КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненнями ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Рішення суду мотивоване тим, що уповноважена особа Офісу Генерального прокурора, направляючи до Київської міської прокуратури за територіальною підсудністю заяву ОСОБА_5 від про вчинення кримінального правопорушення 16.01.2023, діяла в межах чинного законодавства та наданих йому повноважень, керуючись положеннями ст. ст. 216, 218 КПК України та наказом Генерального прокурора України від 03.12.202 №125 та положень.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, мотивуючи тим, що ухвала слідчого судді, на його думку, є неповною та невмотивованою, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 110, 214 КПК України; крім того, слідчий суддя фактично розглянув не його скаргу, оскільки в ухвалі суду зазначено: «Слідчим суддею встановлено, що 16.01.2023 року ОСОБА_5 звернулась до Офісу Генерального прокурора із заявою Вих.№1/1-744-ДОН від 16.01.2023 року про можливе вчинення окремими суддями Запорізького апеляційного суду кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст.367, ч. 3 ст. 382 КК України».

Водночас, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 27 лютого 2023 року, що підтверджується розпискою (а.с.27).

Як убачається із наданих матеріалів судового провадження, у судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_5 , належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, не з`явився, копію оскаржуваної ухвали отримав 27 лютого 2023 року, апеляційну скаргу подав 06 березня 2023 року, у той час як останній день строку на апеляційне оскарження випав на вихідний день (субота) 04 березня 2023 року, а тому останній день строку на апеляційне оскарження переноситься на 06 березня 2023 року (понеділок).

З огляду на викладене, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу з дотриманням строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

У судове засідання суду апеляційної інстанції, ОСОБА_5 , належним чином повідомлений про дату та час судового засідання,не з`явився, в доповненнях до апеляційної скарги, які надійшли до Київського апеляційного суду 05.06.2023, просив проводити судове засідання у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України передбаченого, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться, зокрема відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК Українидосудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається із матеріалів судового провадження, зокрема, зі змісту листа Офісу Генерального прокурора від 20.01.2023 року № 31/5-5052вих-23 за підписом Прокурора відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах, нагляду за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , заяву ОСОБА_5 від 16.01.2023 року про вчинення кримінального правопорушення спрямовано до Київської міської прокуратури згідно з територіальною юрисдикцією, про що повідомлено заявника.

Наказом Генерального прокурора України від 03.12.2012 року № 125 затверджено Інструкцію про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні правопорушення (далі - Інструкція).

Згідно п. 3.7 Інструкції, за заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, що не підслідні органам прокуратури, але надійшли на розгляд прокуратур обласного рівня чи Генеральної прокуратури України керівники структурних підрозділів апаратів організовують роботу щодо скерування їх відповідно до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня за територіальною юрисдикцією.

Пунктом 5 Глави 2 Розділу I Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року, визначено, що облік кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили, проводиться за територіальним принципом їх вчинення (юрисдикцією місця вчинення кримінального правопорушення) або за визначенням прокурора відповідного рівня згідно з вимогами статті 218 КПК України.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 Розділу ІІ Положення, облік кримінальних правопорушень за заявами, повідомленнями, які надійшли прокурору або органу досудового розслідування, органу дізнання або виявленими з інших джерел обставинами, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, здійснюється Реєстратором за дорученням керівника органу прокуратури або органу досудового розслідування, органу дізнання шляхом внесення до Реєстру відомостей, визначених частиною п`ятою статті 214 КПК України.

Суд першої інстанції, дослідивши надані матеріали, дійшов обґрунтованого висновку про те, що скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, задоволенню не підлягає.

Водночас, слід зазначити, що посилання суду першої інстанції у мотивувальній частині судового рішення на те, що «Слідчим суддею встановлено, що 16.01.2023 року ОСОБА_5 звернулась до Офісу Генерального прокурора із заявою Вих.№1/1-744-ДОН від 16.01.2023 року про можливе вчинення окремими суддями Запорізького апеляційного суду кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст.367, ч. 3 ст. 382 КК України», як про це обґрунтовано в додатках до апеляційної скарги зазначає апелянт, є зайвим та недоречним, позаяк зі змісту рішення суду першої інстанції (мотивувальної та резолютивної частин) вбачається, що предметом судового розгляду була саме оскаржувана заявником бездіяльність, яка полягала у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 16.01.2023 про вчинення слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України.

За таких обставин колегія суддів уважає, що ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги з доповненнями відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: _____________ ______________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1945/2023

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8

Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1