Провадження № 11-сс/4808/195/23
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2023 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0001788 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2023 року клопотання частково задоволено, застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 06 серпня 2023 року включно, та покладено відповідні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 121 КК України. Матеріалами клопотання підтверджується обґрунтованість його підозри у вчиненні такого кримінального правопорушення. Під час розгляду клопотання прокурором частково доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є дієвим та співмірним, застосування такого запобіжного заходу забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків.

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу ДБР ОСОБА_12 застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 51 780 гривень.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що вважає рішення слідчого судді необґрунтованим внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що у судовому засіданні у повній мірі були доведені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та достатньою мірою вмотивовано, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом для забезпечення виконання процесуальних обов`язків підозрюваним. Вказує, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, останній може виїхати за межі м. Івано-Франківська та території України. Звертає увагу, що ОСОБА_13 є працівником правоохоронного органу, останній обізнаний із методами пошуку злочинців та має спеціальні знання щодо маскування та виявлення осіб котрі ведуть стеження, також підозрюваний неодружений, дітей не має. Стверджує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, що призвело до смерті потерпілого, а тому з огляду на характер вчиненого кримінального правопорушення, ризик вчинення нових злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства, в тому числі й щодо свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинення дезертирства, ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є очевидними та такими, що можуть справдитись із великим ступенем ймовірності.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_10 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та ухвалу слідчого судді залитими без змін. Вважає, ухвалу слідчого судді обґрунтованою і законно, прийнятою з урахуванням майнового стану підозрюваного, фактичних обставин кримінального провадження та дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_11 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких вказав на законність та обґрунтованість судового рішення щодо ОСОБА_8 та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу, з мотивів викладених у ній, застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави;

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_10 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі не погоджується з видом запобіжного заходу, який застосований щодо ОСОБА_8 - домашнім арештом, вказує на підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

В суді першої інстанції долученими до клопотання копіями доказів підтверджено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого (а.п. 45-54).

При розгляді клопотання слідчого, судом було встановлено, що прокурором в судовому засіданні часткового наведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, то такий ризик не може вважатися обґрунтованим зважаючи на те, що підозрюваний є військовослужбовцем, інцидент мав місце 31.05.2023, а підозра повідомлена 06.06.2023 і підозрюваний з`явився до слідчого за першим викликом. Не зазначено, яким саме чином підозрюваний буде впливати свідків, не наведено та не додано доказів того, що останній може ухилятися від суду, спотворити чи знищити докази у справі, не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам. Тому, слідчий суддя вважав, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде достатнім.

Слідчий суддя першої інстанції врахував: наведені ризики у клопотанні, репутацію підозрюваного та характеризуючи особу підозрюваного дані, те, що він є військовослужбовцем, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та місце служби, а також те, що застосування до військовослужбовця запобіжного заходу іншого ніж тримання під вартою, не є перешкодою для подальшого проходження ним служби, відповідно до відомчих наказів МО України, його майновий стан, а також тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, у санкції передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення не навела переконливих доводів того, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 буде недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання щодо особи підозрюваного, та правильно оцінюючи їх, також в сукупності з іншими доказами, які підтверджували заявлені слідчим ризики, зробив висновок по вирішенню клопотання.

Під час апеляційного розгляду прокурором не наведено таких обставин, які можуть вказувати на те, що підозрюваний порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

На думку суду апеляційної інстанції, за встановлених під час розгляду клопотання обставин слідчий суддя правильно дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З огляду на необхідність обрання запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, його обставини, часткова наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, недоведення стороною обвинувачення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти цим ризикам, інші обставини, які враховуються згідно з ст. 178 КПК України, слідчий суддя мав всі підстави для висновку про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням відповідних обов`язків.

Перевіривши доводи прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

При прийнятті такого рішення, колегія суддів, враховує той факт, що на виклик суду апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_8 з`явився, також прокурор повідомив, що з часу обрання запобіжного заходу даних про порушення підозрюваним запобіжного заходу не встановлено.

Суд апеляційної інстанції не вбачає на даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку передбаченому КПК України.

Однак, орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання підозрюваним умов домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, з наведенням належних і достатніх мотивів для його ухвалення, а тому підстав для його скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі прокурор, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2023 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у 121 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5