Провадження № 1-кс/202/7251/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000218 від 15.03.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився у с. Чистоводівка, Ізюмського району, Харківської області, раніше неодноразово судимому, непрацюючому, неодруженому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2023 слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000218 від 15 березня 2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10 травня 2023 року, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою отримання незаконного прибутку, вступили в злочинну змову та розробили злочинний план, направлений на вчинення особливо тяжкого злочину вимагання грошових коштів у мешканців м. Кривого Рогу. Об`єктом своїх злочинних посягань обрали потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В ході досудового розслідування встановлено, що не пізніше 10.05.2023 ОСОБА_12 приймав участь в грі в карти під час онлайн-трансляції в соціальній мережі «Інстаграм», зробивши ставку у розмірі 50 гривень, програв та подальшу участь припинив. Наступного дня невстановленими особами з числа ромської народності, ОСОБА_12 було виказано претензію з приводу карткового боргу за вищевказану гру у розмірі 18000 гривень.

Так, 10.05.2023 близько 17:30 години, ОСОБА_8 діючи в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , на транспортному засобі легковому автомобілі марки Audi Q7 д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , прибули на територію місцевості, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , де на той час ОСОБА_12 , та, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного ними діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення, протиправно протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, в період дії військового стану посадили ОСОБА_12 до вказаного транспортного засобу, та повезли до ділянки місцевості розташованої поблизу ЗГТ «вул. Дюма» в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу.

По прибуттю на вказану ділянку місцевості ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , нанесли потерпілому ОСОБА_12 чисельних ударів в ділянки голови та тулубу, після чого помістили потерпілого до багажного відділення вищевказаного транспортного засобу, та доправили до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де продовжили побиття потерпілого ОСОБА_12 , а саме нанесли чисельних ударів в ділянки голови, тулубу та кінцівок.

При цьому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою між собою, висунули вимогу потерпілому ОСОБА_12 передати належне йому майно у сумі 1000 доларів, в рахунок погашення неіснуючого, вигаданого ними карткового боргу у розмірі 18000 гривень. При цьому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , погрожуючи потерпілому застосуванням відносно нього та його близьких родичів насильства, змусили останнього визнати перед ними неіснуючий борг на вищевказану суму.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою між собою, перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , знову помістили потерпілого ОСОБА_12 до багажного відділення вищевказаного транспортного засобу легкового автомобіля марки Audi Q7 д.р.н. НОМЕР_1 , після чого відвезли за місцем мешкання братів ОСОБА_13 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи на досягнення спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне власне збагачення, внаслідок передачі ОСОБА_12 власного майна, знову нанесли останньому чисельних ударів в ділянки голови, тулубу та кінцівок.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, окремо кожне, відповідно до висновку експерта № 761 від 31.05.2023, за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

Висунуті погрози застосування насильства та активні дії щодо залякування з боку ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , потерпілим ОСОБА_12 були сприйняті як реальна загроза його життю та здоров`ю.

В подальшому, 24.05.2023 рідна тітка потерпілого ОСОБА_14 , за вказівкою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме на території домоволодіння АДРЕСА_3 , в рахунок погашення неіснуючого (вигаданого ними ж) боргу ОСОБА_12 передала невстановленій досудовим розслідуванням особі грошові кошти еквівалентні 300 доларам США у сумі 12000 гривень, тим самим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення особливо тяжкого злочину вимагання грошових коштів, одержали належне потерпілому майно, а саме грошові кошти у сумі 12000 гривень, в якості частини неіснуючого (вигаданого ними ж) боргу в сумі 1000 доларів США.

04.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1 КК України.

Доказами, що дають підстави підозрювати у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1 КК України, саме ОСОБА_5 є: даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_12 ; показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; висновком експерта № 761 від 31.05.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом огляду транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки Audi Q7 д.р.н. НОМЕР_1 ; висновком експерта №1523/3065-БД від 08.08.2023, інші матеріали, зібрані в ході досудового розслідування у їх сукупності.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що і просив слідчого суддю.

У судовому засіданні прокурор та слідчий доводи клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні.

ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як усі заявлені у клопотанні ризики є лише припущенням слідчого та прокурора. Просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію підозрюваного, пояснив, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши доводи, якими обґрунтовується клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000218 від 15 березня 2023 року.

04.09.2023 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1 КК України.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час вирішення питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховую, що в матеріалах клопотання є достатньо фактів та інформації для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, а саме дані протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого, показами свідків, висновком експерта № 761 від 31.05.2023, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом огляду транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки Audi Q7 д.р.н. НОМЕР_1 ; висновком експерта №1523/3065-БД від 08.08.2023, тощо.

Проте слідчий суддя наголошує, що лише цієї умови недостатньо для обрання запобіжного заходу і враховує, що існують ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК.

При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у даному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_5 можливості переховуватися від органу слідства та суду, зокрема, про відсутність перешкод для ОСОБА_5 покинути територію Дніпропетровської області свідчить те, що він неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює.

Крім того, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження ризик впливу ОСОБА_5 на свідків, потерпілого та другого підозрюваного за провадженням, так як йому відомі їх анкетні дані, а тому він без будь-яких перешкод, шляхом підкупу, умовлять або погроз, зможе змусити їх давати необхідні йому показання, які будуть заважати встановленню об`єктивної істини у справі.

Існування відповідного ризику обумовлено і тим, що показання другого підозрюваного та потерпілого щодо обставин вчинення злочину мають значення для кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_5 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю, у тому числі опосередковано, впливати на потерпілого, другого підозрюваного у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Також слідчим суддею встановлено ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, так як він офіційно не працює, а отже немає сталого доходу, що дає підстави виявити ті характерні ознаки, які підкріплюють твердження про небезпеку вчинення підозрюваним спроб вчинити інший злочин корисливої спрямованості.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі: середній вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, соціальні зв`язки ОСОБА_5 за місцем мешкання; майновий стан; приходжу до висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти встановленим ризикам.

Розглядаючи питання щодо обрання ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що частина 3 ст.176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі, але враховує, що відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На даній стадії кримінального провадження, з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а також враховуючи те, що він є обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні у вчиненні розбою, слідчий суддя вважає необхідним скористатися своїм правом не визначати розмір застави підозрюваному, так як перебування ОСОБА_5 під дією застави об`єктивно не зможе запобігти встановленому слідчим суддею ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «ДНІПРОВСЬКА УСТАНОВА ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ (№4)» підозрюваному ОСОБА_5 на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 05 вересня 2023 року по 03 листопада 2023 року.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала втрачає силу 04.11.2023 року о 00 год. 00 хв., якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ «ДНІПРОВСЬКА УСТАНОВА ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ (№4)».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений слідчим суддею 06.09.2023 о 12 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1