Справа № 559/2786/23
Провадження № 1-кс/559/675/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року місто Дубно Рівненська область

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_2 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000021 від 11.01.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2023 суддею Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_2 заявлено самовідвід укримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000021 від 11.01.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України. Заява обґрунтована наступним.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.08.2023 судді ОСОБА_2 передано для розгляду питання про об`єднання (спільного розгляду) кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000021 від 11.01.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

Проте, у кримінальному провадженні №0000021 від 11.01.2023 суддею ОСОБА_2 , як слідчим суддею, 02.06.2023 постановлено ухвалу за результатами розгляду клооптання слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про дозвіл на проведення обшуку.

З огляду на вказане, керуючись ст.ст. 76,80 КПК України, судя ОСОБА_2 вважає, що дані обставини виключають його участь, як судді, у даному кримінальному провадженні.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2023 заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід було передано для розгляду судді ОСОБА_1 (а.с.33).

Суддя, який заявив самовідвід, при розгляді відводу не був присутній, пояснень не надавав, згідно тексту заяви про самовідвід, просив її розгляд проводити за його відсутності(а.с.31).

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Із заяви про самовідвід судді та доданих до неї документів вбачається, що 02.06.2023 суддею ОСОБА_2 у кримінальному провадежнні внесенному до ЄРДР за №0000021 від 11.01.2023, як слідим суддею, було винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку(а.с.31,32).

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, для забезпечення справедливого і публічного розгляду кримінального провадження незалежним і безстороннім судом, з метою дотримання вимог ст. 75,76,80 КПК України, заява про самовідвід судді ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.35,75,76,80,81,82 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_2 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000021 від 11.01.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України - задоволити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000021 (єдиний унікальний номер судової справи: 559/2756/23)передати до канцелярії Дубенського міськрайонного суду Рівненської області для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у порядку встановленому ч.3 ст. 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набрала законної сили 17.08.2023.

Суддя ОСОБА_1