Єдиний унікальний номер 205/6710/23
Провадження 1-кс/205/845/23
У Х В А Л А

01 липня 2023 року місто Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001003 від 30.06.2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська (Дніпра), громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, маючого неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

01.07.2023 року до суду надійшло вказане клопотання.

Копія клопотання та додані до нього матеріали вручені підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_9 не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання..

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, маючи кримінально-протиправний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправний характер таких дій, знаючи про відсутність у нього будь-яких дозволів, передбачених нормативно-правовими актами, або інших законним підстав, які б надавали йому право на вчинення законних дій з вибуховими пристроями, у невстановлений в ході розслідування спосіб незаконно придбав вибуховий пристрій, а саме гранату типу «Ф-1» у зборі з запалом типу УЗРГМ. Після цього ОСОБА_5 , впевнившись, що придбаний ним предмет за конструктивними ознаками є вибуховим пристроєм, почав зберігати його при собі без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 29.06.2023, близько о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого вищевказаного кримінально-протиправного умислу, діючи умисно, утримуючи вибуховий пристрій при собі, прибув до помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають його родичі.

В ході спілкування з ОСОБА_5 його сестра ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дізналась про наявність вибухового пристрою у ОСОБА_5 , у зв`язку з чим викликала слідчо-оперативну групу ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

30.06.2023 в період часу з 02 години 30 хвилин до 03 години 00 хвилин, слідчим в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Дніпро, просп. Свободи, на ділянці вулиці біля буд. 75, виявлено та вилучено вищевказану гранату «Ф-1» у зборі з запалом типу УЗРГМ, яку ОСОБА_5 , незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухових пристроїв, кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України.

30.06.2023 ОСОБА_5 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, є: допит свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; допит свідка ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; допит свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; допит свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; допит свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; огляд місця події, за адресою: м. Дніпро, просп. Свободи 79; довідка № 185 про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 30.06.2023, що до запалу типу УЗРГМ; довідка № 186 про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 30.06.2023, що до корпусу гранати типу «Ф-1»; протокол затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

Слідчий вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, не має постійного офіційного місця роботи, офіційно неодружений, тобто наявні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного від спроб переховування, відсутні. Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний скориставшись свої правом на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 221 КПК України, може дізнатись анкетні дані та місце проживання свідків, окрім того ОСОБА_5 , перебуває у родинних стосунках з очевидцями вказаного кримінального правопорушення і таким чином, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків та очевидців в кримінальному провадженні, як шляхом умовлянь, так і шляхом погроз, з метою зміни ними своїх показів в суді, що може сприяти уникненню ним кримінальної відповідальності. В обґрунтування п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначено, що ОСОБА_5 є раніше судимою особою, а саме 11.10.2022 Дніпровським апеляційним судом його засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнений від відбуття покарання. Крім того, виходячи зі свідчень, він веде асоціальний образ життя, а реалізація погроз свідкам та очевидцям події даного кримінального правопорушення, які є ймовірними з боку підозрюваного, можуть бути пов`язані з вчиненням нових кримінальних правопорушень.

З огляду на зазначене, слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні змісту клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ризики на які посилається прокурор не доведені.

Підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, які викладені у повідомленні про підозру, визнав повністю, просив застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у виді домашнього арешту.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001003 від 30.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

30.06.2023 о 02.15 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Слідчим у клопотанні та доданих документів з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про його причетність до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує, що підозрюваний раніше вчиняв кримінальне правопорушення, в силу ст. 49 КК України звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, знов вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме вчинення кримінального правопорушення під час військової агресії проти України, постійних повітряних загроз ракетних обстрілів території України та безпосередньо м. Дніпра, з погрозами застосування вибухового пристрою відносно родини та інших осіб, що є додатковою загрозою життю та здоров`ю громадян, та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 під загрозою застосування покарання за кримінальне правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показань, які не на користь підозрюваного, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше вчиняв кримінальне правопорушення, але за нереабілітуючими обставинами є несудимою особою. Таким чином сукупність викладених обставин свідчать про недоцільність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідним є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, який, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 гривень, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

Окрім цього, застосовуючи відносно підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент до 28 серпня 2023 року, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, визначені частиною 5 статті 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001003 від 30.06.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» до 02.15 години 28 серпня 2023 року включно.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 гривень.

У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_5 , встановленої застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки на строк до 28 серпня 2023 року включно:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі нез`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин або неповідомлення ним про причини своєї неявки або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Визначити строк дії ухвали до 28 серпня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1