Справа № 462/2469/23
провадження 1-кп/462/394/23
У Х В А Л А

26 червня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000193 від 16.02.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Львівського апеляційного суду від 17 липня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, звільнений 12.03.2021 року по відбуттю покарання,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого згідно із ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023, вказане кримінальне провадження розглядається колегією суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 строку тримання під вартою, мотивуючи його тим, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, оскільки вчинили особливо тяжкий злочин за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі, з місця вчинення злочину втекли, а отже можуть переховуватися суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обстановка, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення в громадському місці, у денну пору доби, під час воєнного стану, поєднаного із застосуванням насильства свідчить, що обвинувачені є особами, які не мають жодних морально-етичних цінностей та схильні до досягнення своїх злочинних цілей, окрім цього ОСОБА_5 хоч на даний час не судимий згідно із ст. 89 КК України, однак характеризується, як особа, яка неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, останній раз - 18.08.2016 Залізничним районним судом м.Львова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки і 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Львівського апеляційного суду від 17 липня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, звільнений 12.03.2021 року по відбуттю покарання, на шлях виправлення не стали, вчинили новий злочин проти власності із застосуванням насильства, а тому просить обрати їм запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Суддя ОСОБА_9 , який включений до складу колегії з розгляду даного кримінального провадженя, перебуває у відпустці, що унеможливлює здійснювати розгляд даного провадження, яке призначене на 26.06.2022 року, у повному складі колегії суддів.

Згідно із положеннями п.5 ч.1 Закону України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.05.2020 року у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти заявленого прокурором клопотання, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_5 даний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або просив визначити йому заставу, оскільки жодними доказами не підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Окрім того, обвинувачення не обґрунтоване, не визначено часу попередньої змови обвинувачених між собою для вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також не визначено ролі кожного із обвинувачених, висновок про наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, ґрунтується на експертизі, яка проведена через 1,5 місяця після події, а також відсутні інші докази винуватості обвинувачених у інкримінованому їм злочині.

Захисник ОСОБА_7 заперечив проти заявленого прокурором клопотання, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки жодними доказами не підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачені в судовому засіданні проти клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, просили застосувати до них запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застосувати заставу.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно із вимогами ч. 3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів, пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, перелік яких є вичерпним.

Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Ухвалами слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 13 квітня 2023 року обвинуваченим обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11 червня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 проживає за місцем реєстрації разом з матір`ю, офіційно працевлаштований, однак хоч на даний час не судимий згідно із ст. 89 КК України, однак характеризується, як особа, яка неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, що може свідчити про ризик продовження чи повторення ним протиправної поведінки, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. Аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Доказів, які б свідчили, що стан його здоров`я унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не надано.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, на строк до п`ятнадцяти років. ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, судимість не погашена, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх/ непрацездатних осіб, офіційно непрацевлаштований, а відтак у нього відсутні достатні соціально-стримуючі зв`язки в місці його постійного проживання. ОСОБА_4 не подано суду доказів, які б свідчили, що стан його здоров`я унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не надано. Аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані і слугували підставою для обрання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, наявність таких ризиків доведено прокурором.

Враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання продовження (застосування) обвинуваченим запобіжного заходу, суд вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити строком на 60 днів, тобто до 24.08.2023 включно.

Продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, незважаючи на презумпцію невинуватості, з урахуванням серйозності висунутого обвинувачення, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на даному етапі є адекватним превентивним заходом.

Оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення їм розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто по 24.08.2023 включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження і направити уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1