ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2826/23 Справа № 208/485/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 вересня 2023 року включно.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчинені тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на 12 років з конфіскацією майна, що може спонукати останнього до здійснення спроб переховування. Також визнано доведеним ризик незаконного впливу на свідків, оскільки обвинуваченому відомі їх анкетні дані та місце проживання, крім того останній вчинив злочин у складі групи осіб за попередньою змовою, а отже, перебуваючи на свободі, він буде мати змогу інформувати інших співучасників злочину, а також здійснювати незаконний вплив на них з метою схиляння до надання тих чи інших показань.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, тяжкість інкримінованих злочинів, суд прийшов до висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим ризикам.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу скасуваи та змінити запобіжний захід щодо нього з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби.

В обґрунтування своєї скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків, оскільки під час досудового розслідування він дотримувався належної процесуальної поведінки. Зауважує, що прокурором в клопотанні не наведено доказів здійснення спроб переховування, незаконного впливу на свідків чи будь -якого перешкоджання кримінальному провадженню.

Зазначає, що довготривалий час (1 рік 8 місяців) утримується під вартою, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, через що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та з підстав викладених в ній просили її задовольнити а ухвалу скасувати й змінити запобіжний захід на більш м`який.

Інші учасники апеляційного перегляду, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце судового засідання, до зали суду не з`явились, заяв про свою особисту участь не направляли, у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги обвинуваченого, які є аналогічними його позиції під час вирішення цього питання судом першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи обвинуваченого про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд вважає неприйнятними з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження № 00000007 щодо низки осіб, зокрема ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, розгляд його триває.

В судовому засіданні 17 липня 2023 року, в порядку ст. 199, 331 КПК України прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зокрема обвинуваченому ОСОБА_5 яке мотивував наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою обвинуваченого є можливим.

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно вважав доведеними наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні або продовжити вчиняти злочини, для запобігання яким продовження строку його тримання під вартою є доцільним з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні низки тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна, при цьому ОСОБА_5 раніше судимий за скоєння аналогічних злочинів, а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих ним злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання їх винуватими, існує реальний ризик того, що він можуть здійснити спроби переховування від суду, незаконно впливати на недопитаних свідків чи вчинити інші кримінальні правопорушення.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що судовий розгляд кримінального провадження ще не закінчено, не всі свідки сторони обвинувачення допитувались у судовому засіданні, що вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів на власну користь.

Також ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є наявним та не зменшився, з огляду на те, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, офіційно не працевлаштований, тобто не має стабільного та легального джерела доходу, а тому, перебуваючи на волі, обвинувачений може вчинити новий злочин, а тому такий ризик також є обґрунтованим.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі достатні мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Також апеляційний суд зважає на тривалість строку застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в той же час, на думку апеляційного суду, у цьому провадженні продовжують існувати реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 408, 422-1 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3