Справа № 243/2336/23
Провадження № 1-кп/243/648/2023
ВИРОК

Іменем України

23 серпня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні дистанційно за допомогою відеоконференції з використанням власних технічних засобів на підставі наказу Голови суду № 29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року матеріали кримінального провадження внесеного до до ЄРДР за 0000158 від 15.03.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Мала Семенівка, Балашовського району, Саратовської областi, РФ, громадянина України, має середню технічну освіту, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно працевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ранiше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2023 року приблизно о 9 годині 15 хвилин в світлий час доби водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи при собі посвідчення на право керування транспортними засобами категорії «С», на достатніх правових підставах перебуваючи за кермом технічно справного транспортного засобу - автомобіля марки «МАЗ» моделі «6501С5-584-000» номерний знак НОМЕР_2 , та знаходячись на асфальтованій площадці території залізничної станції «Слов`янськ» по вулиці Комяхова, 34-а, в місті Слов`янську, Краматорського району, Донецької області, передньою частиною в напрямку будівлі залізничного вокзалу, завантажив в кузов залізобетонну захисну споруду вагою 10 тон.

В той самий час по асфальтованій площадці території залізничної станції «Слов`янськ», в напрямку будівлі залізничного вокзалу рухався пішохід - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пройшов вздовж лівої

сторони кузова стоячого автомобіля марки «МАЗ» моделі «6501С5- 584-000» номерний знак НОМЕР_2 , і вийшов з боку його лівої передньої частини, продовжуючи свій рух та віддаляючись від нього.

В свою чергу водій ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого: п. 10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи перешкод технічного характеру, в момент знаходження пішохода ОСОБА_8 біля лівої передньої частини керованого ним автомобіля та об`єктивно маючи можливість виявити його на дорозі, почав здійснювати рух прямо, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, і лівою передньою частиною керованого ним автомобіля скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , внаслідок чого останній впав на проїжджу частину, після чого стався наїзд лівим переднім колесом вказаного автомобіля на пішохода.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці чола ліворуч, великої ділянки на бічній лівій поверхні тазу з садном та карманоподібною великою раною, множинних переломів кісток тазу з масивною заочеревинною гематомою ліворуч, крововиливів під м`яку мозкову оболонку головного мозку. Зазначені ушкодження, в сукупності, за критерієм небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого. Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок тупої відкритої травми тулуба з множинними переломами кісток тазу, яка ускладнилась массивною внутрішньою та зовнішньою кровотечою, шоком.

З технічної точки зору допущені водієм автомобіля марки «МАЗ» моделі «6501С5-584-000» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_5 порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та суспільно небезпечними наслідками у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_8 .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто за ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, докладно був допитаний у судовому засіданні, визнав та підтвердив обставини скоєння вказаного кримінального правопорушення, викладеного в Обвинувальному акті. Вказав, що погоджується, що у вказану дату, час та місці вчинив вказане кримінальне правопорушення. Щиро покаявся та просив суворо не карати. Попросив вибачення у потерпілого.

Потерпілий в судовому засіданні вказав, що 15.03.2023 року незнайомий подзвонив йому з телефона батька і сказав що батько помер в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Претензій до обвинуваченого не має. Просить обвинуваченого суворо не карати. Згоден з позицією прокурора щодо презначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Враховуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_5 а також сторін по справі та повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, та те, що він не оспорює фактичні обставини справи, зазначені в Обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, і не наполягає на дослідженні доказів по справі, суд, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши, що у такому випадку учасники кримінального

провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніхто не оспорює, обмеживши обсяг доказів показами обвинуваченого, без дослідження інших доказів, що стосуються фактичних обставин справи.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами долученими прокурором в судовому засіданні, вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні повністю доведена, а вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення вірно кваліфіковано за ч.2 ст.286, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто за ч. 2 ст. 286 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України надає суду можливість як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи. Указане положення закону України про кримінальну відповідальність має альтернативний характер застосування і це питання, як визначив законодавець суд вирішує на власний розсуд ("судова дискреція") залежно від конкретних обставин кримінального провадження, характеру допущених особою порушень вимог Правил дорожнього руху, їх наслідки, тощо.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та

експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 р. № 14 при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 286 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, сукупність усіх обставин вчиненого, характер, ступінь суспільної небезпеки дій обвинуваченого (вчинене кримінальне правопорушення спрямоване проти життя та здоров`я людини, що є найвищою соціальною цінністю), також враховуються відомості про особу обвинуваченого (має на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно працює, пенсійного віку не досяг, позитивно характеризується за місцем мешкання та за місцем роботи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше не судимий; ставлення обвинуваченого до скоєного (свою провину визнав повністю, покаявся).

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ч. 1 ст. 67 КК України, не виявлено.

Враховуючи наведене та з огляду на те, що життя є найвищою соціальною цінністю, реалізовуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 буде можливе без його ізоляції від суспільства і тому визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, призначення обвинуваченому покарання, в межах санкцій передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, оскільки з огляду на вказані обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тільки таке покарання є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Також враховується що обвинувачений працює водієм, тобто право керування транспортними засобами є для нього та його сім`ї засобом існування і тому суд вважає що для нього не слід застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, призначенне покарання відповідатиме принципу необхідності й достатності для виправлення обвинуваченого, і є дотриманням судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

На думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за

можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Цивільного позову не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути витрати, пов`язані із проведенням експертизи.

Питання речових доказів вирішитивідповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , покарання: за ч. 2 ст. 286 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на проведення судової автотехнічної експертизи, висновок №СЕ-19/105-23/1684-ІТ від 26.05.2023 року, які складають 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) гривні 00 коп..

Речові докази:

-Автомобіль марки МАЗ моделі6501С5-584-000 номерний знак НОМЕР_3 - залишити власнику;

-Куртка шкіряна чорна з пошкодженнями у нижній частині, сорочка бардова в клітинку, штани спортивні темно-сині з відбитками протектора шини колеса автомобіля у вигляді пило-грязьового нашарування, ботинки чорні, рукавиці чорні, кашкет (кепка) чорна - залишити потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1