Справа № 711/5628/23
Номер провадження 1-кп/711/501/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889 від 12.07.2022, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Черкаси, громадянина України, українця, з середньою освітою, зареєстрованого як фізична особа-підприємець, неодруженого, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, не є особою з інвалідністю, депутатом, учасником АТО, учасником бойових дій, не являється, у лікарів нарколога, псіхіатра на обліку не перебуває, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.3 ст.190 України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , у невстановлений час, місце та спосіб здобув інформацію, а саме дані (логін та пароль) для входу у мобільний додаток «izibank», авторські права на який належать AT «ТАСКОМБАНК» до рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в AT «ТАСКОМБАНК» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 12 листопада 2021 року, близько 00 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Honor», ІМЕІ: НОМЕР_2 , та власну сім-картку мобільного оператора зв`язку ТОВ «Lifecell» НОМЕР_3 , розраховуючи, що його злочинні дії не будуть виявлені, усвідомлюючи настання наслідків за вчинювані ним протиправні дії, розуміючись на тонкощах банківської системи, зокрема щодо надання послуг клієнтам AT «ТАСКОМБАНК», без дозволу власника видаючи себе за клієнта банку ОСОБА_4 , використовуючи здобутий ним логін та пароль, здійснив вхід до її облікового запису у мобільному додатку «izibank», що був установлений на вище вказаний мобільний телефон, після чого в налаштуваннях вказаного додатку здійснив зміну фінансового номеру та адреси електронної пошти, на свій особистий номер НОМЕР_3 та власну поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого отримав повний доступ до банківського рахунку потерпілої ОСОБА_4 , відкритого у AT «ТАСКОМБАНК», що призвело до несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України, а саме як несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, шо призвело до підробки інформації.

Також ОСОБА_5 , за вище вказаних обставин, 12 листопада 2021 року о 01 год. 16 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, шляхом обману та вчинення незаконних операцій, використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Honor», ІМЕІ: НОМЕР_2 та мережу Інтернет, здійснив збільшення кредитного ліміту на вже наявному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в AT «ТАСКОМБАНК» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 15000,00 грн., після чого заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 , а саме здійснив грошовий переказ в сумі 14 400 грн. на картку № НОМЕР_4 , відкриту в AT «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_6 , якою користувався особисто ОСОБА_5 , після чого розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 14 400 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а саме як шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.3 ст.190 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності і він їх у повному обсязі підтверджує. Пояснив, що він не пам`ятає, коли саме здобув логін та пароль для входу у мобільний додаток «izibank», до рахунку відкритому в AT «ТАСКОМБАНК» на ім`я потерпілої. 12.11.2021, близько 00 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Honor», та власну сім-картку мобільного оператора зв`язку ТОВ «Lifecell» НОМЕР_3 , без дозволу власника видаючи себе за клієнта банку ОСОБА_4 , здійснив вхід до її облікового запису у мобільному додатку «izibank», що був установлений на мобільний телефон, після чого в налаштуваннях вказаного додатку змінив фінансовий номер та адресу електронної пошти, на свій особистий номер НОМЕР_3 та власну поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого отримавши повний доступ до банківського рахунку потерпілої збільшив кредитний ліміт на рахунку потерпілої до 15000,00 грн. Після чого здійснив грошовий переказ в сумі 14 400 грн. на картку відкриту в AT «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_6 , якою він користувався особисто. Гроші витратив на власні потреби. В скоєному щиро кається, просить суд суворо не карати та в подальшому зобов`язується відшкодувати завдані потерпілій збитки.

Потерпіла ОСОБА_4 , допитана в судовому засідані, пояснила, що підтверджує обставини, вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті. Обвинувачений не відшкодував завданий їй збиток. Просила призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, потерпіла не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпіла, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, покази якого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції, допитавши потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.361 КК України, які виразилися у несанкціонованому втручані в роботу автоматизованих систем, що призвело до підробки інформації та за ч.3 ст.190 КК України - шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р., особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує, згідно ст.12 КК України ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361 КК України та ч.3 ст.190 КК України, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, даних про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності суду не надано, офіційно працевлаштований, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчинених кримінальних правопорушень, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, вибачався за вчинене та висловлював жаль з приводу вчиненого, зобов`язався відшкодувати завданий потерпілій матеріальний збиток, критично оцінював свої дії та готовий нести відповідальність за вчинене, що свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладених вище обставин у кримінальному провадженні, характеру вчинених кримінальних правопорушеннь, їх наслідків, особи обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.50 КК України, призначити покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та з урахуванням вищевикладених обставин по справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з випробовуванням, згідно ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк, а також вважає необхідним покласти на обвинуваченого обов`язки відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України, до обвинуваченого, суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст.50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

В рамках даного кримінального провадження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався. Враховуючи те, що під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходили, а тому підстав відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність зняття накладених арештів, а саме:

- ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 02.08.2023 на тимчасове вилучене майно, а саме: - мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy А32, IMEI: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , з сім-карткою НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , який постановою старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, визнаний речовим доказом;

- ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 10.08.2023 на тимчасове вилучене майно, а саме: - дві візитні картки з мобільним номер НОМЕР_9 , який постановою старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, визнаний речовим доказом, оскільки на даний час підстави, які потягли за собою накладення арешту на майно, відсутні.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність зняття накладених арештів, а саме:

- ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 02.08.2023 на тимчасове вилучене майно, а саме:

-чіпи від сім-карток Vodаfone: № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 ; -стартові пакети Vodаfone: НОМЕР_45, НОМЕР_46, НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 ; -ноутбук ASUS, моделі R543U, SN: K8N0GR03C05033C з зарядним пристроєм, які постановою старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 10.08.2023 виключенні з числа речових доказів та передані під розписку на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , оскільки на даний час підстави, які потягли за собою накладення арешту на майно, відсутні;

- ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 10.08.2023 на тимчасове вилучене майно, а саме:

-мобільний телефон марки LENOVO, моделі А6010, ІМЕІ: НОМЕР_35 , ІМЕІ 2: НОМЕР_36 з сім-карткою ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_37 ; -жорсткий диск SAMSUNG, с/н SO1RJ20X240155; -мобільний телефон TECNO POP 3, ІМЕІ: НОМЕР_38 , ІМЕІ 2: НОМЕР_39 з сім-карткою НОМЕР_40 ; -флеш-накопичувач Kingstone 16GB, №31662018А00LF; -системний блок DELL Optiplex 760, с/н 1; -два стартові пакети ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_41 , № НОМЕР_42 ; -два кард-холдери ТОВ «Lifecell» № НОМЕР_43 , № НОМЕР_44 , які постановою старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 15.08.2023 виключенні з числа речових доказів та передані під розписку на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , оскільки на даний час підстави, які потягли за собою накладення арешту на майно, відсутні.

Цивільні позови у встановленому законом порядку в даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_4 не заявлений, що не позбавляє права останню відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.7, 100, 124, 368-371, 373, 376, 392, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.3 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст.361 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за ч. 3 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 02.08.2023, на мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy А32, IMEI: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , з сім-карткою НОМЕР_7 та НОМЕР_8 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 10.08.2023, на дві візитні картки з мобільним номер НОМЕР_9 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 02.08.2023, а саме на: -чіпи від сім-карток Vodаfone: № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 ; -стартові пакети Vodаfone: НОМЕР_45, НОМЕР_46, НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 ; -ноутбук ASUS, моделі R543U, SN: K8N0GR03C05033C з зарядним пристроєм, які постановою старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 10.08.2023 виключенні з числа речових доказів та передані під розписку на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 - скасувати;

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 10.08.2023, а саме на: -мобільний телефон марки LENOVO, моделі А6010, ІМЕІ: НОМЕР_35 , ІМЕІ 2: НОМЕР_36 з сім-карткою ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_37 ; -жорсткий диск SAMSUNG, с/н SO1RJ20X240155; -мобільний телефон TECNO POP 3, ІМЕІ: НОМЕР_38 , ІМЕІ 2: НОМЕР_39 з сім-карткою НОМЕР_40 ; -флеш-накопичувач Kingstone 16GB, №31662018А00LF; -системний блок DELL Optiplex 760, с/н 1; -два стартові пакети ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_41 , № НОМЕР_42 ; -два кард-холдери ТОВ «Lifecell» № НОМЕР_43 , № НОМЕР_44 , які постановою старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 15.08.2023 виключенні з числа речових доказів та передані під розписку на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 - скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-скріншот з чату зі службою безпеки банку на 1 арк та скріншот з додатку izibank мобільного номеру телефону та електронної пошти на 1 арк, -інформація про рух коштів по рахунках ОСОБА_4 на 6 арк.; - витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; -копія заяви-договору про комплексне банківське обслуговування ОСОБА_4 на 3 арк., які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження протягом всього часу їх зберігання;

-дві візитні картки з мобільним номер НОМЕР_9 , які передано на зберігання до камери схову речових доказів Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (квітанція №7041) - знищити;

-мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy А32, IMEI: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , з сім-карткою НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , переданий на зберігання до камери схову речових доказів Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (квітанція №7033), повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1