Справа № 454/4198/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Сокаль 25.09.2023 року

Слідчий суддя Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю :

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сокаль клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ст.186 ч.4 КК України,-

в с т а н о в и в:

В суд надійшло клопотання ОСОБА_6 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 від 23.09.2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Клопотання мотивоване наступним:

23.09.2023 близько 10.00 години ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, з подальшими змінами та доповненнями, перебуваючи по АДРЕСА_1 , з метою відкритого викрадення чужого майна, застосувавши насильство, яке не є небезпечне для життя та здоров`я, а саме використавши невідомий балончик сльозогінної дії, який спричинив опіки очей, наніс ОСОБА_7 два удари рукою в область обличчя та голови, спричинивши садна голови, обличчя, після чого з кишені штанів викрав грошові кошти останнього в сумі 7000 гривень та мобільний телефон "Сігма" чорного кольору із сім-карткою НОМЕР_1 . Після цього вказаним майном розпорядився на власний розсуд.

Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 від 23.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сокаль Сокальського району Львівської області, проживаючий по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, депутатом, нотаріусом, адвокатом не являється, раніше не судимий.

23 вересня 2023 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що мало місце у м. Сокаль Червоноградського району 23.09.2023.

24 вересня 2023 року у вказаному кримінальному провадженні було змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 4 ст. 186 КК України.

24 вересня 2023 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в процесі розслідування доказами у їх сукупності, зокрема:

- Протоколом затримання ОСОБА_5 від 23.09.2023;

- Протоколом проведення огляду місця події, за адресою м. Сокаль, вул. Івасюка, 44, від 23.09.2023;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11

- Протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_7

- Довідкою КНП «Сокальської РЛ» Сокальської міської ради;

- Повідомленням про підозру ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 186 КК України від 23.09.2023.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Як зазначено у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011, п.32 рішення у справі «Фокс, Кампбел і Хартлі проти Сполученого Королівства» слідчий суддя (суд) повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вважаю, що зібрані в ході досудового розслідування докази дають підстави стверджувати, що підозра є обґрунтованою.

Наявними ризиками, які дають підстави вважати, що підозрюваний може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків є:

1) Перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки постійного місця праці немає, міцних соціальних зв`язків немає, являється розлученим, співпрацювати із органом досудового розслідуванням не бажає, схильний до недобросовісної поведінки.

2) Незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадження. Оскільки підозрюваний ОСОБА_5 знайомий із потерпілим ОСОБА_7 , останньому відоме місце проживання потерпілого, його місце праці або інше ймовірне перебування, знайомий із колом його родичів, знайомих. Крім цього, підозрюваний може володіти інформацією стосовно свідків, які дали показання щодо обставин вчинення даного злочину.

3) Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Керуючись вимогами ст. 178 КПК України крім зазначених вище ризиків, прошу суд врахувати наступні обставини, які можуть сприяти настанню вищевказаних ризиків, а саме, те що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, розлучений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

У відповідності до п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року застосування тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Так відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Згідно ст. 183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Крім цього, при виконанні судом ч. 3 ст. 183 КПК України щодо визначення розміру застави, враховуючи, що злочин в якому підозрюється ОСОБА_5 є тяжким злочином, що при постановленні ухвали за наслідками розгляду даного клопотання скористатись правом визначити максимальний за наслідками злочину розмір застави або взагалі не визначати таку.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років із конфіскацією майна, таким чином, оцінка в сукупності всіх обставин, які враховуються при застосуванні запобіжного заходу, в тому числі, у виді тримання під вартою, вказує на необхідность застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливості застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Зокрема, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним, оскільки обставини вчинення ним кримінальних правопорушень свідчать про неможливість застосування до нього запобіжного заходу, передбаченого ст. 179 КПК України, тобто, особистого зобов`язання, так як вищевикладені обставини в їх сукупності вказують на те, що у разі застосування до нього вказаного запобіжного заходу такий ним з високою ймовірністю може бути порушено.

Крім того, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, передбаченого ст. 181 КПК України, а саме домашнього арешту, є неможливим, оскільки застосування даного запобіжного заходу може мати наслідком настання ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України, що в свою чергу, не є доцільним, оскільки умови такого запобіжного заходу, ним можуть бути порушені з метою уникнення від відбування реального покарання та вчинення тиску на свідків у кримінальному провадженні.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

У даному ж випадку ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні грабежу, вчиненого в умовах воєнного стану, що підпадає під п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, що у свою чергу дає право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою просить суд встановити йому домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд дійшов до висновку, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, перебуваючи на волі матиме можливість перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, переховуватись від суду, продовжувати злочинну діяльність, тобто мають місце ризики, передбачені КПК України.

Тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні якого він обвинувачується, виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя і ухиленню від суду.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що є всі підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому наявна необхідність у обранні такого запобіжного заходу із зазначенням визначеного строку 60 діб без визначення розміру застави

На підставі викладеного, керуючись ст.331 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сокаль Сокальського району Львівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо освітою, не працюючого, депутатом, нотаріусом, адвокатом не являється, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме від 23.09.2023 року до 21.11.2023 року включно без внесення застави..

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому та скерувати до ЛУВП №19 УДПтСУ у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1