СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1265/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2023 за №0000092, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Краматорськ Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого востаннє 29.09.2022 Обухівським районним судом Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за таких обставин.

Так, ОСОБА_3 , 11.03.2023 приблизно о 20 год. 00 хв., перебуваючи неподалік станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, на землі, побачив та підібрав одну таблетку білого кольору, а саме наркотичний засіб - метадон (фенадон). У цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу - метадон (фенадон), для особистого вживання без мети збуту.

Діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_3 , вказану одну таблетку білого кольору, а саме наркотичний засіб - метадон (фенадон), помістив до центрального відділення наплічної сумки, яку на той час тримав при собі, тим самим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Продовжуючи свої злочинні дії, 11.03.2023 ОСОБА_3 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб - метадон (фенадон), пішки попрямував на вхід до станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де у подальшому, приблизно о 20 год. 20 хв. перебуваючи у вестибюлі зазначеної станції метро і був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності при собі речей та предметів, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що в центральному відділенні наплічної сумки, знаходиться наркотичний засіб, який він придбав за вищевикладених обставин та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Після того, ОСОБА_3 був запрошений до кімнати поліції, де останнього було затримано, згідно ст. 298-2 КПК України протоколом затримання особи, підозрюваного у вчинені кримінального проступку. В ході особистого обшуку ОСОБА_3 та в присутності двох понятих із центрального відділення наплічної сумки, яку на той час тримав при собі, вилучена одна таблетка білого кольору, а саме наркотичний засіб - метадон (фенадон).

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-23/13045-НЗПРАП від 07.04.2023 вилучена 11.03.2023 на станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» у м. Києві у ОСОБА_3 та надана на дослідження одна таблетка білого кольору, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Загальна маса метадону (фенадону) у таблетці становить 0,022 г.

Метадон, згідно Списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» затвердженого Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, він беззаперечно визнає; згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фена дон), масою 0,022 г.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він розлучений, має на утримані малолітню дитину, не працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у виді обмеження волі.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений вироком Обухівського районного суду Київської області від 29.09.2022 за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення : одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Оскільки кримінальне правопорушення викладене у даному вироку суду обвинувачений ОСОБА_3 вчинив після постановлення попереднього вироку та до повного відбуття покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання за даним вироком у відповідності зі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного судом покарання по даному вироку у виді обмеження волі, невідбутої частини покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 29.09.2022 у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України /а.п. 53-54/.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 , судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості /а.п. 48/.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання у виді обмеження волі перевести у більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, виходячи з такого їх співвідношення : одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного за цим вироком покарання обвинуваченому ОСОБА_3 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 29.09.2022 та за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовий доказ: поліетиленовий пакет з біркою НДЕКЦ, у якому знаходиться наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,022 г, який переданий на зберігання до камери схову речових доказів управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві /а.п. 54/ - знищити.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 1510 (одну тисячу п`ятсот десять) грн. 24 копійки.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1