Провадження №: 1-кс/755/2300/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2023 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого 3 відділу (з дислокацією у м.Херсон) слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим лейтенанта ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 24.04.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий 3 відділу (з дислокацією у м.Херсон) слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим лейтенант ОСОБА_3 , за погодження з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_4 , звернулась до суду в рамках кримінального провадження №0000097 від 24.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України з клопотанням про накладення арешту на на наступне майно, а саме:

- на 1/4 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

- на транспортний засіб автомобіль легковий, серійний номер: НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_2 , опис NISSAN, модель MICRA, тим ТЗ КУЗОВА КОМБІ-В, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1240.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000097 від 24.04.2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Сімферополь, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно, всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету й територіальній цілісності, добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території України Автономній Республіці Крим (ТОТУ АР Крим).

Так, представниками підконтрольних рф самопроголошених органів узурповано виконання владних функцій держави на ТОТУ АР Крим та здійснюється підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, в тому числі, із громадян України, які перебувають на вказаній ТОТ.

Кінцевою метою окупаційних органів є інтеграція та подальше незаконне включення захопленої частин суверенної держави Україна до складу рф, і громадяни України здійснюють у цьому активне сприяння.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на ТОТУ АР Крим, за власною згодою, згідно з т.зв. «Распоряжением Председателя Совета министров Республики Крым от 13 декабря 2022 года № 341-рп «О ОСОБА_5 », остання з 13.12.2022 була призначена на посаду т.зв. «заместителя министра экологии и природных ресурсов Республики Крым».

Вказане стало можливим за наступних умов.

Впроваджуючи протиправну політику щодо окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу рф, на території АР Крим було прийнято низку актів, що суперечать законам України.

З метою регулювання питань «організації державної цивільної служби», прийнято т.зв. «Законом Республики Крым от 29.05.2014 № 7-3РК «О государственной гражданской службе Республики Крым», де у ст. 1 визначено, що державні органи «Республіки Крим» т.зв. «державна рада Республіки Крим» «парламент Республіки Крим», «Рада міністрів Республіки Крим» «Уряд Республіки Крим», їх апарати, «Адміністрація Голови Республіки Крим», інші «державні органи, утворюються у відповідності з конституцією Республіки Крим і законодавства Республіки Крим». У вказаному «законі» у ст. 2 визначено, що державна цивільна служба «Республіки Крим» професійна службова діяльність громадян на посадах цивільної служби по забезпеченню виконання повноважень «Республіки Крим», а також повноважень органів та осіб, які заміщують державні посади «Республіки Крим». Відповідно до наявної у т.зв. «законі» класифікації посад, категорію «керівники» займають особи, які є керівниками та заступниками керівників державних органів, структурних підрозділів державних органів, призначені на певний час повноважень, або безстроково. Крім того, у ст. 11 вищезазначеного т.зв. «закону» передбачено основні обов`язки службовців, до яких, зокрема, віднесено дотримуватися конституції рф, федеральних конституційних законів та інших нормативно-правових актів рф, конституції «Республіки Крим», законів та інших нормативно-правових актів «Республіки Крим» та забезпечувати їх виконання.

Т.зв. «законом Республіки Крим «Об исполнительных органах Республики Крым» от 15.07.2022», визначаються «правові основи організації і діяльності виконавчих органів «Республіки Крим» та їх основні повноваження. У ст. 1 вказано, що система «виконавчих органів Республіки Крим» це сукупність виконавчих органів «республіки Крим», діяльність яких спрямована на забезпечення виконавчої влади в «Республіці Крим» шляхом державного управління, наділених з цією метою державно-владними повноваженнями, закріпленими в конституції рф, федеральних конституційних законах, федеральних законах та інших нормативно правових актах рф, конституції «Республіки Крим», вказаному законі, інших законах «Республіки Крим» і нормативно-правових актів «Республіки Крим», а також в угодах з федеральними органами виконавчої влади. У свою чергу, вказаний «закон» визначає «виконавчий орган республіки Крим» як орган виконавчої влади «Республіки Крим», який входить в єдину систему публічної влади «Республіки Крим» і виконує в межах своєї компетенції державного управління по питанням, віднесеним до предметів відання «Республіки Крим» та повноваженням «Республіки Крим», а також по питанням спільного ведення рф і «Республіки Крим», та включений до структури виконавчих органів «Республіки Крим».

У ч.3 ст.2 т.зв. «закону Республіки Крим «Об исполнительных органах Республики Крым» от 15.07.2022» передбачено, що у відповідності до конституцієї рф в межах відання рф і повноважень рф за предметами спільного ведення рф і «Республіки Крим», виконавчі органи «Республіки Крим» входять до єдиної системи виконавчої влади рф.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 згаданого вище т.зв. «закону», задачі, функції, компетенція та організація діяльності виконавчого органу «Республіки Крим», визначається зазначеним законом та положенням про цей орган. Положення про виконавчий орган «Республіки Крим» (за винятком виконавчого органу «Республіки Крим» в сфері протидії корупції), затверджуються т. зв. «радою міністрів республіки Крим».

В ч. 6 ст. 24 вказаного вище закону передбачено, що керівник виконавчого органу «Республіки Крим» має заступників, в тому числі першого (перших). Заступники керівників т.зв. «виконавчих органів Республіки Крим» призначаються на посаду і звільняються з посади за поданням керівника виконавчого органу «Республіки Крим».

Постановою т.зв. «совета министров республики Крым № 136 от 24 июня 2014» затверджено т.зв. «Положение о Министерстве экологии и природных ресурсов Республики Крым». У наведеному положенні зазначено, що т.зв. «міністерство» є виконавчим органом «державної влади Республіки Крим», підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед т.зв. «головою Республіки Крим і радою міністрів Республіки Крим». Зокрема, у п. 5.1 вказаного «положення» передбачено, що «міністерство» очолює міністр, який призначається на посаду і звільняється з посади «головою Республіки Крим». Міністр за посадою є «головним державним інспектором Республіки Крим у відповідній компетенції галузі». У п.5.3 передбачено, що міністр має заступників, в тому числі першого, які призначаються на посаду та звільняються з неї «головою Республіки Крим», а у випадку, якщо «голова Республіки Крим» не поєднує свою посаду з посадою «голови ради міністрів Республіки Крим», - «головою ради міністрів Республіки Крим» за поданням міністра.

Таким чином, на території ТОТУ АР Крим було створено та зрегульовано вертикаль незаконних органів влади, діяльність яких є протиправною і спрямованою на шкоду державним інтересам України, її суверенітету та територіальній цілісності.

Наповнення цієї вертикалі особами, які добровільно займають в ній посади, є протиправним та таким, що суперечить нормам законодавства України, однак відповідно до т.зв. «распоряжения Председателя Совета министров Республики Крым от 13 декабря 2022 года № 341-рп», ОСОБА_5 було призначено на посаду т.зв. «заместителя министра экологии и природных ресурсов Республики Крым». Інформація про це підтверджується копією вказаного «наказу», яка міститься у відкритому доступі.

Тобто, вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 добровільно, всупереч законодавству України, прийняла на себе обов`язки, пов`язані з діяльністю незаконних органів влади на ТОТУ АР Крим, та на неї було покладено ряд функцій по реалізації політики незаконно створених на ТОТ АР Крим органів влади, що спрямована на виконання спеціальних функцій та завдань т.зв. «органів виконавчої влади».

З огляду на зазначене, ОСОБА_5 , зайнявши посаду та виконуючи функціональні обов`язки т.зв. «заступника міністра», в силу покладених на неї повноважень як особа, яка займає т.зв. «керівну» посаду, наділена організаційно-розпорядчими функціями, оскільки, відповідно до аналізу нормативно-правової бази «Республіки Крим», у неї наявні права приймати рішення, які обов`язкові для виконання підпорядкованими їй особами/підрозділами.

В свою чергу, діяльність ОСОБА_5 на посаді т.зв. «заместителя министра экологии и природных ресурсов Республики Крым», в контексті реалізації наданих їй повноважень, активно висвітлювалася в інформаційних ресурсах «Республіки Крим».

Крім того, в силу наявної освіти та життєвого досвіду ОСОБА_5 достеменно усвідомлювала протиправність своїх дій, однак здійснює сприяння реалізації політики окупаційної влади рф на території Автономної Республіки Крим, що свідчить про наявність прямого умислу та добровільність дій останньої.

В ході досудового розслідування 02.06.2023 року було складено повідомлення про підозру щодо громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

06.06.2023 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 знаходиться на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, письмове повідомлення про підозру було їй вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, тобто шляхом опублікування повідомлення про підозру у газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (№112 (7510) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Також з метою недопущення порушення конституційних прав підозрюваної, органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» 06.06.2023 року (№112 (7510), було розміщено повідомлення про необхідність прибуття ОСОБА_5 12.06.2023 року, 13.06.2023 року та 14.06.2023 року до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за її участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Аналогічно повістки про виклик ОСОБА_5 було розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора 06.06.2023 року про прибуття до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за її участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Однак, підозрювана до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим не з`явилась, відповідно до опублікованих повідомлень, та станом на теперішній час, про причини своєї неявки не повідомила.

Також, згідно мотивів клопотання, під час досудового розслідування було встановлено, що на даний час підозрювана перебуває на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою територією, при цьому остання продовжує незаконну діяльність.

Згідно мотивів органу досудового розслідування, зазначені обставини свідчать про умисне ухилення підозрюваною від виконання своїх процесуальних обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, а також про переховування від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Поряд з цим, згідно мотивів клопотання слідчий посилається на те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор в ході слідства повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Також, обгрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на те, що, санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України, передбачає конфіскацію майна, як вид додаткового покарання.

Поряд з цим, слідчий зазначає, що документами, які підтверджують право власності на майно, що арештовується, є відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно встановлених слідством обставин, відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 на праві власності належить наступне майно:

- 1/4 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- транспортний засіб автомобіль легковий, серійний номер: НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_2 , опис NISSAN, модель MICRA, тим ТЗ КУЗОВА КОМБІ-В, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1240.

Поряд з цим, вихоядчи з норм КПК України, слідчий в клопотанні посилається на те, що арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочинів.

А тому, з метою запобігання можливості приховування та відчуження цього майна, слідчий просить накласти арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Також, згідно мотивів клопотання слідчий посилається на те, що з метою забезпечення арешту майна, запобігання зникненню, втрати або пошкодження арештованого майна та забезпечення його схоронності, дане клопотання слід розглянути без повідомлення власника даного майна.

З урахуванням того, що сторона кримінального провадження довела в змісті клопотання, що існує загроза передчасного розголошення відомостей, які стосуються суті кримінального провадження та процесуальних дій, які заплановано провести з метою збирання доказів, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходиться вищезазначене майно.

В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання та просила суд задовольнити його з підстав викладених у клопотанні.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, вислухавши думку слідчого, яка підтримала клопотання та просила суд його задовольнити, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею, встановлено, що СУ ГУ СБУ в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 11.04.2023 року за підозрою громадянинки України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, встановлено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Як вбачається з долученої до матеріалів клопотання виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, слідче управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим знаходиться за адресою: вул. Юрія Поправки, 14 А, м. Київ., що свідчить про звернення слідчим з клопотанням з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 02.06.2023 року в ході досудового розслідування було складено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно долучених до клопотання копій матеріалів кримінального провадження, слідчим було вжито заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України, вищезазначеного повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Крім того, органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» 06 червня 2023 року №112 (7510), було розміщено повідомлення про підозру та повістки про необхідність прибуття ОСОБА_5 12 червня 2023 року, 13 червня 2023 року та 14 червня 2023 року до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за її участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Також повістки про виклик ОСОБА_5 було розміщено на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 06 червня 2023 року про прибуття до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за її участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні 12 червня 2023 року, 13 червня 2023 року та 14 червня 2023.

Наведене свідчить, що ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України.

Поряд з цим, санкцією ч. 5 ст.111-1 КК України, передбачено таке додаткове покарання як конфіскація майна.

А тому, у разі доведення винуватості ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваній підлягатиме конфіскації у дохід держави.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, підозрювана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником наступного майна:

- 1/4 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

- транспортного засобу автомобіль легковий, серійний номер: НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_2 , опис NISSAN, модель MICRA, тим ТЗ КУЗОВА КОМБІ-В, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1240.

Стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.

Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява № 19336/04 п. 168, Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. The United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання, кваліфікації кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, враховуючи наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, а також забезпечуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, беручи до уваги той факт, що вищезазначене майно, на яке слідчий просить накласти арешт перебуває на праві власності ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України та про необхідність накладення арешту на майно, шляхом заборони відчуження та розпорядження майном, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.5 ст.111-1 КК України.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.131, 167, 170-172, 369, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого 3 відділу (з дислокацією у м.Херсон) слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим лейтенанта ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 24.04.2023 року- задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , шляхом заборони та розпорядження майном, а саме:

- на нежитлову будівлю, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 1001 кв.м., кадастровий номер: :12:001:0015, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа: 0.8092 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20, тип речового права: право власності; дата державної реєстрації: 26.09.2013; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 1/2; документи, подані для державної реєстрації: договір про поділ нерухомого майна, серія та номер: 430, виданий 26.09.2013;

- на 1/4 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

- на транспортний засіб автомобіль легковий, серійний номер: НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_2 , опис NISSAN, модель MICRA, тим ТЗ КУЗОВА КОМБІ-В, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1240.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про арешт майна через слідчого передати для негайного виконання уповноваженому на це органу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СУ ГУ СБУ в АР Крим, які здійснюють досудове розслідування та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали буде проголошено: 11.08.2023 року о 15 годині 40 хвилин

Слідчий суддя