Провадження №1-кп/761/2723/2023
В И Р О К

іменем України

17 квітня 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000378, внесеному 16.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Червоноармійськ, Житомирської обл., громадянки України, українки, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

установив:

І. Історія провадження.

24.03.2023 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000378, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2018, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2023 визначено головуючого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27.03.2023 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

Ухвалою суду від 12.04.2023 у даному кримінальному провадженню призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

ІІ. Виклад обставин справи.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши вчинення злочинів як основне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з метою незаконного збагачення, з корисливих спонукань, діючи одноособово в період з листопада 2018 року, вчиняла злочин, спрямований на утримання місць розпусти, звідництво для розпусти, та сутенерство.

З указаною метою, ОСОБА_3 орендувала приміщення квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 , яке обладнала під салон еротичного масажу з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

У подальшому ОСОБА_3 залучала за допомогою оголошень розміщених на інтернет ресурсі «пропоную роботу», осіб жіночої статі, для надання ними послуг сексуального характеру, а саме: задоволення статевої пристрасті клієнтів неприроднім способом, тобто, доведенням їх до оргазму шляхом дотиків до статевих органів руками та іншими оголеними частинами тіла (животом, грудьми, сідницями), мастурбації у вказаному вище приміщенні масажного салону « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_3 розмістила на сайті з доменним ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_3 » рекламні номера НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а також фотознімки з особами жіночої статі в оголеному вигляді, що працюють в салоні еротичного масажу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та надають послуги сексуального характеру.

Діючи з листопада 2018 року ОСОБА_3 , за допомогою оголошень, які розміщувала в мережі інтернет на веб-ресурсі «пропоную роботу» залучила до даної діяльності в якості масажисток осіб жіночої статі, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , досягнувши з ними згоди щодо умов надання послуг сексуального характеру, а саме: задоволення статевої пристрасті клієнтів неприроднім способом, доведенням їх до оргазму шляхом дотиків до статевих органів руками та іншими оголеними частинами тіла (животом, грудьми, сідницями), мастурбації. Грошові кошти отриманні від клієнта за надання послуг інтимного характеру, з відповідною відміткою про вид масажу, в подальшому забирала ОСОБА_3 особисто у власне розпорядження. За надання послуг інтимного характеру жінки-масажистки отримували особисто від ОСОБА_3 , грошову винагороду в залежності від складності виконання інтимних послуг, сума якої коливалась від 1000 до 1400 гривень.

Згідно висновку експерта «торкання жінкою статевого члену чоловіка із паралельним доведенням його до оргазму-маструбація, яка не є масажем, а за фізіологічними відчуттям еквівалентна з відчуттями при статевому акті».

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у сутенерстві вчиненому щодо кількох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Так, ОСОБА_3 , визначивши вчинення злочинів як основне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з метою незаконного збагачення, з корисливих спонукань, діючи одноособово в період з квітня 2019 року, повторно вчиняла злочин, спрямований на створення та утримання місць розпусти, звідництво для розпусти, вчинені з метою наживи та сутенерство.

З указаною метою, ОСОБА_3 орендувала приміщення квартири, що за адресою: АДРЕСА_3 , яке обладнала під салон еротичного масажу.

У подальшому, ОСОБА_3 залучила за допомогою оголошень розміщених на інтернет ресурсах « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », у розділі «вакансії», осіб жіночої статі, для надання ними послуг сексуального характеру, а саме: задоволення статевої пристрасті клієнтів неприроднім способом, тобто, доведенням їх до оргазму шляхом дотиків до статевих органів руками та іншими оголеними частинами тіла (животом, грудьми, сідницями), мастурбації у вказаному вище приміщенні масажного салону. ОСОБА_3 розмістила на сайтах « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 » рекламні номери телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та фотознімки з особами жіночої статі в оголеному вигляді, що працюють в салоні еротичного масажу та надають послуги сексуального характеру.

У подальшому ОСОБА_3 , діючи з квітня 2019 року за допомогою оголошень, які розміщувала в мережі інтернет на веб-ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », «ІНФОРМАЦІЯ_5» залучила до даної діяльності у якості масажистки ОСОБА_10 , досягнувши з нею згоди щодо умов надання послуг сексуального характеру, а саме: задоволення статевої пристрасті клієнтів неприроднім способом, доведенням їх до оргазму шляхом дотиків до статевих органів руками та іншими оголеними частинами тіла (животом, грудьми, сідницями), мастурбації. Грошові кошти отриманні від клієнта за надання послуг інтимного характеру, з відповідною відміткою про вид масажу, в подальшому забирала ОСОБА_3 особисто у власне розпорядження. За надання послуг інтимного характеру жінки-масажистки отримували особисто від ОСОБА_3 грошову винагороду в залежності від складності виконання інтимних послуг у розмірі 50 % від вартості масажу, сума якого коливалась від 1000 до 3000 гривень.

Згідно висновку експерта «дотики жінкою своїм оголеним тілом, в т.ч. руками, тіла чоловіка (у т.ч. його статевих органів) - це не є масаж; «торкання» жінкою статевого члену чоловіка із паралельним доведенням його до оргазму - мастурбація, яка не є масажем, а за фізіологічними відчуттями еквівалентна з відчуттям при статевому акту».

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у сутенерстві вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Крім того, 12.12.2018, близько 12 год. 57 хв. ОСОБА_3 ,, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , діючи одноособово, використовуючи рекламний номер телефону НОМЕР_2 отримала дзвінок та в подальшому замовлення від ОСОБА_11 на надання сексуальних послуг останньому, який здійснив замовлення, отримавши інформацію на веб-сайті з доменним ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та номером мобільного телефону НОМЕР_2 . З метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на звідництво для розпусти, сприяючи добровільному сексуальному спілкуванню незнайомих між собою осіб, тобто зводячи їх для розпусти та забезпечуючи заняття проституцією іншими особами, ОСОБА_3 , направила ОСОБА_11 з указаною метою до місця знаходження салону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 .

По прибуттю ОСОБА_11 до зазначеного вище будинку, 12.12.2018, у період часу з 14 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв., масажистка отримала від останнього грошові кошти за надання послуг сексуального характеру у вигляді класичного та еротичного масажу в розмірі 1000 гривень, яка у спеціально відведеній кімнаті довела останнього до сім`явипорскування яке супроводжувалось оргазмом, шляхом мастурбації та дотиків до статевих органів руками та іншими оголеними частинами тіла (животом, грудьми, сідницями).

Незаконні прибутки, отримані за надання послуг сексуального характеру ОСОБА_11 , у вигляді грошових коштів, ОСОБА_3 використовувала на власний розсуд, у тому числі, на сплату орендної плати за використання вищезазначеного жилого приміщення та підтримання його в стані, придатному для функціонування як місця розпусти.

Крім того, 14.12.2018, близько 15 год. 07 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , діючи одноособово, використовуючи рекламний номер телефону НОМЕР_2 отримала дзвінок та в подальшому замовлення від ОСОБА_11 на надання сексуальних послуг останньому, який здійснив замовлення, отримавши інформацію на веб-сайті з доменним ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та номером мобільного телефону НОМЕР_2 . З метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на звідництво для розпусти, сприяючи добровільному сексуальному спілкуванню незнайомих між собою осіб, тобто зводячи їх для розпусти та забезпечуючи заняття проституцією іншими особами, ОСОБА_3 , направила ОСОБА_11 з указаною метою до місця знаходження салону «Жозефіна» за адресою: АДРЕСА_2 .

По прибуттю ОСОБА_11 до зазначеного вище будинку, 14.12.2018, у період часу з 16 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., масажистка отримала від останнього грошові кошти за надання послуг сексуального характеру у вигляді класичного та еротичного масажу в розмірі 1000 гривень, яка у спеціально відведеній кімнаті довела останнього до сім`явипорскування яке супроводжувалось оргазмом, шляхом мастурбації та дотиків до статевих органів руками та іншими оголеними частинами тіла (животом, грудьми, сідницями).

Незаконні прибутки, отримані за надання послуг сексуального характеру ОСОБА_11 , у вигляді грошових коштів, ОСОБА_3 використовувала на власний розсуд, у тому числі, на сплату орендної плати за використання вищезазначеного жилого приміщення та підтримання його в стані, придатному для функціонування як місця розпусти.

Крім того, 21.01.2019, близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 ,, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , діючи одноособово, використовуючи рекламний номер телефону НОМЕР_1 отримала дзвінок та в подальшому замовлення від ОСОБА_12 на надання сексуальних послуг останньому, який здійснив замовлення, отримавши інформацію на веб-сайті з доменним ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та номером мобільного телефону НОМЕР_1 . З метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на звідництво для розпусти, сприяючи добровільному сексуальному спілкуванню незнайомих між собою осіб, тобто зводячи їх для розпусти та забезпечуючи заняття проституцією іншими особами, ОСОБА_3 , направила ОСОБА_12 з указаною метою до місця знаходження салону «Жозефіна» за адресою: АДРЕСА_2 .

По прибуттю ОСОБА_12 до зазначеного вище будинку, 21.01.2019, у період часу з 19 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., масажистка отримала від останнього грошові кошти за надання послуг сексуального характеру у вигляді класичного та еротичного масажу в розмірі 1000 гривень, яка у спеціально відведеній кімнаті довела останнього до сім`я виприскування яке супроводжувалось оргазмом, шляхом мастурбації та дотиків до статевих органів руками та іншими оголеними частинами тіла (животом, грудьми, сідницями).

Незаконні прибутки, отримані за надання послуг сексуального характеру ОСОБА_12 , у вигляді грошових коштів, ОСОБА_3 використовувала на власний розсуд, у тому числі, на сплату орендної плати за використання вищезазначеного жилого приміщення та підтримання його в стані, придатному для функціонування як місця розпусти.

Крім того, 06.11.2019, близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи одноособово, використовуючи рекламний номер телефону НОМЕР_1 отримала телефонний дзвінок від ОСОБА_13 , який здійснив замовлення, отримавши інформацію на веб-сайті з доменним ім`ям «https://angelina-mass.com.ua/» по номеру мобільного телефону НОМЕР_3 . Після чого, ОСОБА_3 , з метою конспірації, перетелефонувала ОСОБА_13 з мобільного номеру телефону НОМЕР_4 та в ході телефонного зв`язку отримала замовлення на надання сексуальних послуг від ОСОБА_13 .. З метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на звідництво для розпусти, сприяючи добровільному сексуальному спілкуванню незнайомих між собою осіб, тобто зводячи їх для розпусти та забезпечуючи заняття проституцією іншими особами, ОСОБА_3 , направила ОСОБА_13 з указаною метою до місця знаходження салону еротичного масажу за адресою: АДРЕСА_3 .

По прибуттю ОСОБА_13 до зазначеного вище будинку, 06.11.2019, у період часу з 18 год. 10 хв. до 19 год. 30 хв., масажистка отримала від останнього грошові кошти за надання послуг сексуального характеру у вигляді класичного та еротичного масажу в розмірі 1600 гривень, яка у спеціально відведеній кімнаті довела останнього до сім`явипорскування, яке супроводжувалось оргазмом, шляхом мастурбації та дотиків до статевих органів руками та іншими оголеними частинами тіла (животом, грудьми, сідницями).

Незаконні прибутки, отримані за надання послуг сексуального характеру ОСОБА_13 , у вигляді грошових коштів, ОСОБА_3 використовувала на власний розсуд, у тому числі, на сплату орендної плати за використання вищезазначеного жилого приміщення та підтримання його в стані, придатному для функціонування як місця розпусти.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в утриманні місць розпусти та звідництві для розпусти, вчиненому з метою наживи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України.

ІІІ. Позиція сторін судового провадження.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала у повному обсязі та вказала, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, вона вчинила дані кримінально карані діяння.

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, які нею не оспорюються, є послідовними, логічними і правдивими, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченої змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності її позиції.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала, щиро розкаялася у вчиненому, крім того, обвинувачена раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, відсутні обтяжуючи обставини відповідно до ст. 67 КК України, а тому просив призначити покарання, з урахуванням положень ст. 75 КК України звільнивши обвинувачену від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі та просив визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, та на підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинувачену від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

IV. Положення закону, яким керувався суд.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина третя та четверта статті 349 КПК України - суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених частиною третьою статті 323 та статтею 381 цього Кодексу.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 302 КК України створення або утримання місць розпусти і звідництво з метою наживи або особою, раніше судимою за це кримінальне правопорушення, або вчинені організованою групою, - караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КК України сутенерство або втягнення особи в заняття проституцією щодо кількох осіб або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища, або особою, від якої потерпілий був у матеріальній чи іншій залежності, - караються позбавленням волі на строк від чотирьох до семи років.

Згідно з ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 66 КК України пом`якшуючими обставинами, зокрема є щире каяття обвинуваченого, яке полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Також, при ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях по справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine заява № 39598/03) від 21.10.2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom) від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

ІV. Висновки та мотиви суду.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, із врахуванням заяви прокурора про відмову від допиту в судовому засіданні свідків, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих матеріалів. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останньої:

- за ч. 2 ст. 302 КК України, як утримання місць розпусти та звідництві для розпусти, вчиненому з метою наживи;

- за ч. 2 ст. 303 КК України, як сутенерство вчинене щодо кількох осіб;

- за ч. 2 ст. 303 КК України, як сутенерство вчинене повторно.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно приписів ст. 12 КК України, відповідно є нетяжким (ч. 2 ст. 302 КК України) та тяжкими злочинами (ч. 2 ст. 303 КК України);

- особу винної, яка на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину;

- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченої ОСОБА_3 .

Щире каяття обвинуваченої полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінальних правопорушень, у тому числі їх час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23.12.2005 N 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Обвинувачена повністю визнала свою вину, висловила щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, проявила готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене, обіцяла у майбутньому нічого протиправного не вчиняти.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не знаходить.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення кримінальних правопорушень: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченої ОСОБА_3 під час та після вчинення злочинних дій.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, при наявності обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, з урахуванням особи обвинуваченої та критичним відношенням винної до вчиненого, суд вважає за пропорційне призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 302 КК України на строк 3 (три) роки, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 303 КК України на строк 4 (чотири) роки, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 303 КК України на строк 4 (чотири) роки та 1 (одного) місяця.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Також, при призначенні покарання суд враховує тяжкість злочину, досліджуючи особу винної, яка має позитивну динаміку поведінки, бажання виправитись, її дійсно щире каяття, повну свідомість та відповідальність, всі вище перелічені обставини, та приходить до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання, застосувавши інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням у порядку ст. 75 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Також, суд вважає за необхідне при звільненні від відбування покарання з випробуванням покласти на обвинувачену, відповідно до ст. 76 КК України, такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що сприятиме досягнення мети покарання.

Покладаючи такі обов`язки, суд вважає саме їх необхідними і достатніми для виправлення винної з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та її особи.

Адже, матиме місце нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням уповноваженим органом з питань пробації за місцем її проживання.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання обвинуваченій ОСОБА_3 перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненим порушенням.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.02.2019 у справі № 761/4209/19 - скасувати.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді застави - скасувати.

Заставу визначену ухвалою Київського апеляційного суду від 21.11.2019 у розмірі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, внесену за обвинувачену ОСОБА_3 , на депозитний рахунок ГУ ДКСУ у місті Києві, код банку - 820172, код ЄДРПОУ - 42258617, номер рахунку за стандартами IBAN - НОМЕР_5 - повернути заставодавцю ОСОБА_14 .

Стягнути на користь держави з ОСОБА_3 витрати за проведення:

-експертизи № 031-9-2019 у сумі 4 764 (чотири тисячі сімсот шістдесят чотири) грн. 00 коп.;

-експертизи № 031-149-2019 у сумі 4764 (чотири тисячі сімсот шістдесят чотири) грн. 60 коп.

Керуючись статтями 2, 7, 84, 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, та призначити їй покарання:

-за ч. 2 ст. 302 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 303 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 303 КК України у виді 4 (чотирьох) років та одного 1 (місяця) позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та 1 (одного) місяця.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення:

-експертизи № 031-9-2019 у сумі 4 764 (чотири тисячі сімсот шістдесят чотири) грн. 00 коп.;

-експертизи № 031-149-2019 у сумі 4764 (чотири тисячі сімсот шістдесят чотири) грн. 60 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.02.2019 у справі № 761/4209/19 - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженню, зазначені у постанові від 21.01.2019 - повернути власнику.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді застави - скасувати.

Заставу визначену ухвалою Київського апеляційного суду від 21.11.2019 у розмірі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, внесену за обвинувачену ОСОБА_3 , на депозитний рахунок ГУ ДКСУ у місті Києві, код банку - 820172, код ЄДРПОУ - 42258617, номер рахунку за стандартами IBAN - НОМЕР_5 - повернути заставодавцю ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1