Дата документу 28.06.2023Справа № 554/5418/23
Провадження № 1-кп/554/1701/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001194, внесене в ЄРДР 31 серпня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луганська, громадянина України, одруженого, освіта вища, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючого, інвалід, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст.200 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Епізод № 1:

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 31 серпня 2022 року, в обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на неправомірне використання електронних грошей, шляхом вводу/виводу електронних коштів з електронних гаманців WebMoney, Qiwi, ЮMoney (Яндекс.Гроші), що заборонено законодавством України, а саме рішенням РНБО України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 21 травня 2021 року №203/2021.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, направлений на використання та отримання прибутку за допомогою WebMoney, Qiwi, ЮMoney (Яндекс.Гроші), у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи в м.Полтаві, завантажив відповідне програмне забезпечення на комп`ютерну техніку, яка перебувала в його розпорядженні, зареєстрував аккаунт та почав використовувати заборонені на території України, електронні платіжні системи WebMoney, Qiwi, ЮMoney (Яндекс.Гроші).

Таким чином, ОСОБА_4 неправомірно використовував електронні гроші, тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.200 КК України.

Епізод №2:

Крім того, ОСОБА_4 , умисно з метою отримання прибутку за надання послуг з анонімізації, повторно використовував платіжні системи, які відповідно до рішення РНБО від 14 травня 2021 року заборонені на території України.

Так, у невстановлений досудовим розслідування час та місці, однак не пізніше 31 червня 2022 року, ОСОБА_4 умисно, повторно, завантажив програмне забезпечення на мобільні термінали, що перебували у його розпорядженні, та використовував заборонені на території України електронні платіжні системи, а саме електронні гаманці WebMoney.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив неправомірне використання електронних грошей, вчинене повторно, тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.200 КК України.

20 червня 2023 року між обвинуваченим та прокурором у даному кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст.200 КК України.

Сторони угоди узгодили міру покарання обвинуваченому за вчинене ним кримінальне правопорушення за ч.1 ст.200 КК України у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85000 гривень, та за ч.2 ст.200 КК України - у виді штрафу в розмірі дев`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153000 (сто п`ятдесят три тисячі) грн.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 2 ст.200 КК України, кожне з яких згідно зі ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.ч.1, 2 ст.200 КК України, вину у вчиненні вищезазначених правопорушень визнає повністю, щиро розкаюється, погоджується на призначення узгодженого покарання, обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, які були роз`ясненні судом, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч. 2 ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена між сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, та умовам, визначеним ст.53 КК України.

Згідно з ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого за угодою, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати за твердженням прокурора відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений на майно, яке вилучене в ході досудового розслідування, підлягає скасуванню. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Під час судового розгляду прокурором заявлено, що вилучені у обвинуваченого комп`ютерна техніка, мобільні термінали та електронний гаманець WebMoney є знаряддям вчинення злочинів, тому вони підлягають конфіскації в дохід держави. Щодо іншого майна досудовим розслідуванням не встановлено їх злочинного походження, тому таке майно підлягає поверненню обвинуваченому, а арешт, накладений слідчим суддею - скасуванню. В свою чергу, щодо майна, яке вилучене у громадянина ОСОБА_6 взагалі не встановлено його неправомірне використання чи злочинне походження, тому таке майно підлягає поверненню, а арешт - скасуванню. Також прокурором зазначено, що вилучені речові докази не виділялись в інші кримінальні провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 374-376, 394-395, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 червня 2023 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 31 серпня 2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001194.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч.1, 2 ст.200 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч.1 ст.200 КК України у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень;

- за ч.2 ст.200 КК України у виді штрафу в розмірі дев`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 153000 (сто п`ятдесят три тисячі) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі дев`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 153000 (сто п`ятдесят три тисячі) гривень.

Речові докази:

1) ноутбук Microsoft Surface Book, сирого кольору, s/n 57; мобільний телефон Iphone 12 Pro Max, s/n F2MDNFRVOD42 , IMEI НОМЕР_3 ; ноутбук Asus чорного кольору, s/n N5NRKD02659419G; ноутбук Lenovo сірого кольору МО:PF9ХВ8224059; мобільний телефон Samsung Galaxy Z Flip s/n R38N306GLGN , IMEI НОМЕР_5 та IMEI НОМЕР_6 ; мобільний телефон OnePlus 10 Pro 5g, s/n bebb918a , IMEI НОМЕР_8 IMEI НОМЕР_9 ; електронний гаманець WebMoney, в якому знаходяться рахунки електронних коштів, а саме: 1) WMZ з індивідуальним номером НОМЕР_11 2) WME з індивідуальним номером НОМЕР_10 - конфіскувати в дохід держави;

2) інше майно, яке визнано речовими доказами за постановою від 20 квітня 2023 року - повернути особі, у якої майно вилучено, ОСОБА_4 . Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 25 травня 2023 року щодо такого майна;

3) майно, вилучене у громадянина ОСОБА_6 та визнане речовими доказами постановою від 20 квітня 2023 року, повернути громадянину ОСОБА_6 . Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 29 травня 2023 року щодо такого майна.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Октябрський районний суд м. Полтави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1