Справа № 307/2053/23
Провадження № 1-кп/307/116/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 березня 2023 року за №0000103 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тячів, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, раніше судимого, востаннє згідно вироку Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, 01 березня 2023 року близько 20 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщені будинку по АДРЕСА_1 , де він проживав разом з ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин в ході словесного конфлікту, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень своїй співмешканці ОСОБА_4 , умисно наніс їй два удари рукою, в область середньої третини лівого плеча. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді: двох синців задньої поверхні середньої третини лівого плеча, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисному легкому тілесному ушкодженні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, які викладені у обвинувальному акті та показав суду, що точної дати не пам`ятає в період з 20 по 21 годину перебуваючи за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 , після святкування дня народження співмешканки ОСОБА_4 , між ними виник словесний конфлікт в результаті якого він наніс ОСОБА_4 один удар у голову та декілька ударів в область грудей. Згодом коли, ОСОБА_4 намагалася вирватися, схопив її за верхню частину руку та стиснув її. Після чого, вийшов на подвір`я. В скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 27 лютого 2023 року коли вона повернулася із Чеської Республіки, вирішила відсвяткувати день народження, яке було напередодні. 01 березня 2023 року після святкування дня народження, близько 20 години між нею та її співмешканцем за місцем їх проживання в АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт в результаті якого обвинувачений ОСОБА_5 почав наносити їй тілесні ушкодження в ділянку грудей. Коли вона намагалася вирватися та зайти в іншу кімнату ОСОБА_5 схопив її за руку та стиснув її.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 згідний з доказами зібраними відносно нього органами досудового розслідування і вважає за недоцільне дослідження їх в судовому засіданні, так як вину у вчинені кримінального правопорушення повністю визнає, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням, зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують його особу.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_5 , як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125 КК України відносяться до кримінальних проступків.

Обставини, відповідно до ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, згідно ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує дані про його особу, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не значиться, за місцем проживання характеризується позитивно, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого під час судового розгляду не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімдесят п`ять) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту одержання ним копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1