Справа № 304/901/23 Провадження № 1-кс/304/229/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000138 від 17 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В :

прокурор звернулася до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000138 від 17 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні, а саме кофту чорного кольору з написом «Адідас», кросівки червоного кольору з написом «Адідас» та флеш-картку чорно-сірого кольору, що належать ОСОБА_4 , а також мобільний телефон марки «Самсунг» А10, що належить ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним майном. Клопотання мотивує тим, що Перечинським відділом Ужгородської окружної прокуратури відповідно до вимог КПК України здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення слідчим відділенням відділення поліції № 1 досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, в ході якого встановлено, що ОСОБА_4 17 травня 2023 року близько 03.00 год, в умовах воєнного стану, перебуваючи на АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, повторно, з корисливим мотивом проник на огороджену парканом територію будинку АДРЕСА_2 та через незачинені вхідні двері зайшов всередину будинку, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де на другому поверсі у спальній кімнаті був помічений донькою останнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та, з метою уникнення галасу, прикрив їй рукою рот, запитавши, де знаходяться гроші, після чого відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A10», вартістю близько 5 000 грн, що знаходився на тумбочці у вказаній кімнаті. Того ж дня дане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за № 00000138 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Прокурор вказує, що під час огляду місця події навпроти будинку № 7 по вулиці Духновича у місті Перечині у траві біля канави виявлено мобільний телефон марки «Самсунг» А10, який вилучено. Крім цього того ж дня ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції кофту чорного кольору та кросівки червоного кольору з написами «Адідас», а також флеш-картку чорно-сірого кольору. Зазначені речі слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського РУП постановою від 17 травня 2023 року визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Посилаючись на норми кримінального процесуального закону про речові докази та накладення арешту на майно, прокурор просить клопотання задовольнити.

Ініціатор клопотання у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд такого за її відсутності.

У судове засідання власники майна також не з`явилися, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлялися у встановленому законом порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, зокрема здійсненням виклику по телефону.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, прийшов до такого висновку.

Пунктом 4 частини 2 статті 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання видно, що 17 травня 2023 року складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), згідно з яким ОСОБА_7 повідомила, що близько 03.30 год тієї ж ночі, невідома особа чоловічої статі, яка розмовляла з ромським акцентом, проникла до їх будинку АДРЕСА_2 , звідки відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A10», чорного кольору, що належить її доньці ОСОБА_6 , 2010 року народження (а. к. 8-9, 10).

Також з даних матеріалів убачається, що за вказаним фактом того ж дня розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000138 від 17 травня 2023 року (а. к. 4).

З наявних у матеріалах клопотання письмових пояснень неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_8 від 17 травня 2023 року встановлено обставини події, що мала місце у ніч на 17 травня 2023 року у будинку АДРЕСА_2 (а. к. 16-17, 18-19). Протоколом огляду місця події від 17 травня 2023 року за добровільною згодою ОСОБА_7 було оглянуто будинок АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено з різних кімнат будинку папілярні лінії рук людини, а також два фрагменти низу взуття; навпроти будинку у траві виявлено мобільний телефон марки «Самсунг», чорного кольору (а. к. 11, 12-15).

Крім цього того ж дня ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції належні йому предмети одягу, а також флеш-картку, чорного кольору, які було вилучено за протоколами огляду місця події від 17 травня 2023 року (а. к. 20, 21-24, 25-28).

Постановою слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_9 про визнання речовим доказом від 17 травня 2023 року кофту чорного кольору з написом «Адідас», кросівки червоного кольору з написом «Адідас» та флеш-картку чорно-сірого кольору, що були добровільно видані ОСОБА_4 , а також вилучений в ході огляду місця події мобільний телефон марки «Самсунг» А10, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000138 (а. к. 41-42).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Ініціатором клопотання доведено, що зазначені у клопотанні речі мають значення речового доказу у кримінальному проваджені № 0000138 та відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довела слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання такого як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Керуючись ст. 36, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_10 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0000138 від 17 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на кофту чорного кольору з написом «Адідас», кросівки червоного кольору з написом «Адідас» та флеш-картку чорно-сірого кольору, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , а також мобільний телефон марки «Самсунг» А10, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , заборонивши розпорядження та користування таким майном.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_10 .

Згідно зі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1