Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7796/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000358, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , у якому просить накласти арешт на належне ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000358 від 07.09.2023, рухоме та нерухоме майно, перелік якого наведено у клопотанні.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0000358, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 1994 року на території України, а саме в АР Крим, здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Фірма «Кінда» (ЄДРПОУ - 20722971, юридична адреса: АР Крим, м. Сімферополь, вул. Лугова, буд. 6П), засновником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після анексії російською федерацією території АР Крим отримав громадянство російської федерації (ІПН НОМЕР_1 ), а також в подальшому перереєстрував господарське товариство з аналогічною назвою в т.зв. «Межрайонной инспенкции Федеральной налоговой службы №9 по Республике Крым» за реквізитами - ООО «Кинда» (ІПН , юридична адреса: АР Крим, м. Сімферополь, вул. Лугова, буд. 6П), що підтверджено на офіційному сайті Федеральної податкової служби рф, з метою подальшого виготовлення на території АР Крим продукції на потужностях ТОВ «Фірма «Кінда», частину з якої поставляли на підконтрольну Україні територію для її реалізації під торгової маркою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У зв`язку із веденням господарської діяльності, у тому числі, реалізуючи готову продукцію на території України, вищезазначене товариство сплачувало податки у державний бюджет російської федерації.

Протягом 2022-2023 років ОСОБА_5 зареєстрував ТОВ «Кінда» (ЄДРПОУ - 39279836, юридична адреса: м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 56-Б, літ.А) та, діючи за попередньою домовленістю, за результатами проведених загальних зборів, призначив директором товариства ОСОБА_6 , яка виконувала також функції головного бухгалтера.

При цьому ОСОБА_5 , перебуваючи на території анексованої російською федерацією АР Крим, надавав конкретні вказівки через інтернет-месенджер щодо реалізації поліграфічної продукції та здійснення оплати від клієнтів ТОВ «Кінда» на банківську картку своєї дружини ОСОБА_7 .

На виконання свого спільного злочинного умислу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для поставки поліграфічної продукції на підконтрольну Україні територію із ТОТ АР Крим використали реквізити ТОВ «Кодексо» (), яке, в свою чергу, поставляло продукцію ТОВ «Фірма Кінда» на їх склади у м. Одеса.

Так, керівник ТОВ «Кодексо» ОСОБА_8 , будучи давнім знайомим ОСОБА_5 , погодився розмістити на складі товариства у м. Одеса продукцію з торговою маркою «Kinda», яка в подальшому декількома партіями була відвантажена ТОВ «Фірма «Кінда», при цьому останнє відвантаження відбулось в кінці 2022 року.

В подальшому товар відвантажували в складські приміщення, що використовуються ТОВ «Фірма Кінда» за адресою: м. Київ, вул. Павла Пестеля, буд. 4 (перебувають у власності Державної організації Комбінат «Прогрес» Державного агентства резерву України, ), після чого реалізували на території України.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , використовуючи банківську картку, оформлену на ім`я дружини останнього в якості фізичної особи-підприємця, здійснювали перерахування на ТОТ АР Крим коштів, отриманих після реалізації продукції на території України.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи про наявність воєнного стану та анексію території АР Крим, діючи всупереч вимогам Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», здійснював господарську діяльність на території України у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території України, що надало змогу суб`єкту господарювання, оформленому за законодавством російської федерації, отримувати прибуток та, відповідно, здійснювати сплату податків та зборів окупаційній адміністрації держави-агресора, таким чином забезпечуючи матеріальними ресурсами їх представників для підтримання збройної агресії проти України.

22.06.2023 органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваному на праві власності належить ряд об`єктів рухомого та нерухомого майна.

Так, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС за громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані наступні транспортні засоби:

- MERCEDES-BENZ GL 500 5461, 2008 року випуску, № кузову: НОМЕР_2 , Д.Н.З. НОМЕР_3 ;

- SCHMITZ SPR 24, 2000 року випуску, № шасі: НОМЕР_4 , Д.Н.З. НОМЕР_5 ;

- MERCEDES-BENZ 1840 11900, 1999 року випуску, № шасі: НОМЕР_6 , Д.Н.З. НОМЕР_7 ;

- DAEWOO LANOS D4LM500 1499, 2002 року випуску, № кузову: НОМЕР_8 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані:

- земельна ділянка, площею 0,1 га з кадастровим номером :79:142:0122, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, загальною площею 551,8 кв. м., житлова площа 264,8 кв.м. з реєстраційним номером 00, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартира, загальною площею 39.2 кв. м., житлова площа 23,7 кв.м. з реєстраційним номером 19, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- квартира, загальною площею 43,6 кв. м., житлова площа 27,4 кв.м. з реєстраційним номером 19, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- елінг, загальною площею 216,5 кв. м., з реєстраційним номером 43, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- елінг, загальною площею 151,8 кв. м., з реєстраційним номером 43, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- квартира, загальною площею 80,1 кв.м., житлова площа 46,2 кв.м., з реєстраційним номером: 35558676, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

- нежилі приміщення з №1 по №9 (групи приміщень №18) (в літ. А), загальною площею 114,60 кв.м. з реєстраційним номером 38900303, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 .

З огляду на наведене, вказуючи на те, що санкція ч. 4 ст. 111-1 КК України, за якою оголошено підозру ОСОБА_5 , передбачає застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного як виду покарання у разі його засудження за вчинення такого кримінального правопорушення, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на усе вказане рухоме та нерухоме майно, що належить підозрюваному.

При цьому з метою забезпечення арешту майна слідчий просив проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, щодо якого подане клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для розгляду клопотання за відсутності власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, у якому клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, а тому слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання без участі прокурора та з урахуванням ч.4 ст. 107 КПК України без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, що обґрунтовують клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000358, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

22.06.2023 у кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною десятою статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Наявними в матеріалах клопотання документами підтверджується, що підозрюваному на праві власності належить ряд об`єктів рухомого та нерухомого майна, а саме, зазначені у клопотанні чотири транспортних засоби, земельна ділянка, житловий будинок, три квартири, два елінги та група нежилих приміщень.

Відповідно до ч.4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 111-1 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

Санкцією ч. 4 ст. 111-1 КК України передбачено призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Таким чином, оскільки санкцією ч. 4 ст. 111-1 КК України передбачена конфіскація майна та є достатні підстави вважати, що суд може призначити таке покарання, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів слідчого у тому, що у випадку направлення обвинувального акту до суду за результатами судового розгляду кримінального провадження суд може призначити підозрюваному додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а тому існує необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно підозрюваного, з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного як виду покарання у разі його засудження за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України.

Слідчий суддя вважає, що в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи передачі вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У відповідності до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим, у відповідності до ч.2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Із урахуванням встановлених обставин та вказаних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі наведеного, з метою забезпечення конфіскації як виду покарання, слідчий суддя, оцінивши в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, беручи до уваги наслідки арешту майна для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на належне підозрюваному ОСОБА_5 нерухоме майно, яким є вищенаведені транспортні засоби, земельна ділянка, житловий будинок, квартири, елінги та нежилі приміщення, із встановленням заборони користування, володіння та розпорядження таким майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000358, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , а саме на:

- транспортний засіб MERCEDES-BENZ GL 500 5461, 2008 року випуску, № кузову: НОМЕР_2 , Д.Н.З. НОМЕР_3 ;

- транспортний засіб SCHMITZ SPR 24, 2000 року випуску, № шасі: НОМЕР_4 , Д.Н.З. НОМЕР_5 ;

- транспортний засіб MERCEDES-BENZ 1840 11900, 1999 року випуску, № шасі: НОМЕР_6 , Д.Н.З. НОМЕР_7 ;

- DAEWOO LANOS D4LM500 1499, 2002 року випуску, № кузову: НОМЕР_8 ;

- земельну ділянку, площею 0,1 га з кадастровим номером :79:142:0122, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, загальною площею 551,8 кв. м., житлова площа 264,8 кв.м. з реєстраційним номером 00, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру, загальною площею 39.2 кв. м., житловою площею 23,7 кв.м. з реєстраційним номером 19, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- квартиру, загальною площею 43,6 кв. м., житловою площею 27,4 кв.м. з реєстраційним номером 19, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- елінг, загальною площею 216,5 кв. м., з реєстраційним номером 43, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- елінг, загальною площею 151,8 кв. м., з реєстраційним номером 43, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- квартиру, загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 46,2 кв.м., з реєстраційним номером: 35558676, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

- нежилі приміщення з №1 по №9 (групи приміщень №18) (в літ. А), загальною площею 114,60 кв.м. з реєстраційним номером 38900303, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 ,

із встановленням заборони користування, володіння та розпорядження усім вищевказаним майном.

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1