Справа № 697/858/23
Номер провадження 1-кп/697/160/2023
У Х В А Л А

Іменем України

04 травня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Каневі Черкаської області кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Канів Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з вищою освітою, працюючого на посаді начальника зміни філії «Канівська ГЕС» ПАТ «Укргідроенерго», не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт, разом з додатками, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000024 від 11.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Так, у ОСОБА_4 , протягом 2008 року (точні дату та час досудовим розслідуванням встановити не вдалося) виник злочинний умисел, направлений на самовільне будівництво будови - гаражу, розташованого поруч із будинком АДРЕСА_2 , на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка перебувала у комунальній власності Канівської міської ради.

Реалізуючи зазначений злочинний намір, ОСОБА_4 , протягом 2008 року (більш точний період встановити в ході досудового розслідування не вдалося), у порушення вимог ч. 1 ст. 81, ч. 2 ст. 95, ч. 1 ст. 96, ч. 1 ст. 116, ч. 3 ст. 125, ст. 126, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, ст.ст. 23, 29 Закону України «Про планування та забудову територій», ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 1.1 «Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 № 273, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, самовільно, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди на землю, та її державної реєстрації самовільно зайняв земельну ділянку поруч із будинком АДРЕСА_2 , та без відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, самовільно здійснив будівництво споруди - гаражу, розмірами 4x7 метри, загальною площею 28 м2, проектна документація щодо якої не погоджувалась у встановленому законом порядку, на самовільно зайнятій ним земельній ділянці, яка знаходиться у комунальній власності Канівської міської територіальної громади.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України як самовільне будівництво споруди на самовільно зайнятій ділянці.

Під час підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 197-1 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_6 також не заперечувала щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, як самовільне будівництво споруди на самовільно зайнятій ділянці, яке відбулося протягом 2008 року.

Санкцією ч. 3 ст. 197-1 КК України за самовільне будівництво споруди на самовільно зайнятій ділянці карається штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 197-1 КК України, в силу положень ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

В силу положень ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки- у разі вчинення кримінального проступку,за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку,за який передбачено покарання у виді обмеження волі,чи уразі вчинення не тяжкого злочину,за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні закінчився трирічний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Зі змісту ст.ст. 284, 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Суд, за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 315-316, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000024 від 11.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1