Справа №: 398/2834/23
провадження №: 1-кп/398/304/23
УХВАЛА

Іменем України

"21" вересня 2023 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в режимі відеоконференції прокурора ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 ,потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в м. Олександрії обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 17.02.2023 року за №0000294 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ч. 1 ст. 115, ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, в обґрунтування якого зазначив, що на даний час існують ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду; впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки за вчинення інкримінованого злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі, застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі, домашнього арешту, не зможе запобігти встановленим ризикам.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала прокурора та просила задовольнити його клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засідання наведені прокурором ризики вважав не обгрунтованими.

Вислухавши думку учасників, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до таких висновків.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Зокрема, суду при розгляді клопотань про застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні слід враховувати, що вони обмежують права особи на особисту недоторканість, гарантовані зазначеною статтею Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 не одружений, не має на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, обвинуваченому достеменно відомо про місце проживання свідків та потерпілої, тому перебуваючи на волі, останній може вплинути на свідків та потерпілу з метою зміни показів чи з іншою метою, вчинив злочин відносно своєї матері, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 на даний час не має судимостей, однак вчинив особливо тяжкий злочин з особливою жорстокістю, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого, отже, існують ризики переховування від суду, впливу на свідка, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оцінюючи можливість обмеження права на свободу та особисту недоторканість обвинувачених, суд вважає, що в даному випадку запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Отже, зміна запобіжного заходу в виді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

За таких обставин, суд вважає за доцільне обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

На підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК Українисуд не вбачає підстав для визначення застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183,197, 314 -316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в виді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 19.11.2023 року включно.

Ухвала суду в частині застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити до ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор"

Суддя ОСОБА_1 .