НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2023 року ЄУ № 322/1050/23 (Провадження № 1-кс/322/115/23)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_7 (далі слідчий), погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 , в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР 22.07.2023 за №0000101, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецю села Харитонівка Коростишівського району Житомирської області, громадянину України, одруженому, який має на утриманні двох малолітніх дітей, середню спеціальну освіту, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

встановив:

до слідчого судді надійшло згадане клопотання, зі змісту якого випливає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у тому, що він 22 липня 2023 року, приблизно о 5 годині 45 хвилин, в світлий час доби, в якості водія перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ-21074», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по проїзній частині вулиці Івана Клевчука в смт Новомиколаївка Запорізької області, зі сторони вулиці Молодіжної в напрямку вулиці Гоголя.

В цей час у попутному напрямку, попереду водія ОСОБА_5 , здійснював рух велосипедист ОСОБА_9 .

Під час руху, поблизу будинку №196 по вулиці Івана Клевчука, водій ОСОБА_5 , у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушення координації дії, викликаних вживанням алкогольних напоїв, діючи із злочинною недбалістю, маючи об`єктивну можливість бачити велосипедиста ОСОБА_9 , який рухається попереду, заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не вжив, не обрав безпечної дистанції, не дотримуючись вимог Закону України «Про дорожній рух» та пункт 12.3 «Правил дорожнього руху», допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 з задньою частиною велосипеда під керуванням велосипедиста ОСОБА_9 .

Своїми діями водій ОСОБА_5 , порушив вимоги п.п.2.9 а), 12.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

-2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

-12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Невиконання водієм автомобіля «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 вимог п.12.3. Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

22 липня 2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

22 липня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході проведення якого зафіксовано подію ДТП, слідову інформацію, механічні пошкодження на транспортних засобах, розташування та тілесні ушкодження наявні у постраждалого на місця пригоди, стан проїзної частини в місці події;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , яка є співмешканкою загиблого ОСОБА_9 і показала відомі їй обставини вказаного кримінального правопорушення;

- роздруківкою тесту газоаналізаторного пристрою «DragerAlcotest 6810» на встановлення факту вживання алкогольних напоїв, відповідно до якого, на момент ДТП водій ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння - 2,55 %;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до висновку якого ОСОБА_5 перебуває у стані гострої інтоксикації алкоголем.

У клопотанні наведені ризики передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, зазначені доводи, які на переконання слідчого, свідчать про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам.

Враховуючи вказані обставини слідчий просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, без визначення розміру застави.

Захисником подано письмове заперечення на клопотання, зі змісту якого випливало що заявлені ризики носять формальний характер і стороною обвинувачення не додані докази, які свідчать про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий і прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у повному обсязі з підстав викладених у ньому, просили його задовольнити.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, підтримавши доводи вказані у її письмовому запереченні.

Підозрюваний в загальних рисах погодився з думкою свого захисника, водночас не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Вислухавши пояснення підозрюваного, думку захисника, доводи слідчого і прокурора, а також вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 згаданого кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри стороною захисту під сумнів не ставиться.

В контексті ризиків слідчий суддя зазначає наступне.

Щодо заявленого ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя погоджується із захисником і вважає, що цей ризик носить формальний характер, адже незрозуміло в якому контексті підозрюваний може вплинути на потерпілу, або свідків. До того ж не зазначається на яких саме свідків може чинити вплив підозрюваний. Отже, на переконання слідчого судді, існування цього ризику не доведено стороною обвинувачення.

На ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України насамперед свідчить той факт, що ОСОБА_5 усвідомлює суворість покарання яке йому загрожує, в разі доведення його вини.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Зі змісту пояснень ОСОБА_5 випливало, що він покинув територію дислокації підрозділу в якому проходить службу без дозволу командира, розуміючи що командир не відпустив би його навіть за умови, якщо би він не був в стані сп`яніння. Наявність міцних соціальних зв`язків, не завадила йому покинути розташування підрозділу. Це на думку слідчого судді вказує на схильність ОСОБА_5 ігнорувати встановлені правила і не дотримуватися відповідних обов`язків, що підвищує ризик переховування.

Той факт, що ОСОБА_5 проживає в іншій області безсумнівно також підвищує цей ризик.

Отже ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України є достатньо високим.

Також слідчий суддя погоджується з існуванням ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України з огляду на сьогоднішні реалі і участь у підозрюваного у захисті України. Інформація про місце перебування військовослужбовця в момент виконання певних бойових завдань зазвичай є закритою, а інформації про підрозділи, обмеженою. На певних ділянках де виконуються обов`язки військової служби звично відсутнє поштове сполучення і подекуди відсутні мобільний/Інтернет зв`язок. В судовому засіданні підозрюваний вину визнавав і каявся, втім під час його допиту слідчим відмовився від дачі показань. В судовому засіданні на питання слідчого судді відповів, що в нього нормальні відносини з побратимами і командирами, що його ніхто не змушував покидати підрозділ того ранку. Він напередодні події на самоті вживав алкоголь після чого зранку вирішив поїхати за сигаретам, в інший населений пункт, без повідомлення будь-кого, фактично самовільно залишивши місце служби. Водночас не зміг пояснити чому він не попросив сигарет у когось з побратимів, а вирішив в стані сп`яніння сісти за кермо. Описані підозрюваним обставини, на переконання слідчого судді є малоймовірними і вказують на його наміри приховати дійсні обставини, які сприяли правопорушенню або були його передумовою.

Отже ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України хоча і є менш високим ніж попередній, але він також наявний.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 дані про його особу, вік, стан здоров`я, відомостей про міцні соціальні зв`язки, те, що він підозрюється у вчиненні злочину, наслідком якого є загибель людини.

У відповідності до п.п.61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

Зазначені обставини, наряду із існуванням високого ступеня ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України і менш високого ступеня, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно запобігти ризикам переховування і перешкоджання кримінальному провадженню.

Отже слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

На підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 206, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (в межах строку досудового розслідування) на 60 днів, які відраховуються з 22.07.2023 - з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_5 .

Встановити строк дії ухвали до 19.09.2023 включно.

Ухвала слідчого може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1