його відсутності. Заперечення мотивував тим, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, на підставі постанови про визначення підслідності прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора від 21.12.2022 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000461 від 04.07.2022 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. ч. 1, 2 ст. 204, ч. 2 ст. 364 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється Харківською обласною прокуратурою. В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи Головного управління ДПС у Полтавській області, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе, а також для юридичної особи ТОВ «Концерн «Біг-М» (), службові особи якого здійснюють необліковане виготовлення алкогольних напоїв без сплати відповідних податків, маркування продукції підробленими марками акцизного податку, а також реалізують продукцію за готівкові кошти без відображення по податковому обліку підприємства, не вживають належних заходів щодо виявлення порушень у діяльності вказаного підприємства, їх фіксації та забезпечення накладення фінансових санкцій, що спричинило державним інтересам тяжкі наслідки. Також встановлено, що посадові особи ТОВ «Концерн «Біг-М» здійснюють придбання спирту етилового за готівкові кошти, який транспортується на територію виробничих потужностей за адресою: м. Полтава, вул. Продовольча 2В. Відповідальним за отримання необлікованого спирту для ТОВ «Концерн «Біг-М» являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 07.04.2023 19.04.2023 проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно. У зв`язку із тим, що речі і документи зберегли на собі сліди злочинів, та містять інші дані, які будуть використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, постановою слідчого від 20.04.2023 вони визнані речовими доказами. За результатами НСРД (постійне спілкування) та слідчих дій (огляди телефонів) ОСОБА_4 причетний до отримання спирту та виготовлення горілчаних виробів, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що вилучені у нього грошові кошти безпосередньо отримані від реалізації контрафактної продукції. На даний час слідчими вживаються заходи задля забезпечення проведення у кримінальному провадженні всіх необхідних судових експертиз для підтвердження факту неправомірного виготовлення, зберігання та збуту горілчаної продукції, а також виготовлення, транспортування і збуту підроблених марок акцизного податку, визначення обсягу шкоди, нанесеної державі. Крім того, в ході попередніх судових розглядів клопотань ОСОБА_4 та інших осіб з приводу повернення вилученого майна та скасування арештів, суду доведено штучність поданих доказів щодо походження грошових коштів, предметів вилучених під час обшуку у помешканні ОСОБА_4 19.04.2023. Враховуючи вкладене, всі наведені вище підстави обґрунтовують законність та необхідність для накладення арешту на майно, згідно ст. 170 КПК України, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 в повному обсязі.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25.04.2023 року накладено арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на наступне майно:

11 (одинадцять) ємностей (пластикових пляшок) об`ємом 5 літрів з рідиною з характерним запахом спирту;

-4 (чотири) ємності (бідони) об`ємом 40 літрів з рідиною з характерним запахом спирту;

-мобільний телефон Samsung Galaxy S8+ з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 , без сім-карт мобільного оператора зв`язку;

-грошові кошти Українська гривня та Євро на загальну суму 90500 гривень (купюри номіналом 500 гривень у кількості 181 шт.) та 9390 Євро (купюри номіналом 200 Євро у кількості 10 шт., номіналом 100 Євро у кількості 63 шт., номіналом 50 Євро у кількості 20 шт., номіналом 20 Євро у кількості 4 шт. та номіналом 10 Євро у кількості 1 шт.);

-4 (чотири) ємності (каністри) об`ємом 20 літрів з рідиною з характерним запахом спирту;

- 3 (три) картонні коробки з 7 (сімома) ємностями (пластиковими пляшками) об`ємом 5 літрів з рідиною з характерним запахом спирту.

Арешт накладено в рамках кримінального провадження №0000461 від 04.07.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України, яке перебуває у провадженні Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтованість арешту визначається: наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; відповідністю майна, на яке накладено арешт, його меті; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди) - обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Так, в ухвалі слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25.04.2023 року таким обставинам надавалася оцінка під час накладення арешту майна, та накладено арешт на вилучене майно з метою збереження речових доказів, в тому числі і на грошові кошти у сумі 45 00 грн, які були вилучені саме у ОСОБА_4 .

Разом з тим, судом не встановлено обставин, які б свідчили про зворотнє.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що при накладенні арешту слідчий суддя вказував на достатність підстав вважати, що майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та з метою збереження речових доказів, наявні підстави для накладення арешту на майно.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту, оскільки він накладений обґрунтовано з метою забезпечення збереження речових доказів.

Доказів, що в органу досудового розслідування відпала потреба у накладеному арешті, слідчому судді не надано.

При цьому, прокурор категорично заперечував проти скасування арешту, адже слідчими вживаються заходи задля забезпечення проведення у кримінальному провадженні всіх необхідних судових експертиз для підтвердження факту неправомірного виготовлення, зберігання та збуту горілчаної продукції, а також виготовлення, транспортування і збуту підроблених марок акцизного податку, визначення обсягу шкоди, нанесеної державі.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

При цьому слідчий суддя враховує наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що станом на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна у слідчого судді відсутні фактичні дані про те, що саме вилучені грошові кошти у сумі 45 000 грн. є заощадженнями заявниці, оскільки згідно виписки з рахунку ПриватБанку, вони були зняті 20 травня 2022 року, а обшук було проведено 19.04.2023, тобто майже через рік та відсутнє підтвердження передачі коштів на зберігання ОСОБА_4 .

Необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час не відпала, а й навпаки, слідчий суддя зазначає, що прокурор повідомив, що арештоване майно в рамках кримінального провадження необхідне для проведення подальшого досудового розслідування.

Також суд, зазначає, що на ухвалу суду від 25.04.2023 було подано апеляційну скаргу, в якій ОСОБА_4 просив її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22 травня 2023 року скаргу залишено без задоволення. Колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя суду першої інстанції, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що існує необхідність арешту майна на даний час з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому клопотання про скасування арешту майна є передчасним та в його задоволенні слід відмовити.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що відмова в задоволенні клопотання про скасування арешту майна не позбавляє особу права повторно звернутись до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 174,175, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000461 від 04.07.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1