Справа № 146/238/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2023 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 14 січня 2023 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тиманівка, Тульчинського району Вінницької області українки, громадянки України, одруженої, на утриманні малолітніх дітей не має, учасником АТО особою з інвалідністю, депутатом та потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС не є, зареєстрована та проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимої 23 грудня 2022 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням установлено, що в умовах дії воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ) та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ), та продовжено Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022 затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX до 21.11.2022 та продовжено Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 з 21.11.2022 строком на 90 діб, ОСОБА_8 на шлях виправлення не стала та в період іспитового строку вчинила повторно корисливий злочин за наступних обставин.

13 січня 2023 року ОСОБА_8 , перебуваючи у будинку по АДРЕСА_2 належному її знайомій ОСОБА_4 залишилася ночувати. В подальшому прокинувшись біля 05:00 год. 14 січня 2023 року у спальні вказаного будинку, на стільці побачила жіночу куртку своєї знайомої ОСОБА_4 .

Помітивши вказану куртку ОСОБА_8 , достовірно знаючи про наявність у внутрішній кишені грошових коштів, що належать ОСОБА_4 раптово виник умисел на викрадення грошей з вказаної куртки.

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_8 впевнившись, що ОСОБА_4 спить та її дії непомітні, таємно з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, з зазначеної внутрішньої кишені куртки дістала грошові кошти останньої в сумі 1500 грн. двома купюрами номіналом 500 та 1000 грн. та викрала їх, після чого з місця події зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_8 завдала потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 1500 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_8 вину в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись її допитом, допитом потерпілої та характеризуючими матеріалами. З`ясувавши розуміння обвинуваченим змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності її позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченої, потерпілої та характеризуючими даними.

Обвинувачена ОСОБА_8 суду пояснила, що вона 13 січня 2023 року приїхала до потерпілої ОСОБА_4 і продала їй дитячу куртку за 150 грн. Оскільки було вже пізно, вона залишилась переночувати. Зранку прокинувшись, вона взяла із куртки потерпілої 1500 грн і поїхала. 1000 грн витратила на власні потреби, а 500 грн повернула поліції.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 13 січня 2023 року до неї приїхала обвинувачена ОСОБА_8 та привезла з собою куртку для дитини потерпілої, за яку вона їй віддала 150 грн. Обвинувачена залишилась переночувати в неї. Зранку потерпіла виявила, що з її куртки пропали гроші в сумі 1500 грн. Кошти обвинувачена їй не повернула.

Дії ОСОБА_8 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановленні.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченій покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2022 року яким затверджено угоду про визнання винуватості укладену 09 грудня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000290 від 14.10.2022 року між прокурором Тульчинської окружної прокуратури та ОСОБА_8 , ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено їй узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбуття покарання з випробовуванням на два роки.

Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченої, яка посередньо характеризується за місцем проживання, дане кримінальне правопорушення вчинила в період іспитового строку, рішенням Тульчинського районного суду від 04 липня 2022 року позбавлена батьківських прав щодо двох дітей, на диспансерному, психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, вину визнає, також, суд враховує і досудову доповідь органу пробації, з якої вбачається, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, на думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 , необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Щодо вагітності обвинуваченої суд звертає увагу на те, що будь-яких довідок суду не надавалось.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальних витрат у справі не має.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2022 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість)місяців.

Запобіжний захід не обирати.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_8 на виконання вироку.

Речові докази у справі, а саме: грошові кошти в сумі 511 грн, номіналом 200, 200, 100, 10, 1 грн повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій, потерпілій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1