Справа № 333/7220/23
Провадження № 1-кс/333/2697/23
УХВАЛА

Іменем України

01 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000545 від 13.12.2022 року та додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня, холостого, перебуває на посаді номера обслуги, 2-ої обслуги міномета, 1-го мінометного взводу мінометної батареї, 1-го батальйону оперативного призначення, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000545 від 13.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України відносно ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини (по стройовій частині) 3029 від 12 травня 2022 року № 121 ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги 2-ої обслуги міномета 1-го мінометного взводу мінометної батареї 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_7 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_7 правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, 10 листопада 2022 року, за станом здоров`я, солдата ОСОБА_5 було госпіталізовано до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області», яке розташоване за адресою: місто Луцьк, вулиця Чернишевського, 114-б для проходження стаціонарного лікування

18 листопада 2022 року, за порушення режиму лікування, солдат ОСОБА_5 виписаний із вищевказаного лікувального закладу та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, 20 листопада 2022 року не з`явився на службу з лікувального закладу Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області» до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за адресою: АДРЕСА_2 та до теперішнього часу обов`язки військової служби не виконує, до місця військової служби безпідставно не прибуває, проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживає жодних заходів для з`явлення до місця військової служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового та цивільного управління, за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто нез`явлення на службу з лікувального закладу, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

29 травня 2023 року у кримінальному провадженні № № 0000545 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

У зв`язку з тим, що місце знаходження ОСОБА_5 не відоме, складене 29.05.2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про виклик останнього на 05 червня 2023 року, 06 червня 2023 року та 07 червня 2023 року до Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони (м. Запоріжжя, вул. Базарна, 2), направлені за останньою відомою адресою проживання ОСОБА_5 та останнім місцем його служби, таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 136, 278 КПК України, було вжито заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру.

08.06.2023 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

15.06.2023 слідчим суддею Комунарського районного суду міста Запоріжжя надано дозвіл на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, терміном дії до 15.09.2023 включно.

20.06.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні зупинений на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_5

26.07.2023 встановлено місце знаходження оголошеного у розшук підозрюваного ОСОБА_5 та, на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя про надання дозволу на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, затримано.

28.07.2023 ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

28 серпня 2023 року керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000545 від 13.12.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 02.10.2023.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:

- матеріалами службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України за фактом неприбуття на службу військовослужбовця ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

У кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів, разом з тим, на даний час з метою забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження, у ході досудового розслідування необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження висновок військово-лікарської комісії щодо визначення стану здоров`я та придатності підозрюваного ОСОБА_5 до проходження військової служби, виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним ОСОБА_5 , а також його захисником адвокатом ОСОБА_6 , скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які спрямувати до суду для розгляду.

Вказані процесуальні дії не були проведені раніше у зв`язку із проведенням великого обсягу слідчих дій, значною завантаженістю закладу в умовах воєнного стану, який наділений повноваженнями проведення військово-лікарської комісії щодо визначення стану здоров`я та придатності військовослужбовців Національної гвардії України до проходження військової служби, а також у зв`язку із складністю кримінального провадження, у ході якого виникла потреба у виконанні додаткових слідчих та процесуальних дій.

Проведення вищевказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, а їх значення для досудового розслідування має вирішальний характер, у зв`язку з тим, що після їх виконання шляхом повного, всебічного та неупередженого аналізу всіх обставин кримінального провадження, буде прийнято рішення про остаточну кваліфікацію дій підозрюваного.

Результати вищевказаних слідчих (процесуальних) дій мають суттєве значення для судового розгляду, адже без їх проведення на даний час завершити досудове розслідування та надати належну оцінку діям підозрюваного у кримінальному провадженні неможливо, як і проведення цих слідчих дій у ході судового розгляду.

Необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , обумовлюється тим, що під час досудового розслідування, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які до теперішнього часу не зменшилися, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Про вказані наміри ОСОБА_5 вже свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин, а саме дезертирство, тобто нез`явлення на службу з лікувального закладу, з метою ухилитися від військової служби. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 службу проходить у місці дислокації військової частини на території Запорізької області, проте зареєстрований та фактично мешкає на території іншої області, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , що дає можливість останньому, ігноруючи накази командирів, з метою уникнення кримінальної відповідальності - безперешкодно покинути місце дислокації підрозділу та переховуватись в подальшому від органів досудового розслідування та суду. Про вказану поведінку підозрюваного свідчить і той факт, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним про наявність відносно нього кримінального провадження, повідомлену підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, свідомо ухилявся від явки до органу досудового розслідування, 08.06.2023 був оголошений у розшук та перебував у розшуку до моменту його затримання на підстави ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.07.2023 у місті Луцьку. Тому є доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи постійно у місці дислокації підрозділу військової частини, продовжуючи нести військову службу, в умовах воєнного стану, маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї, як військовослужбовець, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які проходять службу разом із ним, шляхом їх залякування чи здійснення на них морально-психологічного та фізичного впливу, з метою зміни ними показів.

При цьому слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду - на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив військовий злочин в умовах воєнного стану, а саме дезертирство, що свідчить про відсутність у останнього бажання проходити подальшу службу у Збройних силах України та, як наслідок, зазначене може призвести до вчинення ним нових, в тому числі і більш тяжких військових злочинів.

Метою та підставами продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним вище ризикам. Підставою продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Таким чином, з метою запобігання вказаним вище ризикам, сторона обвинувачення вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що останній не вчинить інше кримінальне правопорушення, відсутні.

Так, продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посиленого контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_5 незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, з метою забезпечення виконання ним покладених на нього обов`язків, беручи до уваги, що вчинене останнім кримінальне правопорушення та ненастання за нього покарання може створити в очах громадян негативне враження безладдя та безкарності серед військовослужбовців, орган досудового розслідування вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 є винятковим та має бути продовженим.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Просить продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.10.2023, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені. Крім того, зазанчив, що на час винесення слідчим суддею ухвали про обрання запобіжного заходу до 23 вересня 2023, строк досудового розслідування спливав 02.09.2023, однак 28 серпня 2023 року керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 02.10.2023.

ОСОБА_5 , в судовому засіданні вину в інкримінованому йому злочині визнав, вказав, що він знав про те, що йому необхідно повернутись до місця дислокації його військової частини, зазначив, що він не встиг повернутись до військової частини з огляду на вагітність дружини. Просив обрати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, у разі задоволення клопотання слідчого, просив встановити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого та підозрюваного, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, пояснення захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 13 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України (кримінальне провадження № № 0000545).

Слідчим суддею ОСОБА_11 15 червня 2023 року постановлено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до протоколу затримання особи від 26 липня 2023 року, ОСОБА_5 було затримано 26 липня 2023 року о 22 годині 50 хвилин в м. Луцьк.

27 липня 2023 року ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_6 було вручено повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, даними встановленими з: матеріалів службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України за фактом неприбуття на службу військовослужбовця ОСОБА_5 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; інших матеріалів кримінального провадження у своїй сукупності

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного (обвинуваченого) при розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного (обвинуваченого), способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватися, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.

Крім того, слідчий суддя вважає, що у кримінальному провадженні дійсно існує ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний матиме змогу незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, виходячи з наступного.

Згідно пред`явленої ОСОБА_5 підозри, останній підозрюється в дезертирстві, тобто нез`явленні до місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану

Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст. 23, 95 КПК України показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо у судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.

Оскільки досудове розслідування наразі ще триває, то залишається існувати ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків, який, на переконання слідчого судді, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є суттєвим.

Також, на думку слідчого судді, існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення з таких підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 в період воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення) зокрема не з`явився на службу, обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Своїми противоправними діями ОСОБА_5 підриває бойовий дух військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та демонструє негативний приклад поведінки військовослужбовця Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

Відтак, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, приймаючи до уваги норми ч. 7 ст. 176 КПК України, суд вважає, що прокурор довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого ОСОБА_5 перебувати на волі.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є доведеним та обґрунтованим, таким, що підлягає задоволенню, а отже строк в межах строку досудового розслідування строк тримання під вартою ОСОБА_5 слід продовжити.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя під час дії воєнного стану при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 408 КК України.

Враховуючи, що даний злочин є особливо тяжким, вчинений проти встановленого порядку несення військової служби, що є вкрай небезпечним в умовах воєнного стану в державі, враховуючи поведінку підозрюваного, той факт, що останній вчиняв адміністративні правопорушення передбачені ст. ст. 124, 126, 130 КУпАП, знав про необхідність повернутись до військової частини, проте понад 8 місяців не робив цього, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України розмір застави слідчий суддя не визначає.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000545 від 13.12.2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити в межах строку досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 02 жовтня 2023 року (включно).

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1