Справа № 991/4509/22
Провадження № 1-кп/991/65/22
У Х В А Л А

30 травня 2023 року місто Київ

Колегія суддів Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

представника особи, щодо майна якої вирішується питання

про арешт та захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛЛІФ» (далі - ТОВ «БЕЛЛІФ») - адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000144 від 23 березня 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі - КК),

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Буча Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК,

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК,

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 , проживаючого та адресою: АДРЕСА_8 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК,

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Ашхабад Туркменської РСР, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_9 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_10 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК,

у с т а н о в и в:

1.У Вищому антикорупційному суді (далі - суд, колегія суддів, ВАКС) перебуває зазначене кримінальне провадження.

Питання, що вирішується

2.До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ТОВ «БЕЛЛІФ» про скасування арешту майна.

3.Клопотання мотивоване тим, що ухвалами слідчого судді ВАКС від 14 лютого 2022 року у справах № 991/962/22 та № 991/959/22 накладений арешт на рухоме майно ТОВ «БЕЛЛІФ» з обмеженням права розпорядження майном, а саме: (1) автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN (номер кузова) НОМЕР_2 ; (2) автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 210 CDI, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN (номер кузова) НОМЕР_4 (по 1/2 частини автомобіля кожною із ухвал).

4.Водночас, адвокат зазначав, що відсутні підстави для арешту згаданих автомобілів з огляду на те, що: (1) ТОВ «БЕЛЛІФ» є їх добросовісним набувачем; (2) автомобілі не є речовими доказами у кримінальному провадженні, не визнавались такими та не відповідають критеріям речових доказів; (3) події, про які йдеться у кримінальному провадженні, відбулись у лютому 2021 року - лютому 2022 року, тоді як автомобілі придбавались ТОВ «БЕЛЛІФ» у 2020 році.

5.З огляду на це, адвокат ОСОБА_8 просив скасувати арешт, накладений на зазначені транспортні засоби ухвалами слідчого судді ВАКС від 14 лютого 2023 року.

Позиція учасників у судовому засіданні

6.Адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 клопотання підтримали, покликаючись на викладені у ньому обставини. Адвокат ОСОБА_8 також додав, що ТОВ «БЕЛЛІФ» займається роздрібною торгівлею чаєм та прянощами, а тому автомобілі використовуються щодня для доставки товару. Фактично арешт накладений на майно третьої особи з метою конфіскації як виду покарання, у разі визнання ОСОБА_7 та ОСОБА_13 винуватими у вчиненні кримінального правопорушення. Водночас, таке майно (автомобілі) не може бути конфіскованим, позаяк не є власністю обвинувачених, тоді як, конфіскація, як вид покарання, щодо майна третьої особи КК не передбачена. Наявність арешту на автомобілі перешкоджає діяльності товариства, оскільки згідно з постановою Національного банку України у разі наявності арешту, товариство відноситься до категорії ризикових, що погіршує ділову репутацію, кредитні ліміти тощо.

7.Прокурори ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були проти скасування арешту. Прокурор ОСОБА_6 , серед іншого, зазначала, що слідчим суддею ВАКС накладений арешт на майно підозрюваних (наразі обвинувачених) ОСОБА_7 і ОСОБА_13 , у тому числі, корпоративні права останніх у ТОВ «БЕЛЛІФ», з метою можливої конфіскації, як виду покарання. 02 червня 2022 року слідчим суддею розглядалось клопотання про скасування арешту. У задоволенні клопотання було відмовлено.

Установлені судом обставини. Положення закону, якими керувався суд та мотиви, з яких він виходив при постановленні ухвали

Факти та обставини, встановлені судом, що мають значення для кримінального провадження

8.Вирішуючи заявлене клопотання, колегія суддів установила, що ухвалами слідчого судді ВАКС від 14 лютого 2022 року у справах № 991/962/22 та № 991/959/22 накладений арешт на рухоме майно ТОВ «БЕЛЛІФ», а саме на: (1) автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN (номер кузова) НОМЕР_2 ; (2) автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 210 CDI, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN (номер кузова) НОМЕР_4 (по 1/2 частини автомобіля кожною із ухвал).

9.Згідно з ухвалами, підставами для накладення арешту на зазначені транспортні засоби було те, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10 лютого 2022 року, ОСОБА_7 володіє часткою у статутному капіталі ТОВ «БЕЛЛІФ» (), розмір внеску до статутного капіталу - 500 000 грн (50% статутного капіталу), інша частина 50% статутного капіталу цього товариства належить ОСОБА_10 .

10.Також в ухвалах слідчого судді зазначено, що згідно з відомостями Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України за ТОВ «БЕЛЛІФ» зареєстровані на праві власності транспортні засоби, зазначені у п. 8 ухвали.

11.Постановляючи ухвали від 14 лютого 2022 року у справах № 991/962/22 та № 991/959/22, слідчий суддя вважав, що згадані вище транспортні засоби на підставі Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» належать підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , як кінцевим бенефіціарним власникам (контролерам) ТОВ «БЕЛЛІФ». Тому, слідчий суддя дійшов висновку, що це майно може бути об`єктом конфіскації, у разі ухвалення судом обвинувального вироку стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , згідно з яким останні будуть визнані винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК.

12.На підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статуту ТОВ «БЕЛЛІФ», суд установив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 є учасниками товариству. Кожному із них належить по 50% статутного капіталу товариства.

13.Згідно зі свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та НОМЕР_6 ТОВ «БЕЛЛІФ» є власником автомобілів: MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN (номер кузова) НОМЕР_2 та MERCEDES-BENZ SPRINTER 210 CDI, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN (номер кузова) НОМЕР_4 .

14.Зазначені автомобілі були придбані 10 березня 2020 року ТОВ «БЕЛЛІФ» у ПП «ТРАКС-ЛОГІСТИК» та ПП «АВТОСТАРС», що підтверджується видатковими накладними, актами приймання-передачі транспортних засобів та актами огляду реалізованого транспортного засобу.

Положення закону, якими керувався суд та мотиви, з яких він виходив при постановленні ухвали

15.З огляду на встановлені обставини, далі будуть наведені норми КПК, якими керувався суд, вирішуючи це клопотання.

16.Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК).

17.Згідно з ч. 1 та п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

18.Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:(1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

19.Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

20.Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів; (2) спеціальної конфіскації; (3) конфіскації майна як виду покарання; (4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

21.Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

22.Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

23.З ухвал слідчого судді від 14 лютого 2022 року вбачається, що метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту була можлива конфіскація майна як вид покарання.

24.Далі, суду належало встановити, чи був дієвим захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на зазначені вище автомобілі та, відповідно, чи був обґрунтованим арешт, накладений слідчим суддею.

25.Насамперед, колегія суддів зазначає, що санкція ч. 4 ст. 368 КК, за якою згідно з обвинувальним актом обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_10 передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

26.Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

27.Отже, конфіскації підлягає лише майно, яке є власністю засудженого. З огляду на це, арешт майна, з метою конфіскації як виду покарання може бути накладений лише на майно, яке на час розгляду відповідного клопотання належить на праві власності підозрюваному.

28.Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

29.Відповідно до п. 6.1. статуту ТОВ «БЕЛЛІФ» товариство є власником, зокрема, майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

30.Як зазначалось раніше (див. пункти 13, 14 ухвали), ТОВ «БЕЛЛІФ» є власником автомобілів: MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN (номер кузова) НОМЕР_2 та MERCEDES-BENZ SPRINTER 210 CDI, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN (номер кузова) НОМЕР_4 .

31.Згідно з ч. 3 ст. 96 ЦК учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

32.Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство не відповідає за зобов`язаннями своїх учасників.

33.Пунктом 3.6. статуту ТОВ «БЕЛЛІФ» передбачено, що товариство не відповідає по зобов`язанням учасників.

34.З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку, що на час вирішення слідчим суддею ВАКС клопотань про арешт зазначених вище транспортних засобів, як і станом на тепер, їх титульним уособленим власником є ТОВ «БЕЛЛІФ». Водночас, той факт, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 є учасниками цього товариства, не наділяє їх правом власності на майно ТОВ «БЕЛЛІФ» та, відповідно, не може бути підставою для арешту майна товариства, якщо такий арешт накладається у кримінальному провадженні, яке розслідується щодо незаконних (за версією органу досудового розслідування) дій учасників ТОВ «БЕЛЛІФ», взагалі не пов`язаних з діяльністю самого товариства.

35.До такого висновку суд дійшов з огляду на те, що товариство не відповідає за зобов`язаннями своїх учасників, натомість арешт з метою конфіскації майна як виду покарання може бути накладений лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого. Майно товариства, учасником якого є останній, таким не є.

36.Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що застосований слідчим суддею захід кримінального провадження у вигляді арешту транспортних засобів, про які йдеться в цій ухвалі, не здатен забезпечити дієвість цього кримінального провадження, позаяк ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на час накладення арешту не були та наразі не є власниками арештованого майна, а отже, це майно не може бути конфісковане.

37.Водночас, положення Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», на які покликався слідчий суддя в ухвалах від 14 лютого 2022 року, якими регулюються питання відшкодування вартості частки учасника у статутному капіталі, не наділяють учасника правом власності на майно заснованого ним товариства, а лише визначають порядок виходу учасника з товариства.

38.Згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

39.Оскільки раніше було встановлено, що транспортні засоби, належні ТОВ «БЕЛЛІФ», не могли бути арештовані з метою майбутньої конфіскації як виду покарання його учасників ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , адже вони не є власниками автомобілів, то на переконання колегії суддів, арешт майна ТОВ «БЕЛЛІФ» накладений необґрунтовано, а тому його належить скасувати.

40.З огляду на це, суд вважає, що клопотання представника ТОВ «БЕЛЛІФ» слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 371, 372, 375, 376 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛЛІФ» - адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 лютого 2022 року у справах № 991/962/22 та № 991/959/22 на:

(1) автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN (номер кузова) НОМЕР_2 ;

(2) автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 210 CDI, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN (номер кузова) НОМЕР_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3