05.07.2023 Справа № 756/8337/23
Справа № 756/8337/23
Провадження №1-кс/756/1547/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача ВД Оболонського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у нерозгляді клопотання від 18.06.2023 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000387 від 14.04.2022,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність дізнавача ВД Оболонського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у нерозгляді клопотання від 18.06.2023 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000387 від 14.04.2022.

В обґрунтування вказаної скарги зазначив, що в провадженні Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000387 від 14.04.2022.

18.06.2023 вона звернулась до дізнавача ВД Оболонського УП ГУНП у м. Києві з клопотанням про видачу копії витягу з ЄРДР по вказаному кримінальному провадженню.

Проте, на день звернення з вказаною скаргою вказане клопотання не розглянуто, а отже має місце бездіяльність, у зв`язку з чим, заявник, посилаючись на положення ч.3 ст. 221 КПК України, просить зобов`язати дізнавача ВД Оболонського УП ГУНП у м. Києві розглянути вказане клопотання та надати їй витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000387 від 14.04.2022.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частина 1 статті 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Об`єктом оскарження на підставі Глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 304 КПК України, під час вирішення питання про можливість відкриття провадження за скаргою, слідчий суддя повинен з`ясувати чи уповноважена особа на подання такої скарги, чи підлягає скарга розгляду в цьому суді, чи подана скарга в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Статтею 303 КПК України визначено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Зокрема на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора , що полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

В Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснено, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого, дізнавача чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

При цьому, аналізуючи положення кримінального процесуального закону вбачається, що процесуальні дії, які вчиняються слідчим, прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, це передбачені кримінально-процесуальним законодавством заходи, спрямовані на регулювання перебігу досудового розслідування та його закінчення, оформлення прийнятих слідчим, прокурором процесуальних рішень тощо.

Тобто процесуальні дії безпосередньо не спрямовані на забезпечення процесу доказування, натомість вони створюють необхідні умови для провадження основних слідчих дій, що пов`язані з отриманням доказової інформації та характеризуються опосередкованою діяльністю слідчого.

Частиною 1 ст. 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Норма частини 2 цієї статті передбачає, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання, та про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до змісту поданої скарги, предметом оскарження являється бездіяльність дізнавача відділу дізнання Оболонського УП ГУНП у м. Києві щодо нерозгляду клопотання про надання витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000387 від 14.04.2022 за ст. 356 КК України, у зв`язку з тим, що у тексті постанови дізнавача ВД Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 14.03.2023 зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 1 ст. 190 КК України. З метою з`ясування правової кваліфікації кримінального правопорушення заявник звернулася до дізнавача з клопотанням про надання їй витягу з ЄРДР.

Аналізуючи вищевказані положення КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання заявника про надання витягу з ЄРДР з метою отримання інформації про правову кваліфікацію кримінального правопорушення не відповідає ознакам клопотання, яке повинно бути розглянуте відповідно до ст. 220 КПК України, оскільки не містить вимоги щодо проведення процесуальних дій, які хоча і не спрямовані на забезпечення процесу доказування, проте можуть створювати необхідні умови для провадження основних слідчих дій, що пов`язані з отриманням доказової інформації та характеризуються опосередкованою діяльністю слідчого.

Разом з тим, зазначені вимоги скарги не узгоджуються із вищенаведеними положеннями ст. 303 КПК України, оскільки норми КПК України визначають строк надання заявнику витягу з ЄРДР лише у випадку, передбаченому ч. 1 ст. 214 КПК України, тобто протягом 24 годин з моменту внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Щодо посилання заявника на вимоги ч.3 ст. 221 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, ч.3 ст. 221 КПК України передбачено, що ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, що містяться в інформаційно-телекомунікаційній системі досудового розслідування, здійснюється шляхом надання доступу до них або надання електронних копій чи примірників таких матеріалів.

У той же час, відповідно до ч.1 ст. 106-1 КПК України інформаційно-телекомунікаційна система досудового розслідування - це система, яка забезпечує створення, збирання, зберігання, пошук, оброблення і передачу матеріалів та інформації (відомостей) у кримінальному провадженні.

Інформаційно-телекомунікаційна система досудового розслідування взаємодіє з Єдиним реєстром досудових розслідувань та системою, яка функціонує в суді відповідно до статті 35 цього Кодексу, а також може взаємодіяти з іншими інформаційними, інформаційно-телекомунікаційними системами у випадках, передбачених законом.

Таким чином, Єдиний реєстр досудових розслідувань та інформаційно-телекомунікаційна система досудового розслідування не є тотожними поняттями, а отже, видача примірника витягу з ЄРДР не регламентована приписами ч. 3 ст. 221 КПК України.

У той же час, заявник не позбавлена можливості отримати копію необхідного витягу з ЄРДР під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування шляхом його копіювання, як то передбачено ч. 2 ст. 221 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На підставі наведеного, враховуючи те, що заявником оскаржується рішення дізнавача, яке не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача ВД Оболонського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у нерозгляді клопотання від 18.06.2023 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000387 від 14.04.2022.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1