Справа №585/1981/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/72/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА

Іменем України

17 травня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 583/1981/20 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25.09.2020, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Углерод Гутовського району Ростовської області РФ, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий

визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі (із змінами) прокурор ОСОБА_9 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та вважати ОСОБА_10 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК (в ред. ЗУ № 270-VI від 15.04.2008) до покарання у виді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн, в іншій частині вирок залишити без змін, оскільки застосовуючи до ОСОБА_10 положення ст. 69 КК, суд безпідставно призначив йому більш суворе, не передбачене санкцією ч. 1 ст. 309 КК покарання у виді громадських робіт, у той час як цією нормою визначено більш м`який вид покарання у виді штрафу.

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25.09.2020 ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, і йому призначене покарання із застосуванням ст. 69 КК у виді 120 годин громадських робіт. Стягнуто з ОСОБА_10 за проведення експертизи 817,25 грн.

Згідно вироку, 12.06.2020 ОСОБА_10 , перебуваючи на бульв. Московському в м. Ромни, незаконно придбав наркотичний засіб канабіс масою 23,3 г, який почав зберігати без мети збуту. У той же день на бульв. Шевченка в м. Ромни ОСОБА_10 був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав вказаний наркотичний засіб.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі прокурора не оскаржуються.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування судом першої інстанції закону, який не підлягав застосуванню ст. 69 КК, то вони є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25.09.2020 ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, і йому призначене покарання із застосуванням ст. 69 КК у виді 120 годин громадських робіт.

Відповідно вимог ст. 50, 65 КК, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а також відповідно положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються ст. 69 КК, а саме, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу (ч. 1).

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке є кримінальним проступком, визнання обвинуваченим вини, його особу та, приймаючи до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого діяння, а саме щире каяття і активне сприяння розкриттю правопорушення, порахував необхідним призначити ОСОБА_10 покарання із застосуванням ст. 69 КК і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті у виді громадських робіт.

Разом з тим, суд не навів жодних мотивів щодо доцільності та необхідності переходу до іншого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 309 КК, а саме визначення ОСОБА_10 покарання у виді громадських робіт, не зазначив чому та з урахуванням яких обставин провадження і даних про особу обвинуваченого йому має бути призначений саме цей вид основного покарання, незважаючи на те, що воно є суворішим від такого найбільш м`якого виду основного покарання, передбаченого в санкції вказаної норми кримінального закону як штраф.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, а згідно п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягав застосуванню.

У разі пом`якшення призначеного покарання суд апеляційної інстанції змінює вирок (п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК).

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин, що характеризують це правопорушення, його наслідки, особу винуватого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції та, не застосовуючи положень ст. 69 КК, призначити ОСОБА_10 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 309 КК у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке є більш м`яким покаранням, ніж визначене судом першої інстанції, а також буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, і перебуватиме у справедливому співвідношенні із обставинами вчиненого та особою винного.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25.09.2020 відносно ОСОБА_11 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_12 вважати засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України (в ред. Закону України № 270-VI від 15.04.2008) та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В іншій частині вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25.09.2020 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4