СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5249/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000707 від 23.08.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000707 від 23.08.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000707 від 23.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

Під час проведення досудового розслідування, встановлено, до відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області, надійшли матеріали за заявою ГО «Стоп корупції, щодо уповноважених осіб ТОВ «АКТІС ТРЕЙД», які за попередньою змовою з ОСОБА_4 та приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 , шляхом внесення недостовірних відомостей до правовстановлюючих документів на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0778, намагаються заволодіти земельною ділянкою :01:000:2075, що перебуває у користуванні ТОВ «Дейл Базис», шляхом внесення до Державного земельного кадастру недостовірної інформації.

Так, 28.08.2023 року ТОВ «Дейл Базис» () визнано потерпілим та допитано її керівника ОСОБА_6 , який вказав, що дане товариство є власником комплексу виробничих споруд, які знаходяться за адресою: Донецька обл., Краматорський р., с. Курицине, вулиця Робоча, будинок 1а. Даний комплекс придбано на підставі договору купівлі-продажу від 06.11.2021 року між ТОВ «АРЕАЛ» та ТОВ «ДЕЙЛ БАЗИС». 20.11.2021 року між ТОВ «ДЕЙЛ БАЗИС» та Новодонецькою селищною радою укладений договір оренди земельних ділянок (що перебувають у комунальній власності) з кадастровим номером :01:000:2075 (на якій знаходиться комплекс споруд, власником яких є ТОВ «Дейл Базис») та кадастровим номером :01:000:1095 (дорога прилегла до майнового комплексу належного ТОВ «Дейл Базис»), строком на 10 років. Вказані ділянки знаходяться за адресою: Донецька обл., Краматорський р., с. Курицине, вулиця Робоча, будинок 1а.

З квітня 2023 року на ТОВ «Дейл Базис» та Новодонецьку селищну раду Краматорського району Донецької області розпочалась рейдерська атака, метою якої є незаконне заволодіння майновим компексом та земельними ділянками. Невстановлені особи, які діють від імені ТОВ «АКТІС ТРЕЙД», шляхом надання завідомо підроблених офіційних документів, намагаються заволодіти комплексом виробничих споруд, що перебувають у приватній власності та земельними ділянками, які знаходяться у користуванні ТОВ Дейл Базис» та є комунальною власністю Новодонецької територіальної громади Краматорського району Донецької області.

Так, 13.07.2023 року Господарський суд Донецької області відкрив провадження за позовом ТОВ «Актіс Трейд» до Новодонецької селищної військової адміністрації, в якому вимагав визнання права власності на земельні ділянки загальною площею 1,6109 гектара, кадастровий номер :01:000:0778 та загальною площею 0,3138 гектара, кадастровий номер :01:000:0785, що розташовані за адресою: Донецька обл., Олександрівський район, Спасько-Михайлівська сільська рада. У вказаному позові ТОВ «АКТІС ТРЕЙД» зазначає про те, що згідно витягу з Державного земельного кадастру від 05.07.2021, номер НВ-021 з`ясовано, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0778 внесена в базу ДЗК на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розробленого 02.05.2011 підприємством АМВ ДРФ ДП ЦДЗК ОСОБА_7 , внесена з помилкою геометрії та її місце розташування відображається в базі з накладкою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0755, площею 4,75 га (землі сільськогосподарського призначення (пай)). Свій позов ТОВ «Актіс Трейд» аргументує тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0778 не має встановлених меж, а отже вона є земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:2075, яка фактично є власністю Новодонецької територіальної громади Краматорського району Донецької області та знаходиться в оренді у ТОВ «Дейл Базис» на якій міститься майновий комплекс належний ТОВ «Дейл Базис».

Крім цього, у підтвердження факту володіння земельними ділянками із кадастровими номерами :01:000:0778 і :01:000:0785, ТОВ «Актіс Трейд» надало копію договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки від 25.06.2018, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 . Згідно із наказом Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції України № 983/6 від 18.08.2020, нотаріальна діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_5 припинялась, у зв`язку із виявленими порушеннями вимог діючих нормативно-правових актів.

Крім цього, у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку :01:000:0778, як підстава виникнення права власності значиться: відомості з ДЗК, серія та номер 3049452, виданий 20.06.2018, видавник: Державний земельний кадастр; Державний акт на право власності на земельну ділянку, копія, серія та номер: ЯИ№336799, виданий 15.03.2012, видавник: Олександрівська районна державна адміністрація. Однак, відповіддю з ГУ Держгеокадастру у Донецькій області №18-5-0.2-5174/2-21 від 19.11.2021 проінформовано, що «Інформація щодо прийняття Наказів Головного управління щодо надання дозволу на розробку документації із землеустрою, затвердження такої документації, або щодо передачі у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0778 в Головному управлінні відсутня. Інформація щодо проходження державної землевпорядної експертизи документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0778 в Головному управлінні відсутня. На земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0778 до 01.01.2013 державні акти на право власності на землю не видавалися. Документація із землеустрою на підставі якої відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0778 внесені до Державного земельного кадастру, а також інформація про неї, у відділі відсутня.

Відповіддю із ГУ Держгеокадастру у Донецькій області №0-5-0.3-1879/2-23 від 23.08.2023 проінформовано, що за даними Державного земельного кадастру земельна ділянка (кадастровий номер :01:000:0844) площею 1,4964 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Покровського району (колишнього Добропільського району, колишньої Криворізької сільської ради) Донецької області зареєстрована 26.02.2010. В Поземельній книзі, яка створюється одночасно з реєстрацією земельної ділянки, вказано що право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:000:0844) належить гр. ОСОБА_8 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 336799 від 26.02.2010.

Тобто встановлено, що документи надані ТОВ «Актіс Трейд» до Господарського суду Донецької області для аргументації позову мають ознаки внесення до них завідомо неправдивої інформації. Поданий позов ТОВ «Актіс Трейд» із вимогою про визнання права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0778 і :01:000:0785 є спробою заволодіння майном ТОВ «Дейл Базис» і Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області, а саме земель а саме земелью ділянкою із кадастровим номером :01:000:2075.

Разом з цим, ділянки із кадастровими номерами: :01:000:0778, :01:000:0785 і :01:000:2075, 31.08.2023 року визнано речовими доказами.

З урахуванням викладеного вище та з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також запобігання можливості псування, перетворення, відчуження земельних ділянок, для збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0778 і :01:000:0785.

На думку органу досудового розслідування з наведених вище обставин вбачається необхідність в накладенні арешту на вказані ділянки та встановленні заборони особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) щодо такої земельної ділянки, а також встановлення заборони власникам таких земельних ділянок вирішувати будь-які питання про поділ такої земельної ділянки, укладення будь-яких угод щодо такої земельної ділянки, а також проведення на ній будь-яких підготовчих та/або будівельних робіт з метою недопущення можливості її знищення, перетворення, відчуження у будь-який спосіб для забезпечення можливої конфіскації майна, цивільного позову та зберігання до набрання законної сили судовим рішенням по вказаному речовому доказу у кримінальному провадженні. Вказане унеможливить подальше знищення, перетворення, відчуження у будь-який спосіб такої земельної ділянки, а також надасть можливість органу досудового розслідування встановити важливі обставини вчинення кримінального правопорушення (злочину) в ході проведення слідчих та процесуальних дій в рамках зазначеного кримінального провадження. Не накладення такого арешту спричинить негативні наслідки у вигляді можливого відчуження земельних ділянок, зміни фактичних даних, що у свою чергу ускладнить проведення досудового слідства у кримінальному провадженні.

Крім того, у поданому клопотанні зазначено, що обставини розслідуваного у вказаному кримінальному провадженні злочину підтверджують, що дії і прийняті рішення посадових осіб та інших власників і користувачів вказаних земельних ділянок учасників такого підприємства зможуть перешкодити розгляду вказаного клопотання та подальшому виконанню ухвали про накладення арешту у випадку задоволення вказаного клопотання, а тому розгляд такого клопотання необхідно провести з урахуванням положень ч. 2 ст. 172 КПК України без повідомлення про це будь-яких фізичних та/або юридичних, а також органів державної влади та/або місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Зважаючи на наведене, враховуючи необхідність забезпечення арешту майна, суд прийняв рішення про розгляд клопотання без повідомлення власників майна.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав, що наведені у ньому.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000707 від 23.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

Уході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0778 і :01:000:0785, площею 1.6109 га і площею 0.3138 га, розташовані за адресою: Донецька обл., Олександрівський р-н., с/рада. Спасько Михайлівська, що належать на праві власності ТОВ «Актіс Трейд» () - із забороною особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) щодо таких земельних ділянок, а також встановлення заборони власникам земельних ділянок вирішувати будь-які питання про поділ таких земельних ділянок, укладення будь-яких угод щодо таких земельних ділянок, а також проведення на кожній з них будь-яких підготовчих та/або будівельних робіт з метою недопущення можливості їх знищення, перетворення, відчуження у будь-який спосіб, заборонити державним кадастровим реєстраторам виправляти помилки у Державному земельному кадастрі, для забезпечення можливої конфіскації майна, цивільного позову та зберігання до набрання законної сили судовим рішенням по вказаному речовому доказу.

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що власником земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0778 і :01:000:0785, площею 1.6109 га і площею 0.3138 га, розташовані за адресою: Донецька обл., Олександрівський р-н., с/рада. Спасько Михайлівська є ТОВ «АКТІС ТРЕЙД» (а.с. 67-70; 71-74).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0778 і :01:000:0785, площею 1.6109 га і площею 0.3138 га, розташовані за адресою: Донецька обл., Олександрівський р-н., с/рада. Спасько Михайлівська визнано речовими доказами у кримінальному провадженні у відповідності до постанови слідчого СУ ГУ НП у Київській області від 31 серпня 2023 року про визнання у кримінальному провадженні речових доказів (а.с. 75-78).

Пунктом 7 частини 1 статті 131 КПК України визначено арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у ч.3 ст.132 КПК України передбачено, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 5 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування, слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання слідчого обґрунтовувалось тим, що накладення арешту майна необхідне задля забезпечення можливої конфіскації майна, цивільного позову та зберігання до набрання законної сили судовим рішенням по вказаному речовому доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 3, 5, 6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно статті 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Зважаючи на ч.1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Суд враховує, що статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Зважаючи на наведені норми українського процесуального законодавства, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дослідивши матеріали поданого клопотання, проаналізувавши доводи та заперечення учасників судового засідання щодо необхідності накладення арешту на майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000707 від 23.08.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0778 та :01:000:0785, площею 1.6109 га і площею 0.3138 га, розташовані за адресою: Донецька обл., Олександрівський р-н., с/рада. Спасько Михайлівська, що належать на праві власності ТОВ «Актіс Трейд» () - із забороною особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) щодо таких земельних ділянок, а також встановлення заборони власникам земельних ділянок вирішувати будь-які питання про поділ таких земельних ділянок, укладення будь-яких угод щодо таких земельних ділянок, а також проведення на кожній з них будь-яких підготовчих та/або будівельних робіт з метою недопущення можливості їх знищення, перетворення, відчуження у будь-який спосіб, заборонити державним кадастровим реєстраторам виправляти помилки у Державному земельному кадастрі, для забезпечення можливої конфіскації майна, цивільного позову та зберігання до набрання законної сили судовим рішенням по вказаному речовому доказу.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1