Справа №443/1742/23
Провадження №1-кс/443/44/23
УХВАЛА

слідчого судді

15 вересня 2023 року місто Жидачів

Слідчий суддя Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_2 , яка дії в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого, дізнавача) у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

встановив:

Скаржниця, ОСОБА_2 яка дії в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого, дізнавача) у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в якій просить зобов`язати уповноважену особу Стрийського РУП ГУНП у Львівській області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою про злочин від 13.09.2023.

В обгрунтування скарги особа, яка подала скаргу зазначає, що вона володіючи інформацією про подію, яка містить ознаки кримінального правопорушення 13.09.2023 звернулася до начальника ВП № 1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області (м. Жидачів) із заявою про кримінальне правопорушення по факту дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 16.08.2023 близько 12:00 год в селі Вибранівка Стрийського (колишній Жидачівський) району за участі автомобіля марки ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 в результаті якої її син - ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійної рани голови та був госпіталізований до Львівської лікарні швидкої медичної допомоги. Станом на 15.09.2023 її не повідомлено про прийняте рішення та не надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. У зв`язку із чим вважає, що оскільки уповноважені особи (слідчий, дізнавач) відділення поліції № 1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області в передбачений законом строк, зокрема ч.1 ст.214 КПК України, статтями 2 і З Розділу І «Порядок формування та ведення Реєстру» Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затвердженого наказом Генерального прокурора 17.08.2023 року № 231 подану нею заяву від 13.09.2023 належним чином не розглянули, не внесли відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим порушили вимоги ст. 214 КПК України, відповідно вони вчинили бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому є всі підстави для оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, відповідно до вимог ст. 303 КПК України.

Розглянувши скаргу, та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З дослідженої заяви встановлено, що 13.09.2023 ОСОБА_2 звернулась із заявою про кримінальне правопорушення в якій зазначає, що відомості про дорожньо-транспортну пригоду відділенням поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області (м. Жидачів) було зареєстровано в журналі ЄО за №2992 від 16.08.2023. На місце події було скеровано слідчо-оперативну групі в складі слідчого ОСОБА_5 . Проте, станом на 13.09.2023 відповідні відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.289 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено та досудове розслідування не розпочато, що дає підстави вважати про приховування кримінального правопорушення. Натомість матеріали, всупереч вимогам КПК передано на розгляд до підрозділу ювенальної превенції, де суб`єкт адміністративно процесуальної діяльності в порушення відомчих нормативно-правових актів прийняв рішення, що не передбачено процесуальним законодавством у формі рапорту інспектора СЮП ВП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 , яким встановили винуватість її сина у скоєнні адміністративного правопорушення, ст.124 КУпАП та як наслідок незаконно звинуватили її у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, тобто незаконно склали адмінпротокол, що є незаконним притягненням до адмінвідповідальності.

Слідчий суддя зауважує, що диспозиціє ч. 1 ст. 286 КК України передбачена відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відтак, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_2 зверталась із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

За нормами Кримінального процесуального Кодексу України вбачається, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (п.18 ч.1 ст. 3, ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК України), з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань та скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2016 №223-1650/0/4-16, відповідно до яких органом досудового розслідування, враховуючи системний аналіз положень пункту 8 частини 1 статті 3 КПК України та частини 1 статті 38 КПК України, є: 1) слідчі підрозділи (Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення) органів Національної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. Іншими словами, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у частині 1 статті 38 КПК України.

При цьому органом досудового розслідування, враховуючи системний аналіз положень п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України та ч. 1 ст. 38 КПК України, є: 1) слідчі підрозділи (Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення) органів Національної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. Іншими словами, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у ч. 1 ст. 38 КПК України.

У випадку проведення досудового розслідування слідчою групою клопотання щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження також розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування. Підставою для визначення територіальної юрисдикції суду першої інстанції при розгляді клопотань щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження є постанова керівника відповідного органу досудового розслідування про створення слідчої групи, в якій визначено місце проведення досудового розслідування.

Правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК України тощо).

Відповідно висновків Верховного Суду у справі № 487/7605/19 від 22.04.2020 територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Нормами ст. 38 КПК України органом досудового розслідування є, зокрема, слідчі підрозділи органів Національної поліції.

Приписами ст. 215 КПК України встановлено, що досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства.

Вимоги поданої скарги стосуються процесуальних дій слідчого щодо невнесення відомостей за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене, як ч. 1 ст. 286 КК Україні, так і ч. 1 ст. 289 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Відповідно листа т.в.о. начальника Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області в штаті Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, який затверджений Наказом Національної поліції України від 18.12.2020 №994 «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції у Львівській області» відсутні посади працівників, уповноважених на проведення оперативно-розшукової діяльності, а також відсутні посади слідчих.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Таким чином, слідчий суддя констатує, що на час розгляду зазначеної скарги у відділенні поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області не існує слідчого підрозділу. Відтак, слідчі судді Жидачівського районного суду Львівської області у розумінні закону неповноважні здійснювати контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, так як в межах територіальної юрисдикції цього суду відсутній орган досудового слідства до компетенції якого входить досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286 КПК України.

Відповідно до вимог частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо така не підлягає розгляду в цьому суді.

Водночас, з метою надання доступу до правосуддя, слідчий суддя зауважує, що відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 303 КПК України лише бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, може бути оскаржена під час досудового розслідування до слідчого судді.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на те, що слідчі судді Жидачівського районного суду Львівської області не повноважні здійснювати розгляд таких скарг, тому слідчий суддя вважає, що скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_2 , яка дії в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого, дізнавача) у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід повернути особі, яка її подала.

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити особі, яка подала скаргу, що повернення такої не позбавляє її права повторного звернення до слідчого судді у порядку, передбаченому КПК України, зокрема до місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового слідства.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 38, 304, 309, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_2 , яка дії в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого, дізнавача) у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути ОСОБА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення скарги не позбавляє права звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1