Справа № 601/2327/23
Провадження № 1-кс/601/947/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Кременець клопотання прокурора Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000643 від 24.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000643 від 24.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, із клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арештна такі речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Redmi» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , упакований у сейф-пакет №WAR1216097.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000643 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , вчинив шахрайські дії шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислюваної техніки, розміщуючи в мережі «Фейсбук» фейкові оголошення під приводом допомоги на ЗСУ, лікування дітей, військових та інше, в результаті чого незаконно отримав грошові кошти від громадян. При цьому в оголошеннях вказував електронні банківські карти банку «Ощадбанк»: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ; НОМЕР_10 , на які громадяни перераховували грошові кошти. В подальшому ОСОБА_4 переводить отримані в незаконний спосіб грошові кошти на карту «Ощадбанк» № НОМЕР_11 зареєстровану на гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 ., та використовує їх у власних цілях. Вчиняючи шахрайські дії ОСОБА_4 використовує мобільні телефони з імеі: НОМЕР_12 , імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 та аккаунти: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8

ІНФОРМАЦІЯ_9 , у приміщенні Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, що знаходиться за адресою вул.Драгоманова, 5, м.Кременець, Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , жителька АДРЕСА_3 , добровільно видала належний їй мобільний телефон марки «Redmi» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 . Вказаний мобільний телефон упакований у сейф-пакет №WAR1216097, вилучений до Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області та постановою від 28.08.2023 року - визнаний речовим доказом.

Виходячи з того, що для досягнення повноти та всебічності розслідування вищезазначеного факту, а також з метою запобігти відчуженню, розпорядженню та використанню вищевказаного майна існує необхідність у накладені на нього арешту.

У судове засідання прокурор не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

В судове засідання ОСОБА_6 не з`явилася, однак подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, щодо задоволення клопотання не заперечує.

В силу вимог ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Оскільки на цьому етапі жодній особі не вручено повідомлення про підозру, слідчий суддя оцінює лише достатність підстав вважати, що таке кримінальне правопорушення було вчинене. Встановлення таких підстав базується на існуванні фактів чи інформації, які можуть сформувати у слідчого судді внутрішнє переконання, що події, про які йдеться, становлять склад кримінального правопорушення (безвідносно до особи, яка могла його вчинити).

Як слідує із змісту клопотання та підтверджується витягом з ЄРДР від 24.08.2023, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000643 здійснюється за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження (витягом з ЄРДР, протоколом допиту свідка від 24.08.2023, протоколом добровільної видачі та огляду від 28.08.2023, постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 28.08.2023) формує у слідчого судді внутрішнє переконання про наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Отже, прокурор довів достатність підстав вважати, що могло бути вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 190 КК України, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зокрема використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК України).

28.08.2023 року в період з 17 год. 43 хв. до 18 год. 15 хв. ОСОБА_6 , добровільно видала працівникам поліції, належний їй мобільний телефон марки «Redmi» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , що підтверджується протоколом добровільної видачі та огляду від 28.08.2023.

Отже майно, що було вилучене відповідно до положень ст. 167-168 КПК є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Правовою підставою арешту майна є відповідні положення ст. 170 КПК України.

Згідно протоколу добровільної видачі та огляду від 28.08.2023 року в період з 17 год. 43 хв. до 18 год. 15 хв. ОСОБА_6 , добровільно видала працівникам поліції, належний їй мобільний телефон марки «Redmi» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Вищевказане майно було визнано речовим доказом у кримінальному проваджені, що підтверджується постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 28.08.2023 року.

Досліджені під час судового засідання матеріали дають слідчому судді підстави вважати, що заявлена прокурором мета - забезпечення збереження речових доказів може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Також слід зазначити, що внаслідок проведення експертиз вилученого майна можливо виявити інші докази, які можуть бути використані під час розслідування кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що вилучене майно, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні № 0000643 від 24.08.2023.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим. Отже, відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Окремо слід зазначити, що жодних негативних наслідків арешту майна для третіх осіб не вбачається.

З врахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Враховуючи, що у межах кримінального провадження перевіряється, наявність засобів, знарядь вчинення кримінального правопорушення та (або) чи зберегли на собі речі сліди злочину передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, а тому є достатні підстави вважати, що в разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, наявний ризик переховування, пошкодження або знищення цього майна, що унеможливить отримання органом досудового розслідування інформації, яка має значення для цього досудового розслідування. В такому разі передача вилученого майна володільцю майна не забезпечить його належної схоронності від таких випадків як крадіжка, пошкодження, знищення, інших негативних обставин.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна з метою збереження його як речового доказу є обґрунтованим.

Викладене вище свідчить про можливість і доцільність накладення арешту на тимчасово вилучене майно в цьому кримінальному провадженні, а тому клопотання слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000643 від 24.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на такі речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Redmi» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , упакований у сейф-пакет №WAR1216097.

Дозволити зберіганя вищевказаного речового доказу у камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, що по вул.Драгоманова,5 м.Кременець Тернопільської області.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1