16.08.2023
Справа № 331/5289/23
Провадження № 1-кс/331/1626/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя матеріали клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002110 від 25.10.2022 за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області майор юстиції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002110 від 25.10.2022 за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України

В обґрунтування вищезазначеного клопотання слідчий зазначає, що згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на військове вторгнення збройних сил та інших збройних підрозділів російської федерації на територію України, з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

Президент російської федерації 22 лютого 2022 року направив до ради федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

Приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України та віддав відповідний наказ підрозділам збройних сил та іншим збройним формуванням рф про військове вторгнення на територію суверенної України через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснити збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснити військову окупацію частин території суверенної України, у тому числі м. Енергодар, Запорізької області.

З метою відсічі військовій агресії рф 24.02.2022 Указами Президента України у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб затвердженого Законом України 3057-IX від 02.05.2023.

Починаючи з 04.03.2022 територія Енергодарської міської територіальної громади Василівського району Запорізької області є тимчасово окупованою територією представниками збройних формувань держави-агресора рф, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією».

Так, відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відтак, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», Енергодарська міська територіальна громада внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та на час повідомлення про підозру перебуває у ньому.

Після остаточної військової окупації території м. Енергодар Запорізької області, у період часу з 04.03.2022 по 27.03.2022, представниками зф держави-агресора рф всупереч порядку установленого Конституцією України на іншими діючим Законами України та нормативно-правовим актам, за підтримки місцевих колаборантів та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію держави-агресора рф мовою оригіналу «Военно-гражданская администрация г. Энергодар», з місцем фактичного розташування: Запорізька область, Василівський район, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 11 (приміщення Енергодарської міської ради) з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території, встановлення тотального контролю та реалізації всіх узурпованих владних повноважень.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 83 від 04.03.2015 (із змінами № 913 від 06.11.2019 та № 959 від 20.11.2019) ПрАТ «Київ Дніпровське МППЗТ», входить до затвердженого переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, власником якого є держава в особі Міністерства інфраструктури України із 100% акцій, відповідно до Указу Президента України № 1082 від 03.12.2010 та є правонаступником усіх прав і обов`язків державного підприємства «Київ Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» та його філій, у тому числі і Енергодарської філії за місцем фактичного розташування адресою: Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд.98-а.

Наказом виконувача обов`язків голови правління ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» №67/ос від 26.02.2019 виконуючим обов`язки директора Енергодарської філії «Київ-Дніпровське МППЗТ» призначено ОСОБА_5 , на якій останній перебуває і на час складення повідомлення про підозру.

Згідно до положень посадової інструкції на ОСОБА_5 як виконуючого обов`язки директора покладено обов`язки, у тому числі щодо розпорядження майном та коштами філії в та іншими матеріальними активами, із персональною відповідальність за ввірене майно та належним виконання посадових обов`язків, що передбачені посадовою інструкцією у межах визначених чинним законодавством України.

Так громадянин України ОСОБА_5 будучи виконувачем обов`язків директора Енергодарської філії ПрАТ «Київ Дніпровське МППЗТ» (, фактичне місце знаходження: Запорізька область м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 98А, починаючи з вересня 2022 року (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлено) перебуваючи на території м. Енергодар Запорізької області, яке з 04.03.2022 та на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою територією представниками зф держави-агресора рф, маючи необхідні управлінські навички, відповідну освіту, досвід роботи у сфері економічних і організаційних засад діяльності залізничного транспорту, усвідомлюючи його роль в економіці і соціальній сфері України, а також специфіку функціонування цього виду транспорту, діючи умисно, з метою завдання шкоди Україні, добровільно погодився на пропозицію невстановлених під час досудового розслідування представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації мовою оригіналу «Военно-гражданская администрация г. Энергодар» на допомогу державі-агресору (пособництво) шляхом добровільної передачі усіх матеріальних ресурсів, які перебували на балансі (віданні) Енергодарської філії ПрАТ «Київ Дніпровське МППЗТ» із створенням на його базі власної відокремленої системи залізничного сполучення, підконтрольної лише окупаційній адміністрації держави-агресора рф.

З цією метою, ОСОБА_5 16.09.2022 достовірно усвідомлюючи, що Енергодарська філія ПрАТ «Київ Дніпровське МППЗТ» є об`єктом державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, власником якого є держава в особі Міністерства інфраструктури України із 100% акцій та розуміючи, що на нього покладені обов`язки в частині збереження матеріальних ресурсів зазначеної філії, діючи умисно, з метою завдання шкоди України здійснив перереєстрацію Енергодарської філії ПрАТ «Київ Дніпровське МППЗТ» із усіма матеріальними ресурсами, за законодавством держави-агресора рф на мовою, оригіналу - ООО "Энергодарское предприятие промышленного железнодорожного транспорта» (номеру ОГРН 9290 юридична адреса: рф, Краснодарський край, м. Краснодар, вул. Старокубанська, буд. 114, оф. 632/13), за фактичним місцезнаходженням Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд.98-а.

В той же час, не пізніше 16.09.2022 ОСОБА_5 невстановленими досудовим розслідуванням представниками окупаційної адміністрації держави-агресора рф за його добровільної згоди було призначено директором незаконно створеного підприємства мовою оригіналу ООО «Энергодарское предприятие промышленного железнодорожного транспорта», із покладенням на останнього організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків.

Займаючи посаду директора у незаконно створеному підприємстві мовою оригіналу - ООО «Энергодарское предприятие промышленного железнодорожного транспорта», ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою завдання шкоди Україні добровільно передав представникам держави-агресора рф та окупаційній адміністрації держави-агресора рф матеріальні ресурси серед яких тягові рухомі склади, вагонний парк, техніку для ремонту колій, автотракторну техніку та інше рухоме та нерухоме майно Енергодарської філії «Київ-Дніпровське МППЗТ».

Враховуючи викладене, громадянина України ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у тому, що останній, будучи виконувачем обов`язків директора Енергодарської філії ПрАТ «Київ Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (, фактичне місце знаходження: Запорізька область м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 98А, далі за текстом Енергодарська філії ПрАТ «Київ Дніпровське МППЗТ»), засновником та єдиним акціонером якого є держава України в особі Міністерства інфраструктури України, починаючи з вересня 2022 року (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлено) перебуваючи на території м. Енергодар Запорізької області, яке з 04.03.2022 та на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою територією представниками збройних формувань держави-агресора російської федерації (далі за текстом зф держави-агресора рф), маючи необхідні управлінські навички, відповідну освіту, досвід роботи у сфері економічних і організаційних засад діяльності залізничного транспорту, усвідомлюючи його роль в економіці і соціальній сфері України, а також специфіку функціонування цього виду транспорту, діючи умисно, з метою завдання шкоди Україні, добровільно погодився на пропозицію невстановлених під час досудового розслідування представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації мовою оригіналу «Военно-гражданская администрация г. Энергодар» на допомогу державі-агресору (пособництво) шляхом добровільної передачі усіх матеріальних ресурсів, які перебували на балансі (віданні) Енергодарської філії ПрАТ «Київ Дніпровське МППЗТ» із створенням на його базі власної відокремленої системи залізничного сполучення, підконтрольної лише окупаційній адміністрації держави-агресора рф, шляхом перереєстрації за законами держави-агресора рф на нове підприємство мовою оригіналу ООО "Энергодарское предприятие промышленного железнодорожного транспорта» (номеру ОГРН 9290 юридична адреса: рф, Краснодарський край, м. Краснодар, вул. Старокубанська, буд. 114, оф. 632/13), за фактичним місцезнаходженням Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд.98-а, та добровільно, починаючи з 16.09.2022 зайняв посаду директора незаконно створеного окупаційною адміністрацією держави-агресора рф підприємства, діяльність якого спрямував на здійснення незаконних перевезень залізничним транспортом вантажів, в тому числі і перевезень по тимчасово окупованих територіях України.

Також, до Регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях направлено постанову, та відповідно до доручення від 29.07.2023 №028-280001493 для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі призначено захисника адвоката ОСОБА_6 , якій вручено копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Також, враховуючи перебування ОСОБА_5 на окупованій території м. Енергодар Запорізької області, а також відсутність поштового зв`язку на вказаній території, у газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора було опубліковані повістки про виклик останньої до СВ УСБУ в Запорізькій області для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та участі в інших слідчих (розшукових) діях у якості підозрюваного.

Для проведення вказаних слідчих (розшукових) дій підозрюваний ОСОБА_5 у зазначений час не з`явився.

07.08.2023 року винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам відділу у м. Енергодар УСБУ в Запорізькій області.

Згідно з інформацією оперативного підрозділу та матеріалів кримінального провадження, на даний час підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території м. Енергодар Запорізької області, що унеможливлює його явку для участі у слідчих діях.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Водночас, санкцією ч. 1 ст. 111-2 КК України, за якою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру, передбачена можливість додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 1 ст. 111-2 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

На обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що відповідно до відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наявне наступне нерухоме майно:

- квартира, загальною площею 80.4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться у спільній частковій власності розміром , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 341707410.

Також встановлено, що на праві власності у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться транспортний засіб, а саме автомобіль марки «KIA» model «OPIRUS» у кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску 2004.

Окрім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження, перереєстрації наведеного вище переліку майна

ОСОБА_5 з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, шляхом встановлення заборони на користування, розпорядження та відчуження вказаним вище майном, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

У цей час незастосування заборони або обмеження в користуванні, розпорядженні наведеним вище майном підозрюваного може призвести до: їх перереєстрації на інших фізичних або юридичних осіб, а отже неможливості забезпечити їх спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання, тобто спричинення істотної шкоди інтересам держави.

Враховуючи цей факт, керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України «Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна», просить провести розгляд клопотання без виклику підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника.

На підставі вищевикладеного слідчий просить суд клопотання про арешт майна, задовольнити. Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на нерухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : квартира, загальною площею 80.4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться у спільній частковій власності розміром , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 341707410 та автомобіль марки «KIA» model «OPIRUS» у кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску 2004.

Судом встановлено, 29.07.2023 громадянин України ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, іноземцем чи особою без громадянства, за винятком громадян держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації чи підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора.

Зокрема, судом встановлено, що відповідно до відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наявне наступне нерухоме майно:

- квартира, загальною площею 80.4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться у спільній частковій власності розміром , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 341707410.

Також встановлено, що на праві власності у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться транспортний засіб, а саме автомобіль марки «KIA» model «OPIRUS» у кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску 2004.

Відповідно до частини 1 статті 111-2 КК України, умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, іноземцем чи особою без громадянства, за винятком громадян держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації чи підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора - караються позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Отже, об`єкт нерухомого майна, який належить на праві власності підозрюваному у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , у разі ухвалення обвинувального вироку можуть підлягати конфіскації.

Враховуючи вищезазначене, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на користування, розпорядження та відчуження вказаним вище майном.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності, слідчого, прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, взявши до уваги заяву слідчого, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-її). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А « 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , необхідне, зокрема, з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на розпорядження та відчуження вказаним вище майном, та з метою досягнення дієвості кримінального провадження, вважаю необхідним застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт цього майна, тому на підставі вищезазначеного, підлягає задоволенню у повному обсязі клопотання старшого слідчого ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування №0002110 від 25.10.2022 за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 16, 21, 93, 98-100, 117, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 про накладення арешту, - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваному підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме накласти арешт на наступне майно: квартиру, загальною площею 80.4 кв.м., яка розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться у спільній частковій власності розміром , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 341707410 та на автомобіль марки «KIA» model «OPIRUS» у кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску 2004.

Роз`яснити, що згідно статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню старшим слідчим в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області майором юстиції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: ОСОБА_1