УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/1246/22

Провадження №: 1-кп/755/373/23

"25" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі судді ОСОБА_1 одноособово за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 та учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2021 року за № 0004044 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

І. СУТЬ ЗАЯВИ

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 , звернувся, у порядку ст. 81 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України, із заявою про відвід прокурора ОСОБА_3 у межах цього кримінального провадження, з підстав визначених ст. 77 КПК, у відношенні цього прокурора.

Наявність обставин визначених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК автор звернення мотивує неналежним виконанням прокурором своїх обов`язків з кримінальному провадженні, зокрема не забезпеченням контролю за виконанням ухвали суду про привід.

ІІ. ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заяву про відвід прокурора з мотивів наведених захисником ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 не вбачала підстав для свого відводу, з огляду на відсутність обставин визначених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ПРОВАДЖЕННЯ

Згідно даних обвинувального акта, складеного 19 січня 2022 року дізнавачем ВД Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 та затвердженого того ж дня прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , та витягу з ЄРДР від 19 січня 2022 року слідує, що до групи прокурорів у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 18 листопада 2021 року за № 0004044 входять прокурори: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

IV. КРИМІНАЛЬНЕ ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 77. Підстави для відводу прокурора, слідчого, дізнавача

1. Прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Стаття 80. Заява про відвід

1. За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, […] прокурор, слідчий, дізнавач, […] зобов`язані заявити самовідвід.

2. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

4. […] Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

5. Відвід повинен бути вмотивованим.

V. МОТИВИ СУДУ

Суд заслухавши думку учасників кримінального провадження та проаналізувавши їх доводи на предмет дійсності обставин визначених ст. 77 КПК у відношенні прокурора, зауважує таке.

Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, що належить до сторони обвинувачення і на якого п. 1 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України покладено функцію підтримання публічного обвинувачення в суді.

Правовий інститут відводу є механізмом, спрямованим забезпечити виконання прокурором своїх професійних обов`язків об`єктивно, неупереджено та без будь-яких форм дискримінації. Правові підстави для відводу прокурора визначені ч. 1 ст. 77 КПК України.

Відвід може бути ініційований особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, однак він повинен бути вмотивований (ч. 2, 5 ст. 80 КПК України).

Серед підстав для відводу прокурора, визначених у ст. 77 КПК України, за яких прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, поміж іншого передбачено, існування інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Як правило, неупередженість являє собою відсутність упереджень, при цьому її наявність чи відсутність можуть бути перевірені різними способами (див., наприклад, рішення ЄСПЛ, у справах «Kyprianou v. Cyprus» (заява № 73797/01, пункт 118, від 15 грудня 2005 року, https://hudoc.echr.coe.int/ukr?i=001-71671), «Micallef v. Malta» (заява № 17056/06, пункт 93, від 15 жовтня 2009 року, https://hudoc.echr.coe.int/ukr?i=001-95031).

Водночас, слід враховувати, що прокурор, здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням (ч. 2 ст. 36 КПК України).

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора (ч. 1 ст. 36 КПК України).

Тобто, діюче кримінальне процесуальне законодавство України передбачає, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Зазначена правова норма гарантує незалежність посадової особи органу державного обвинувачення у виборі у визначених законом межах способу здійснення своїх повноважень, в тому числі у прийнятті тих чи інших рішень, що є запорукою їх неупередженості й ефективності.

Процесуальна самостійність прокурора і його свобода нарівні з протилежною стороною у відстоюванні тієї чи іншої правової позиції є чинниками справедливого балансу прав та законних інтересів усіх учасників процесу, а також інших осіб, держави й суспільства.

Відповідно уважати проявом упередженості реалізацією прокурором своїх повноважень щодо учинення певних дій, або ж навпаки їх не вчинення, трактування норм КПК за своїм внутрішнім переконанням через призму установлених слідством фактичних обставин, на думку суду, не має.

При цьому, така засада кримінального провадження як змагальність сторін, визначена ст. 22 КПК України, передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій. Таке обстоювання полягає не лише у повідомленні суду своєї позиції та її належній аргументації, а й у доведенні відповідними засобами доказування певних обставин чи фактів, на яких вона ґрунтується, що слідує з положень ч. 5 ст. 80 КПК України.

Кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд ухвалювати рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, що є ознакою обґрунтованості судового рішення (ч. 3 ст. 370 КПК України). А тому, при оцінці питання наявності обставин визначених ст. 77 КПК, суд не може покладатися виключно на повідомлення учасника кримінального провадження щодо певних обставин, тобто презюмувати їх достовірність.

Проаналізувавши інші доводи заявника, окрім вище досліджених, котрі були наведені ним, як передумова відводу, судом зауважується, що внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації (для прикладу даних про проведення досудового розслідування за описаними у заяві про відвід фактами, повідомлення про підозру тощо) не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості прокурора.

Сама ж по собі незгода з діями прокурора у провадженні, чи визначеним ним комплексом процесуальних дій та рішень організаційного характеру в кримінальному провадженні не є підставою відводу.

Так, для прикладу, у справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03.07.2019 ВС сформував позицію проте, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно, на переконання суду, аналогічно і незгода сторони з процесуальними рішеннями прокурора щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для його відводу.

У ході цього розгляду, також не установлено з боку прокурора (-ів) умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

Як і обставин визначені п. 1- 2 ч. 1 ст. 77 КПК України.

Як наслідок, Суд проаналізувавши матеріали судового провадження, у порядку ст. 94 КПК України, не убачає передумов для відводу прокурора з підстав наведених у заяві заявника, у порядку ст. 77 указаного Кодексу.

З цих підстав та керуючись ст. 77, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив:

відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2021 року за № 0004044 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 15:35 год. 28 липня 2023 року.

С у д д я: ОСОБА_1