Справа №295/6827/22
УХВАЛА

Іменем України

06.05.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.4 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02.05.2023 року до Богунського районного суду м. Житомира надійшло клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.4 ст.296 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з підстав, викладених у ньому, просив продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити ОСОБА_4 запобіжний на домашній арешт, у зв`язку із відсутністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України та наявністю місця проживання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, суд, беручи до уваги конкретні обставини справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою передано на розгляд іншому судді цього суду ОСОБА_1 .

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08.03.2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06.05.2023 року (включно).

Вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер пред`явленого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобігання ризиків та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні не спростовано існування ризиків, які були підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, тому суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає його особі, характеру та тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення (злочину).

Згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Таким чином, вирішуючи питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість пред`явленої йому підозри, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, неодноразові судимості за вчинення кримінальних правопорушень, відсутність стійких соціальних зв`язків, роботи, зловживання спиртними напоями, а тому суд доходить висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.4 ст.296 КК України, задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» продовжити до шістдесяти днів, тобто до 04 липня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду в частині обрання запобіжного заходу протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1