Справа № 184/957/23
Номер провадження 1-кп/184/128/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000104 від 09.03.2023 року за обвинуваченням:

¦ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, навчається на 3 курсі Політехнічного фахового коледжу Криворізького Національного університету за спеціальністю «організація перевезень і управління на залізничному транспорті», неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

09.03.2023 близько 20 години 00 хвилин, в період дії воєнного стану, який введений на території України 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебував поблизу буд.4 по вул. М.Вербицького в м. Покров Дніпропетровської області, де побачив автомобіль марки «VOLSWAGEN PASSAT» державний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , та в цей же день та час у нього виник злочинний намір, направлений на крадіжку майна з вказаного автомобіля.

В той же день та час, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, діючи умисно, з корисливих спонукань підійшов до багажного відділення автомобіля «VOLSWAGEN PASSAT», державний номер НОМЕР_1 та за допомогою фізичної сили рук, потягнув за дріт, яким відкривається багажне відділення вказаного автомобіля, яке є іншим сховищем. Після чого кришка багажного відділення автомобіля відкрилася. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 через багажне відділення автомобіля марки «VOLSWAGEN PASSAT» державний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 проник до салону автомобіля, де побачив на задньому сидінні чоловіче пальто чорного кольору, виготовлене з кашеміру «ВURTON MENSWEAR LONDON XX LARGE EVERYDAY TAILORED розмір XXL CHEST 47-50, 119-127 Made in China 065 06W06HBLK, вартість відповідно до висновку експерта №1309 від 20.03.2023 складає 486,67 гривень, яке поклав у рюкзак, який був при ньому.

Після цього, ОСОБА_3 не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, був затриманий потерпілим ОСОБА_6 в салоні вказаного автомобіля.

Своїми діями, ОСОБА_3 намагався заподіяти матеріальний збиток ОСОБА_6 на суму 486,67 гривень.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати покази.

Обвинувачений підтримав клопотання про розгляд справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України йому роз`яснені та зрозумілі.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України, наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в межах оголошеного обвинувального акту визнав повністю та надав показання, що дійсно 09.03.2023 року вдень він гуляв по м. покров разом з товаришами, з якими він вживав алкогольні напої. Близько 20-00 год. він повертався додому. В цей час він проходив повз буд. АДРЕСА_2 , де напроти 2 під`їзду побачив автомобіль марки «Фольцваген пасат» універсал. В той час в нього виник намір на проникнення до вказаного автомобіля та крадіжку майна з нього. Підійшовши до автомобіля та оглянувши його він побачив, що з замка кришки багажного відділення входить дріт. Потягнувши руками за який кришка багажного відділення відкрилася і я проник до салону автомобіля. Проникнувши до салону автомобіля на задньому сидінні він побачив чоловіче пальто чорного кольору, яке одразу поклав до належного йому рюкзак, який був при ньому. Після чого він пересів на переднє сидіння автомобіля та почав шукати інші речі, щоб викрасти і в цей час він побачив, що з під`їзду №2 буд. АДРЕСА_2 вийшов невідомий йому чоловік та направлявся до автомобіля в він проник. Він одразу почав пригинатися, але чоловік його побачив та почав запитувати, що він там робить. Він почув як чоловік крикнув, щоб викликали поліцію і він закрився в автомобілі, де він сидів до приїзду працівників поліції. Свою вину у вчиненні вказаного злочину визнає в повному обсязі. В скоєному щиро розкаюється.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить висновку про те, що винуватість обвинуваченого «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

Оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжка), якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу винного. Згідно довідки КП «ЦМЛ ПМР ДО» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає зв адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів: нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому та обставини, що обтяжують йому покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини та статті, за якою кваліфіковано його дії, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів засудженим.

Суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, про що в судових дебатах було зазначено прокурором і зазначене не буде суперечити загальним засадам призначення покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає, оскільки для застосування даної норми необхідною умовою є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирішуючи питання про речові докази, суд виходить з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 02 (два) роки.

Відповідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи, висновок експерта №1309 від 20.03.2023 витрати на проведення, якої складають 200 грн..

Речові докази у кримінальному провадженні:

-рюкзак, гаманець чорного кольору в якому знаходилися, паспорт громадянина України ОСОБА_3 , студентський квиток на ім`я ОСОБА_3 , витяг з Єдиного державного демографічного реєстру, свідоцтво про народження ОСОБА_3 та картка платника податків ОСОБА_3 - після набрання вироком законної сили залишити власнику ОСОБА_3 ;

-чоловіче пальто чорного кольору, парасольку марки «FIABA» - після набрання вироком законної сили залишити власнику ОСОБА_5 ..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1