КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000686 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2023 року, ухвалений щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ківерці Волинської області, громадянки України, українки, раніше судимої: 08.12.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців; 11.05.2022 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 08.06.2022 року Горохівським районним судом Волинської області за ст. 395, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці, без місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін провадження:

прокурора - ОСОБА_7

та захисника - ОСОБА_6 , який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням програми «EasyCon»,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2023 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.05.2022 року та ухвалою Волинського апеляційного суду від 07.09.2022 року, суд визначив ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Цим же вироком судом вирішені питання щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат.

Як встановлено вироком суду, ОСОБА_5 19.02.2021 року, приблизно о 02:00 год., перебуваючи у приміщенні клубу «Форсаж», за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 51-А, познайомилась із ОСОБА_8 , який у подальшому запропонував ОСОБА_5 поїхати до нього додому та продовжити відпочивати там, на що обвинувачена погодилася.

Цього ж дня, приблизно о 06:20 год. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 перебували за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 заснув внаслідок вживання алкогольних напоїв.

У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна. Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, діючи таємно, повторно, з корисливим мотивом, ОСОБА_5 , перебуваючи за вказаною вище адресою, викрала мобільний телефон «iPhone 11 Pro» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 21 500 грн., пристрій для нагрівання тютюну «IQOS 3», вартістю 1 056,67 грн., після цього з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась викраденим на власний розсуд.

Вищезазначеними злочинними діями ОСОБА_5 заподіяла потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 22 556,67 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2023 року змінити та звільнити ОСОБА_5 від сплати процесуальних витрат за проведення експертизи по справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що під час розгляду вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_5 не працює, має на утриманні матір похилого віку, постійного джерела доходу не має, відбуває покарання в місцях позбавлення волі, має вкрай скрутне матеріальне становище, в зв`язку з чим, на думку апелянта, наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від сплати процесуальних витрат за проведення експертизи.

Враховуючи викладене, а також положення ст. 119 КПК України про те, що суд, враховуючи майновий стан особи, зокрема обвинуваченого, за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити оплату процесуальних витрат на визначений строк, захисник ОСОБА_6 просить звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від оплати процесуальних витрат за проведення експертизи по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченої та просив залишити вирок без змін; провівши судові дебати; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 у повторному таємному викраденнічужого майна (крадіжці), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким, у тому числі стороною захисту, не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, правова кваліфікація дій ОСОБА_5 та призначене їй судом покарання, не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої захисником обвинуваченої апеляційної скарги, а саме в межах вирішення судом першої інстанції питання щодо відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Зокрема, ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_5 , суд першої інстанції постановив стягнути з останньої в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 490 (чотириста дев`яносто) грн. 35 коп.

Положеннями ч. 1 ст. 119 КПК України, на яку посилається захисник обвинуваченої, дійсно передбачено, що суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Разом з тим, виходячи зі змісту вказаної норми закону, прийняття рішення щодо зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, є правом, а не обов`язком суду, а тому посилання захисника обвинуваченої на встановлені під час судового розгляду обставини про те, що ОСОБА_5 не працює, має на утриманні матір похилого віку, постійного джерела доходу не має, відбуває покарання в місцях позбавлення волі та має вкрай скрутне матеріальне становище, не можуть служити безумовною підставою для звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від сплати процесуальних витрат за проведення експертизи, тим більше, що сума процесуальних витрат, яка підлягає стягненню з обвинуваченої, не є значною та такою, що суттєво погіршить вкрай складне матеріальне становище останньої.

Крім того, як прямо передбачено вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, що підтверджує законність прийнятого судового рішення в частині розподілу процесуальних витрат.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів не вбачає будь-яких підстав для зміни оскаржуваного вироку в частині стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта, оскільки рішення суду в цій частині є законним та обґрунтованим.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу її захисника - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_5 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 761/30653/21

Номер провадження :11-кп/824/3172/2023

Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1