Справа № 157/794/21
Провадження №1-кс/157/684/23
УХВАЛА

21 серпня 2023 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000213 від 04 жовтня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України,

встановив:

Слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000213 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України, в ході якого встановлено, що ОСОБА_5 у період часу з 17 години по 20 годину 30 хвилин 03 жовтня 2020 року, перебуваючи у лісовому масиві кварталу 19 Любешівського лісництва ДП СЛАП «Любешівагроліс» (на цей час філія «Любешівське лісомисливське господарство» ДП «Ліси України») мисливських угідь Любешівської районної громадської організації «Українське товариство мисливців і рибалок», що є територією Національного природного парку «Прип`ять-Стохід», поблизу с. Пожог Камінь-Каширського району Волинської області, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб в порушення заборон щодо здійснення полювання, які визначені підпунктами 1, 2, 3, 8 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», ст. 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», з використанням мисливської гладкоствольної зброї, двох собак, способом колективного полювання, здійснили відстріл тварини - «Лося звичайного», що перебуває у стані природної волі та занесений до Червоної книги України, яку розчленували у лісовому масиві, а продукцію полювання помістили до чотирьох полімерних мішків і рюкзаків.

Внаслідок незаконного полювання користувачу мисливських угідь - Любешівській районній громадській організації УТМР заподіяні збитки на загальну суму 130 000 гривень.

ОСОБА_5 27 липня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України. Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині не визнав.

Слідчий зазначає, що вина підозрюваного ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, тому він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України.

Злочин останній вчинив з грубими порушеннями вимог, які визначені підпунктами 1, 2, 3, 8 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», ст. 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», з використанням мисливської гладкоствольної зброї, двох собак, способом колективного полювання.

Встановлено, що на цей час ОСОБА_5 проживає по АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований.

Тому тяжкість покарання, спосіб життя підозрюваного свідчить про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про наявність ризику щодо переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, свідчить той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Про наявність ризику щодо незаконного впливу на свідків свідчить той факт, що підозрюваний вільно проводячи дозвілля, буде мати реальну можливість чинити на свідків незаконний тиск з метою відмови або зміни показань з приводу відомих їм обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Про наявність ризику щодо вчинення іншого кримінального правопорушення свідчить той факт, що підозрюваний не визнає своєї вини у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України, а тому свої дії вважає правомірними та може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України, та ризиків, передбачених підпунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, постає необхідність у застосуванні відносно підозрюваного такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки вказаний найбільш м`який запобіжний захід з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Посилаючись на викладене, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на один місяць та покласти на нього обов`язки: з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися за межі Камінь-Каширського району Волинської області, без дозволу прокурора або слідчого; здати на зберігання до Камінь-Каширського РВП свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомити слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; не спілкуватися із свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Слідчий ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали із зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 щодо клопотання слідчого про застосування щодо нього запобіжного заходу заперечив.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію підозрюваного, вказав, що існування жодного із зазначених у клопотанні ризиків слідчим і прокурором не доведена.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є безпідставним і до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно зі ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання мотивоване наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиком, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте, ні в клопотанні, ні в доданих до нього документах не зазначено доказів, що підтверджують існування хоча б одного із вказаних слідчим ризиків. Існування таких ризиків не доведено слідчим та прокурором і в судовому засіданні. Лише зазначення передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків без надання слідчому судді належних доказів їх існування не може бути підставою для застосування до особи запобіжного заходу. При цьому тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не є визначальною обставиною.

За частинами 1 та 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

На думку слідчого судді, слідчий та прокурор не довели існування зазначених у клопотанні ризиків невиконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий суддя не вбачає.

Керуючись статтями 179, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання в кримінальному провадженні №0000213 щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1