Справа № 520/360/18
Провадження № 1-кп/947/94/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час судового засідання, прокурор звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений на неодноразові виклики суду не з`являється, за місцем мешкання не знаходиться, тобто обвинувачений ухиляється від суду.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт, а також додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання прокурора про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення.

А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального провадження, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Крім того, слід врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою розгляду провадження, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.

Приймаючи до уваги данні, які містяться в наданих суду матеріалах, суд вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри в скоєнні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України.

Як встановлено у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 за місцем мешкання не проживає, на теперішній час його місцезнаходження невідоме, що свідчить про ухилення обвинуваченого від явки до суду.

В зв`язку з викладеним, вважаю ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, доведеним.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 на виклики суду не з`являється, тобто ухиляється від судового розгляду, та на теперішній час його місце знаходження не відоме, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора, надати дозвіл на затримання обвинуваченого, оголосити його у розшук та відповідно до ст.335 КПК України судове провадження підлягає зупиненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 335, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Оголосити в розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надати дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , для участі його в судовому засіданні для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судове провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ст.185 ч.2 КК України, зупинити.

Виконання ухвали доручити начальнику ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та прокурору Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1