Справа № 485/1/23
Провадження № 1-кп/477/275/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000167, по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Снігурівка Миколаївської області, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, безробітної, не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 111-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_2 , будучи достеменно проінформованою та розуміючи факт захоплення м. Снігурівка Баштанського району Миколаївської області збройними силами російської федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаною про те, що Миколаївська область є невід`ємною складовою частиною України, порядок утворення органів виконавчої влади регулюється виключно Конституцією України та законами України, діючи умисно та в інтересах і на користь російської федерації, добровільно займаючи, у період з вересня по жовтень 2022 року (точного періоду органом досудового розслідування не встановлено, однак не раніше ніж з 05.09.2022 року та не довше ніж до 11.11.2022 року), посаду у незаконному органі влади, створеному окупаційною адміністрацією держави-агресора на тимчасово окупованій території м. Снігурівка Баштанського району Миколаївської області так званого «головного спеціаліста відділу комунального господарства військово-цивільної адміністрації Снігурівського району Херсонської області», здійснювала наступні функції, а саме: ведення обліку об`єктів так званого «ВЦА Снігурівського району»; проведення інвентаризації комунального майна на об`єктах, які в зв`язку з окупацією Снігурівської ОТГ Миколаївської області представниками збройних сил російської федерації незаконно увійшли до володіння, розпорядження та користування так званої «ВЦА Снігурівського району».

Своїми діями ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення - кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 111-1 КК України.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Підозрювана ОСОБА_2 звернулась із заявою до процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , згідно з якою вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 111-1 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною ОСОБА_2 , її згоду з встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності підтверджено захисником адвокатом ОСОБА_4 , про що свідчить її підпис у вищезазначеній заяві.

Вищевказана заява узгоджується з позицією обвинуваченої під час проведення досудового розслідування, під час якого вона також визнала свою вину та щиро розкаялася у вчиненому, що підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000167.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, посилаючись на те, що обвинувачена ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт у порядку спрощеного провадження, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 4 статті 107 ЦПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорюються учасниками судового провадження та підтверджуються матеріалами кримінального провадження № 0000167.

У кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 111-1 КК України потерпілі відсутні.

Суд, враховуючи заяву обвинуваченої, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали та матеріали кримінального провадження приходить до висновку, що вина обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку знайшла своє підтвердження, ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок, передбачений частиною 2 статті 111-1 КК України, а саме: добровільно зайняла, будучи громадянкою України, посаду, не пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або фінансово-господарських функцій, в окупаційній адміністрації держави-агресора і її дії органом досудового розслідування кваліфіковано вірно.

Відповідно до вимог статті 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 є визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлені.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, який належить до кримінальних проступків, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченої, а також дані про особу обвинуваченої.

Обвинувачена раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, судимості не має, тимчасово безробітна, має зареєстроване місце проживання, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, щиро розкаялась у вчиненому.

Санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

За таких обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, та враховуючи особу обвинуваченої, суд вважає можливим застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_2 основне покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк десять років без конфіскації майна, в межах санкції ч. 2 ст. 111-1 КК України, що є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої.

Прийшовши до висновку про можливість не визначати додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Згідно ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України встановлене як додаткове факультативне покарання, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_2 , враховуючи обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся. Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 369-370, 371, 373- 374, 381-382, 394 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, органах, що надають публічні послуги, строком на 10 (десять) років , без конфіскації майна.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_2 не обирався.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку суду, з урахуванням вимог, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1