Справа № 296/8676/23
Ухвала

06 вересня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000254 від 01.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3, 4 ст.240, ч.1 ст.254, ч.5 ст.191 КК України, -

встановив:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до змісту якого просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- будинок АДРЕСА_1 ;

- автомобіль Volkswagen Phaeton, VIN - НОМЕР_1 , 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 ;

- автомобіль Ford Transit D, VIN - НОМЕР_3 , 2002 року випуску;

- напівпричіп Van Hool, VIN - НОМЕР_4 , 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 ;

- автомобіль Volkswagen LT 46, VIN - НОМЕР_6 , 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 ;

- причіп Khott 91H, VIN - НОМЕР_8 , 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_9 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_2 зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000254 від 01.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3, 4 ст.240, ч.1 ст.254, ч.5 ст.191 КК України.

Необхідність арешту майна слідчий ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що потерпілим у кримінальному провадженні - Коростишівською міською радою Житомирської області 25.08.2022 заявлено, в тому числі, до ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування шкоди в сумі 21 709 212 гривень, відтак майно ОСОБА_4 підлягає арешту на підставі п.4 ч.2 ст.170 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною третьою статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Положеннями статті 170 КПК України закріплено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п.4 ч.2 ст.170 КПК України).

У випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Положеннями частини другої статті 171 КПК України, передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з п.4-6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, правовою підставою для арешту майна підозрюваного слідчий вказує п.4 ч.2 ст.170 КПК України - необхідність забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Всупереч вищевказаним вимогам у поданому клопотанні про арешт майна відсутній виклад обставин щодо: розумності та співрозмірності обмеження права власності підозрюваного ОСОБА_4 завданням кримінального провадження; наслідків арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Також подане клопотання не містить зазначення вартості майна, на яке слідчий просить накласти арешт, що позбавляє слідчого суддю можливості визначити співмірність розміру шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, з вартістю такого майна.

Крім того, слідчим до клопотання не додано доказів на підтвердження належності ОСОБА_4 на праві власності всього будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , натомість згідно доданої до клопотання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №343068887 вбачається, що ОСОБА_4 належить 57/100 частин вказаного вище будинку.

Cлідчий суддя звертає увагу на те, що вищезазначена інформаційна довідка №343068887 сформована 16.08.2023, при цьому, з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся до слідчого судді лише 05.09.2023, у зв`язку з чим слідчому необхідно надати актуальну інформаційну довідку щодо права власності на житловий будинок (сформовану станом на день усунення недоліків).

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про арешт майна підлягає поверненню.

Керуючись статтями 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000254 від 01.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3, 4 ст.240, ч.1 ст.254, ч.5 ст.191 КК України - повернути для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених недоліків - 72 години з моменту отримання копії ухвали.

Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1