Провадження №1-кп/127/548/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_2 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

представник служби у справах дітей: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_3 в кримінальному провадженні за ознаками суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000148 від 11.04.2023,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.04.2023 у вечірню пору доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав, а саме, знайшов на відкритій ділянці місцевості по вул. Чехова м. Вінниці біля гуртожитку Вищого професійного училища №11, прозорий поліетиленовий пакет, в середині якого містився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який в подальшому сховав у передній кишені кофти, в яку був одягнений, та зберігав для власних потреб без мети збуту.

В подальшому, ОСОБА_3 у вечірню пору доби, рухався по вул. Чехова в м. Вінниці, де біля будинку №56, був зупинений працівниками управління патрульної поліції у Вінницькій області з позивним «Юнкер-ТЗ». На запитання працівників поліції про наявність заборонених речовин, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на зберігання наркотичного засобу, будуть викриті, повідомив, що у нього при собі наявні заборонені речовини.

Надалі, в період часу з 22 год. 02 хв. по 22 год. 06 хв. 10.04.2023 під час огляду місця події, проведеного поблизу будинку №56 по вул. Чехова, м. Вінниці, в присутності запрошених понятих та законного представника бабусі ОСОБА_4 , за добровільною письмовою згодою ОСОБА_3 видав працівникам поліції поліетиленовий згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору, який вилучено та поміщено до спец. пакету НПУ PSP 2234194.

Згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ №СЕ-19/102-23/7295-НЗПРАП від 26.04.2023 в наданій на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 8,09 г.

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_2 підтримала клопотання про застосування до ОСОБА_3 заходів виховного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння у виді застереження та обмеження дозвілля терміном на один рік, оскільки він є неповнолітнім та вперше вчинив суспільно небезпечне діяння.

ОСОБА_3 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, в судовому засіданні пояснив, що знайшов прозорий поліетиленовий пакунок з речовиною рослинного походження зеленого кольору, припускаючи, що дана речовина є канабісом, підняв пакунок та поклав до своєї кишені. В подальшому, він був зупинений працівниками поліції, яким і видав наявний в нього поліетиленовий пакунок з речовиною рослинного походження. Зазначив, що проживає разом з бабусею, яка є його опікуном, допомагає їй та працює, розуміє, що вчинив не правильно та більше такого не повториться.

Законний представник ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_3 є її онуком, та після смерті його матері, вона є його опікуном. Зазначила, що він проживає разом з нею, жодних подібних ситуацій не було, він працює, допомагає по господарству, змінив коло свого спілкування після даної ситуації. Також, повідомила, що подане прокурором клопотання підтримує в повному обсязі та просила суд його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні, просила суд задовольнити клопотання прокурора та застосувати примусові заходи виховного характеру до ОСОБА_3 та надати йому можливість довести своє виправлення.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_6 зазначила, що клопотання прокурора підтримує. Також, повідомила, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в служби у справах дітей з 2016 року, його опікун належним чином виконує свої обов`язки, неодноразово були проведені бесіди, жодних скарг на ОСОБА_3 не надходило, він позитивно характеризується та забезпечений всім необхідним.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Так, вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України підтверджується його показами наданими в судовому засіданні, а також дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, вина ОСОБА_3 доводиться:

- даними заяви ОСОБА_3 написаної в присутності законного представника про добровільну видачу речовини рослинного походження від 10.04.2023;

- даними протоколу огляду місця події від 10.04.2023;

- даними постанови про визнання речовим доказом та визначення їх місцеперебування від 11.04.2023;

- даними ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2023 про накладення арешту на майно;

- даними висновку експертизи №СЕ-19/102-23/7295-НЗПРАП від 26.04.2023, відповідно до якої надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 8,09 г.

Крім того, судом було досліджено:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148, який вказує, що дані до вказаного реєстру було внесено 11.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України;

- рапорт від 10.04.2023;

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вказує, що він є неповнолітньою особою;

- рішення Вінницької міської ради №1657 від 17.07.2016, відповідно до якого ОСОБА_4 було призначено опікуном ОСОБА_3 ;

- дані із вимоги про судимість, яка видана на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які вказують, що він є особою раніше не судимою;

- довідки видані КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» від 24.05.2023 №29/3923 та №29/3996 на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких на обліку у лікаря психіатра вони не перебувають та за медичною психіатричною допомогою не звертались;

- довідки видані КП ВОНД «Соціотерапія» від 18.05.2023 №1577 та №1578, на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких на диспансерному наркологічному обліку в установі вони не перебувають;

- характеристику №366 від 22.05.2023 на ім`я ОСОБА_3 , відповідно до якої за місцем проживання він характеризується позитивно та характеристику №01-12/133 від 22.05.2023 з якої вбачається, що за місцем навчання він також характеризується позитивно;

- відповідь на запит служби у справах дітей Вінницької міської ради від 08.06.2023 №31-00-011-32692, відповідно до якого ОСОБА_3 перебуває в службі у справах дітей Вінницької міської ради на обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, як дитина, позбавлена батьківського піклування;

- акт обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 07.06.2023, відповідно до якого в ході перевірки встановлено, що неповнолітньому ОСОБА_3 створені належні умови для проживання та навчання піклувальником дитини;

- відповідь на запит №4387/201/23 від 29.05.2023, з якої вбачається, що ОСОБА_3 на обліку у секторі ювенальної превенції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області не перебуває.

Вирішуючи питання з приводу клопотанню про застосування до непонолітнього примусових заходів виховного характеру, суд враховує наступне.

Так, згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України, передбачено, що неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий західвиховного характеруі якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо. Суд у кожному випадку встановлює конкретний строк, протягом якого органи, що здійснюють контроль та нагляд за поведінкою неповнолітнього, повинні пред`являти особливі вимоги щодо неї, а неповнолітній зобов`язаний їх дотримувати. З урахуванням даних про особу неповнолітнього та характеру вчиненого ним злочину чи суспільно небезпечного діяння суд визначає, які види дозвілля слід обмежити, а які - заборонити, або які обов`язки покласти на неповнолітнього і на який саме строк. Тривалість останнього має бути достатньою для виправлення неповнолітнього.

Проаналізувавши показання обвинуваченого, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України доведена у судовому засіданні в повному обсязі.

При призначенні примусових заходів виховного характеру, суд враховує обставини вчиненого правопорушення, суспільну небезпечність, наслідки діяння, характеристику на неповнолітнього, умови життя та виховання, його ставлення до вчиненого та з огляду на вище наведене приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру.

Відповідно до вимог статей 124, 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з законного представника ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 1912 грн. у відшкодування вартості проведення судової експертизи №СЕ-19/102-23/НЗПРАП від 26.04.2023.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України, відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України скасувавши арешт, накладений на речові докази.

Керуючись ст. ст. 22, 97, 105 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 174, 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_3 в кримінальному провадженні за ознаками суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000148 від 11.04.2023 задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля неповнолітнього із встановленням особливих вимог до поведінки останнього, обмеживши його перебування поза місцем проживання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку, строком на один рік.

Стягнути з законного представника ОСОБА_4 на користь держави Україна 1912 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області №127/10287/23 від 13.04.2023 скасувати.

Речовий докази в кримінальному провадженні №0000148, а саме: поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, який переданий на зберігання до камери речових доказів Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, після набрання ухвалою законної сили знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді.

Суддя: ОСОБА_1