03.08.2023 Справа № 756/9139/23
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/9139/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0002950 від 01.12.2022 за ч. 4 ст. 190 КК України прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що до Оболонського УП ГУНП у м. Києві надійшли матеріали від ДКП НП України стосовно заяви АТ «Універсал Банк» щодо здійснення шахрайських дій з використанням електронно-обчислювальної техніки невстановленими особами в месенджері «Телеграм», чим завдано матеріальної шкоди. Прокурор посилається на те, що стороною обвинувачення встановлено, що особи, які адмініструють вказані канали обіцяють завідомо неправдиві дані, про можливість надвисокого прибутку, ніби то від інвестування, в разі внесення коштів на рахунки зловмисників. Після перерахування коштів потерпілими, зв`язок з ним припиняється, ніякий прибуток вони не отримують, грошові кошти не повертаються. Під час досудового розслідування до кримінального провадження залучено 13 осіб, які звернулись із заявами по визнання потерпілими в рамках цього кримінального провадження. В ході досудового розслідування, шляхом проведення негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний, серед інших, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту клопотання вбачається, що 19.07.2023 в період часу 13:02 до 14:09 слідчим Оболонського УП ГУНП у м. Києві в м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 29.06.2023 №756/7928/23 було проведено обшук транспортного засобу мари «AUDI» модель «A5» білого кольору (д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-номер кузову НОМЕР_2 ), який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено ключ від транспортного засобу марки «AUDI» модель «A5» та транспортний засіб «AUDI» модель «A5» білого кольору (д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-номер кузову НОМЕР_2 ), після чого транспортний засіб було поміщено на зберігання на штраф майданчик, та в подальшому постановою слідчого від 19.07.2023 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вказане майно органом досудового розслідування визнано речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 98 КПК України, а тому з метою проведення із вказаним вище майно слідчих та процесуальних дій, необхідністю використання їх у кримінальному провадженні в якості доказів, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду, на переконання прокурора, відповідно до вимог статей 167, 170 КПК України існують достатні підстави для накладення арешту на майно, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У судове засідання прокурор не з`явився. До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_3 , в якій останній, посилаючись на те, що 22.07.2023, тобто після звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, просить вважати як додаткову мету накладення арешту на вказане майно можливу конфіскацію вказаного майна, як виду покарання. Крім того, у заяві просить розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання власник майна не з`явився. До суду надійшло клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , у якій останній просить розглядати клопотання за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечує частково, просить слідчого суддю не застосовувати заборону/обмеження у користуванні вказаним у клопотанні майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 цього Кодексу передбачено, що неприбуття учасників судового розгляду у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи у суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки прокурора та власника майна обов`язковою не має, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Оболонського районного суду міста Києва 21.07.2023 прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а тому слідчий суддя вважає, що прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням у межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002950 від 01.12.2022.

22.07.2023 слідчим у кримінальному провадженні прийнято постанову про перекваліфікацію №0002950 від 01.12.2022 з ч. 3 ст. 190 КК України на ч. 4 ст. 190 КК України.

22.07.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами. Зокрема частинами 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Такий арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

На переконання слідчого судді, сторона обвинувачення у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надала достатніх і належних доказів тих обставин, на які посилається у клопотанні про накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Не зважаючи на те, що постановою слідчого від 19.07.2023 ключ від транспортного засобу марки «AUDI» модель «A5» та транспортний засіб «AUDI» модель «A5» білого кольору (д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-номер кузову НОМЕР_2 ), визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, прокурором у клопотанні не доведено наявність підстав для арешту цього майна, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме з метою забезпечення збереження речових доказів.

Наявність постанови про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, не встановлює обов`язку слідчого судді або суду накласти арешт на вказане майно. При накладенні арешту на майно з даних підстав, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Як клопотання, так і постанова слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 19.07.2023 про визнання ключа від транспортного засобу марки «AUDI» модель «A5» та транспортного засобу марки «AUDI» модель «A5» білого кольору (д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-номер кузову НОМЕР_2 ) речовими доказами, містять лише опис встановлених органом досудового розслідування обставин ймовірного вчинення кримінального правопорушення, без жодного обґрунтування за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України вказане майно визнано речовими доказами, що свідчить про її формальність.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, визначальною юридичною ознакою речового доказу є можливість використання його як матеріального носія інформації щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України.

Однак, долучені до клопотання копії документів, з урахуванням відомостей, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні (фабули), не містять в обґрунтування даних, що свідчили б про існування сукупності підстав чи розумних підозр «поза розумним сумнівом» вважати, що танспортний засіб та ключі від нього, можуть бути знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або є об`єктом кримінально протиправних дій або такі, що набуті кримінально протиправним шляхом або внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень.

В той же час, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170, ч. 5 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Такий арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

22.07.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, санкція якої передбачає призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Статтею 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Відповідно до інформації, що міститься у реєстраційній картці транспортного засобу, автомобіль марки «AUDI» модель «A5» білого кольору (д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-номер кузову НОМЕР_2 ) на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, у разі постановлення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 може бути конфісковано, оскільки на праві власності належить підозрюваному, а тому враховуючи, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту на вказане майно з тимчасовим позбавленням права на відчуження майна будь-кому і будь-яким чином з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Втручання держави в право на мирне володіння майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону з метою задоволення суспільного інтересу та з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а також враховуючи, що обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом із тим, слідчий суддя вважає, що слідчий у клопотанні не обґрунтував належним чином необхідність накладення арешту на майно з тимчасовим позбавленням права власника ( ОСОБА_4 ) на користування належним йому майном, а тому клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 98, 100, 107, 131, 132, 171173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0002950 від 01.12.2022 за ч. 4 ст. 190 КК України прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного у кримінальному провадженні №0002950 від 01.12.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на транспортний засіб марки «AUDI» модель «A5» білого кольору (д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-номер кузову НОМЕР_2 ) та ключ від вказаного транспортного засобу.

Заборонити відчуження та розпоряджання будь-кому і будь-яким чином вказаним майном.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1