Справа № 273/756/22
Провадження № 1-кп/273/38/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 21.04.2022 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вірля Баранівського району Житомирської області, зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, освіта середня спеціальна, непрацююча, вдова, раніше не судима,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю: прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

08.04.2022 року близько 13.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на вході до будинку по АДРЕСА_2 (Баранівська об`єднана територіальна громада), на ґрунті особистих неприязних відносин, у ході словесного конфлікту з ОСОБА_5 , вирішила умисно заподіяти тілесні ушкодження останній. Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, без розриву у часі, ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_5 та умисно нанесла один удар кулаком правої руки в область передньої поверхні грудної клітки в проеекції середньо-нижньої частини грудини. Внаслідок умисних неправомірних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки із синцями на передній поверхні грудної клітки в проекції середньо-нижньої частини грудини, які належать до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала, зазначила, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Щиро каялася у вчиненоному, просила вибачення у потерпілої. Цивільний позов визнала частково на суму 5000 гривень, зазначивши, що на даний час є особою похилого віку та доглядає за матірю, яка потребує постійного стороннього догляду. Просила суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що дійсно 08.04.2022 року близько 13.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на вході до будинку по АДРЕСА_2 на ґрунті особистих неприязних відносин, у ході словесного конфлікту з нею, вирішила умисно заподіяти їй тілесні ушкодження. оскільки вважала, що вона незаконно проникла до будинку. Просила задовольнити цивільний позов в повному обсязі та стягнути судові витрати в сумі 10000 гривень.

Представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 25000 гривень,

оскільки докази на підтвердження матеріальної шкоди у потерпілої відсутні. Вважає, що обвинуваченій слід призначити кримінальне покарання у виді громадських робіт, оскільки вона не працює і немає доходів.

Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , пояснив, що 08.04.2022 року близько 13.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на вході до будинку, АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, у ході словесного конфлікту з колишньою невісткою ОСОБА_5 , вирішила умисно заподіяти тілесні ушкодження останній, оскільки вважала, що потерпіла незаконно проникла в будинок.

Свідок ОСОБА_8 , пояснив, що на даний час проживає з обвинуваченою ОСОБА_3 , в останньої склалися неприязні відносини з потерпілою, яка була її невісткою. 08.04.2022 року обвинувачена викликала працівників поліції, оскільки вважала, що колишня невістка незаконно проникла в будинок поки її син, а колилшній чоловік потерпілої перебуває за кордоном. Між ними виникла сварка, але ударів чи нанесення тілесних ушкоджень він не бачив.

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , пояснили, що громадянка ОСОБА_3 08.04.2022 року повідомила на службу "102" про незаконне проникнення в будинок її сина по АДРЕСА_2 . Після прибуття на місце вони, як працівники поліції перевірівши документи на будинок у потерпілої ОСОБА_5 , які надавали останній право перебувати у будинку поїхали з місця події. Були свідками лише словесного конфлікту між обвинуваченою та потерпілою.

Крім визнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненому підтверджується показами свідка ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , а також наступними зібраними та дослідженими судом доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000072 від 21.04.2022 року згідно якого, зареєстровано заяву потерпілої ОСОБА_5 від 20.04.2022 року про нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 08.04.2022 року близько 13 год. у АДРЕСА_2 ;

- протоколом слідчого експерименту з фототаблицею від 26.04.2022 року за участю потерпілої ОСОБА_5 щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_3 потерпілії ОСОБА_5 у житловому будинку в АДРЕСА_2 , у дверному отворі вхідних дверей, а саме нанесення обвинуваченою ОСОБА_3 одного удару кулаком правої руки в область передньої поверхні грудної клітки в проекції середньо-нижньої частини грудини потерпілої ОСОБА_5 ;

-висновком експерта судово медичного обстеження № 207 від 10.05.2022 року, згідно з яким при обстеженні у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: забій грудної клітини із синцями на передній поверхні грудної клітини в проекції середньо-нижньої частини грудини, на передній поверхні грудної клітини зліва в ділянці верхньо внутрішної частини грудної залози, вони утворились від дії тупого(их) предмета(ів) за механізмом удару (стискання) давністю можливо 08.04.2022 року, належать до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_5 могли утворитися від 1-2 травмуючих дій (ударів). Потерпіла ОСОБА_5 під час утворення вищеописаних тілесних ушкоджень могла перебувати в будь-якому положенні, при якому ділянки тіла, де виявлені тілесні ушкодження, були доступні для травмування;

-висновком експерта судово медичного обстеження № 208 від 11.05.2022 року, згідно з яким відповіді на перші три питання постанови надані у Висновку експерта №207 від 10.05.2022 року. Не виключена можливість утворення всіх тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , описаних у Висновку експерта №207 від 10.05.2022 року, за обставин, вказаних нею при проведенні слідчого експерименту 26.04.2022 року;

- протоколом слідчого експерименту з фототаблицею від 14.05.2022 року за участю свідка ОСОБА_7 у житловому будинку в АДРЕСА_2 , який був очевидцем нанесення обвинуваченою ОСОБА_3 одного удару кулаком правої руки в область передньої поверхні грудної клітки потерпілої ОСОБА_5 08.04.2023 року близько 13 години у дверному прийомі вхідних дверей будинку;

-висновком експерта судово медичного обстеження № 224 від 16.05.2022 року, згідно з яким не виключена можливість утворення всіх тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , описаних у Висновку експерта №207 від 10.05.2022 року, за обставин, вказаних свідком ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту 14.05.2022 року;

Суд вважає, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_3 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, її дії по нанесенню тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , органами досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 125 КК України - нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та доповненнями, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України щире розкаяння, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, вчинення кримінального проступку особою похилого віку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України - не встановлено.

Крім того, вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд приймає до уваги думку потерпілої та її представника, а також те, що обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судима, негативно ставиться до вчиненого, щиро кається, в судовому засіданні неодноразово просила вибачення у потерпілої, має постійне місце проживання, за яким характеризується з позитивної сторони, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, соціальну допомогу не отримує, дійснює догляд за матір`ю, яка потребує постійного стороннього догляду.

Беручи до уваги позицію потерпілої та її представника, обвинуваченої, наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання, та дані про особу обвинуваченої, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення і впливають на пом`якшення покарання, суд прийшов до висновку за можливе застосувати до обвинуваченої ОСОБА_3 , покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

На думку суду, обрана міра покарання є необхідною та достатньою для її виправлення та попередження вчинення нею та іншими особами нових правопорушень.

У кримінальному провадженні заявлено цивільний позов : матеріальна шкода на суму 6000 гривень, моральна шкода на суму 25 000 гривень, який підлягає частковому задоволенню, виходячи із слідуючих норм права.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на викладене, цивільний позов потерпілої в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки сума матеріальної шкоди не доведена та не визнається обвинуваченою і не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Суд приходить до висновку, що в результаті нанесення потерпілій легких тілесних ушкоджень була спричинена моральна шкода, яка, виходячи з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, полягає у душевних стражданнях, які потерпіла зазнала у зв`язку із отриманою нею травмою, фізичному болю і порушенні її звичного способу життя. Така моральна шкода підлягає відшкодуванню обвинуваченою на підставі ст. 1167 ЦК України, оскільки, відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Згідно із ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

За таких обставин, враховуючи роз`яснення, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілій в сумі 3000 гривень.

Щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Матеріалами підтверджується надання адвокатом ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_5 правничої допомоги у кримінальному провадженні відповідно до квитанцій б/н від 02.09.2022 року та 01.08.2023 року в сумі 10000 грн., договором про надання правової допомоги від 02.05.2022 року, ордером на надання правової допомоги від 24.05.2023 року, копією свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю. (а.п. 17, 22, 23, 24, 87).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у

пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених потерпілою на правничу допомогу у зв`язку з розглядом кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Суд зазначає, що при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в суді; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження позиція обвинуваченої та потерпілої була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду справи, адвокат був обізнаний у справі з усіма деталями, що з неї випливають.

З урахуванням положень норм ст. 133,137, 141-142 ЦПК України та зазначених фактичних обставин справи, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат потерпілої на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на обвинувачену судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжні заходи стосовно ОСОБА_3 не застосовувались.

Речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50(п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 3000 грн. (три тисячі гривень).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП а користь ОСОБА_5 витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн. (дві тисячі гривень).

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1