Справа № 357/5998/23
У Х В А Л А

06 вересня 2023 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква, Київської області, в приміщенні суду, в залі судових засідань № 2, по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000131 від 29.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст.190, ч. 1 ст. 255-1 КК України,

клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, по об`єднаним матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 29.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст.190, ч. 1 ст. 255-1 КК України, в якому просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000131 від 29.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст.190, ч. 1 ст. 255-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи приміщенням квартири АДРЕСА_1 , чим спричинили шкоду у великих розмірах Білоцерківській міській територіальній громаді в особі Білоцерківської міської ради.

В ході проведення допиту представника потерпілого ОСОБА_5 , який представляє інтереси Білоцерківської міської ради у вказаному кримінальному провадженні, встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Білоцерківській міській раді стало відомо, що квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить громадянину ОСОБА_4 з 27.03.2023.

Підставою набуття права власності за ОСОБА_4 на дану квартиру стало відомо з рішення Сквирського районного суду Київської області від 25.01.2023 у справі 376/2657/22 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно.

3 інформаційної довідки нерухомого майна вбачається, що попередній власник даної квартири станом на сьогодні залишається бути там зареєстрований (попередній власник - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Відомості про смерть ОСОБА_6 відсутні.

Білоцерківська міська рада, як орган місцевого самоврядування, у відповідності до Цивільного Кодексу України у разі відсутності спадкоємців подає заяву до суду про визнання спадщини відумерлою. За рішенням суду дане майно переходить до комунальної власності Білоцерківської міської територіальної громади в особі Білоцерківської міської ради.

У зв`язку з викладеним у слідства виникла необхідність у перевірці обставин реєстрації спадкового майна, за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки є всі підстави вважати, що даним майном заволоділи невстановлені особи, шахрайським шляхом, чим спричинили шкоду Білоцерківській міській територіальній громаді в особі Білоцерківської міської ради.

Крім того, в якості свідків було допитано осіб, які мешкають по сусідству з кв. АДРЕСА_1 , які повідомили, що останнім невідома особа ОСОБА_4 , а після смерті ОСОБА_6 в приміщенні квартири за вищевказаною адресою мешкають чоловіки на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

04.08.2023 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом у даному кримінальному провадженні квартири АДРЕСА_1 .

Разом з тим, на даний час не встановлено обставини незаконного набуття у власність зазначеної квартири, а також осіб причетних до цього, на даний час не в повній мірі з`ясовано.

З огляду на вищевикладене, у слідства є достатні підстави вважати, що вищевказана квартира є об`єктом кримінально-протиправних дій, має ознаки речових доказів та з метою збереження речових доказів, запобігання можливості перетворення, передачі, відчуження вказаного майна, прокурор просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив їх задовольнити. Разом із тим, прокурор просив розглянути дане клопотання без участі власника майна, якого було повідомлено про час та дату розгляду клопотання, а його участь в розгляді зазначеного клопотання відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України не є обов`язковою.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі власника майна.

Слідчий суддя вислухавши доводи прокурора по заявленому клопотанню, дослідивши матеріали, які додані до клопотання приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Так, слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000131 від 29.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст.190, ч. 1 ст. 255-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи приміщенням квартири АДРЕСА_1 , чим спричинили шкоду у великих розмірах Білоцерківській міській територіальній громаді в особі Білоцерківської міської ради.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

04.08.2023 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом у даному кримінальному провадженні квартири АДРЕСА_1 .

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає встановленим, що квартира АДРЕСА_1 , є об`єктом кримінально протиправних дій та має ознаки речових доказів, зокрема, як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування здійснюється за фактом заволодіння шахрайським шляхом вказаною квартирою, чим спричинено шкоду у великих розмірах Білоцерківській міській територіальній громаді в особі Білоцерківської міської ради, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 98, ч. 1 ст. 170 КПК України, для арешту майна шляхом заборони будь-яким особам розпоряджатися будь-яким чином, вносити будь-які зміни та проводити дії щодо реєстрації (перереєстрації) квартири, з метою збереження речових доказів.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів.

Оскільки у слідства є достатні підстави вважати, що вищевказана квартира є об`єктом кримінально-протиправних дій, слідчий суддя вважає, що існує ризик її відчуження, передачі права власності та користування третім особам.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначену у клопотанні квартиру.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24.10.1986, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Крім того, враховуючи, що існують ризики відчуження, перетворення, поділу нерухомого майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на квартиру шляхом заборони відчуження, розпорядження, вчинення реєстраційних дій та передачі в користування іншим особам, з метою запобігання вищевказаному ризику.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора є обґрунтованим, заснованим на законі, доводи прокурора знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 167, 170-173, 175, 309, 392, 532, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000131 від 29.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст.190, ч. 1 ст. 255-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа 36,5 кв.м., житлова 18,3 кв.м., яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , із забороною державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників

Копію ухвали негайно скерувати прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 - для виконання, ОСОБА_4 - для відома.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_9