Справа № 539/2822/23
Провадження № 1-кп/539/284/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження № 0000289 від 26.032023 року за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайсин, Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, інваліда 2-ї групи, депутатом не являється, освіта вища, інженер з охорони праці ЛЛТФК, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, 26.03.2023 в період часу з 13 год. по 14 год. прийшов до квартири ОСОБА_6 , що розташована за адресою АДРЕСА_2 та застосовуючи фізичну силу, шляхом ривка пошкодив та відчинив вхідні двері, таким чином проник до вищевказаної квартири, звідки таємно викрав роутер WiFi «Xiaomi», вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/5292-ТВ від 28.03.2023 483 грн. 00 коп. та ноутбук марки «ASUS» моделі «X509MA-BR301», вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи № 2643 від 08.06.2023 8850 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_6 , чим спричинив останньому майнової шкоди на загальну суму 9333 грн. 00 коп.

Так, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України тобто дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах визнав повністю, та детально показав про обставини вчинення кримінального правопорушення, згідно з якими він за часу, місця, обставин та способів, встановлених судом, вчинив таємне викрадення роутера WiFi «Xiaomi» та ноутбука марки «ASUS» моделі «X509MA-BR301» у ОСОБА_6 з будинку за адресою АДРЕСА_2 . Повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення правопорушення, вказаними у висунутому йому обвинуваченні, найменуванням та вартістю викраденого, просить суворо не карати, щиро розкаявся у вчиненому.

Під час судових дебатів обвинувачений просить суд врахувати вимоги ст. 69 КК України.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_4 щиро кається, збитки відшкодував, тому просив розглядати справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Під час судових дебатів захисник зазначив, що наявні під час досудового слідства та судового розгляду обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому це щире каяття, активне сприяння розслідуванню та відшкодування шкоди, про що свідчить і заява потерпілого. Позиція ОСОБА_4 не змінювалася. При призначенні покарання просив врахувати вимоги положення ч. 2 ст. 50 КК України, крім того вимоги ч. 3 ст. 65 КК України та ст. 69 КК України. Оскільки в даному кримінальному провадженні наявні декілька пом`якшуючих обставин, обвинувачений має 2 групу інвалідності, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем роботи та проживання характеризується лише з позитивної сторони, тому вважає, що при призначенні покарання, окрім ст. 75 КК України необхідно застосувати ст. 69 КК України, та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, матеріальних претензій до обвинуваченого не має, оскільки матеріальна шкода йому відшкодована в повному обсязі, не заперечує проти розгляду даної справи у спрощеному порядку, передбаченому ст. 349 КПК України. Окрім того, надав заяву відповідно до якої претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 по факту крадіжки ноутбука та роутера він не має та мати не буде, та просить суд призначити останньому покарання з застосуванням ст. 69 КК України.

В судових дебатах прокурор зазначив, що вважає кримінальне правопорушення кваліфіковано правильно, вина доведена в повному обсязі. Обвинувачений свою вину визнав, надав суду показання, які логічні, послідовні та узгоджуються з обставинами які викладені в обвинувальному акті та зібраними матеріалами кримінального провадження. У зв`язку з чим вважає, що вина ОСОБА_4 доведена в повному обсязі. Окрім того, зазначив, що у даному кримінальному провадженні наявні обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відшкодування заподіяних збитків. Обставин, які обтяжують покарання відсутні. Від потерпілого наявні заяви про те, що йому відшкодовані збитки в повному обсязі та фактично повернено викрадене майно. Обвинувачений позитивно характеризується, як за місцем проживання так і за місцем роботи. У зв`язку з вищевикладеним, та враховуючи думку органу пробації вважає за необхідним у вказаному кримінальному провадженні визначити мінімальну міру покарання. Просив суд призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 5 років позбавлення волі та застосувати ст. 75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням з мінімальним терміном 1 рік. Покласти обов`язки відповідно до ст. 76 КК України, а також покласти на обвинуваченого витрати за проведення судових експертиз, запобіжний захід не обирати та речові докази залишити потерпілому.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За наведених вище обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю і об`єктивно доведена в судовому засіданні.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України визначена вірно, оскільки він вчинив крадіжку поєднану з проникненням у житло та в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, офіційно працює, характеризується позитивно як за місцем роботи так і за місцем проживання, має інвалідність 2 групи, має на утриманні двох малолітніх дітей, одружений, дружина є інвалідом 3 групи, раніше не судимий.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить те, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_4 , як під час досудового розслідування так і судового розгляду визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв органам досудового розслідування, відшкодування шкоди.

При цьому, суд зазначає, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію що склалася.

Як в вході досудового розслідування так і судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, неодноразово в судовому засіданні висловлював жаль з приводу скоєного, критично оцінив свої дії, що, на думку суду, свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, на обліках в закладах з надання психіатричної допомоги та лікаря нарколога не перебуває, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_4 у разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій відповідної статі із врахуванням положень ч.4 ст.185 КК України.

В той же час, враховуючи обставини вчиненого злочину, відсутність тяжких наслідків, наявність кількох обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, стан його здоров`я (інвалід 2-ї групи), який має на утриманні двох малолітніх дітей, дружина є інвалідом 3 групи, позитивно характеризується як за місцем роботи так і за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, працює, суд вважає що зазначені обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та враховуючи позицію потерпілого, щодо міри покарання, вважає за можливе при призначенні покарання за ч.4 ст.185 КК України застосувати ст.69 КК України та призначити обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, розкаявся, характеризується позитивно, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, зважаючи на висновок органу пробації про можливість виправлення винного без ізоляції від суспільства, оскільки останній не становить високої небезпеки для суспільства, на думку прокурора з приводу міри покарання та можливості застосування ст.75 КК України, суд відповідно до вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 і попередження нових кримінальних правопорушень без реального відбування покарання і вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

При цьому суд переконаний, що враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, така міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, а також достатньою для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Оскільки обвинувачений з`являється на виклики до суду та не ухиляється від нього, за відсутності відповідних клопотань сторони обвинувачення, суд не вбачає підстав до застосування запобіжних заходів до обвинуваченого до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати, понесені при проведенні експертиз, суд згідно ст. 118 КПК України відносить до процесуальних витрат та вважає за необхідне стягнути їх з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 2, 7, 368, 370-371, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та призначити покарання:

-за ч. 4 ст.185 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:

- ноутбук «ASUS X509MA» та роутер WiFi «Хiaomi R4CM», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 повернути ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 250,00 гривень за проведення товарознавчої експертизи №2643 від 08.06.2023; 755,12 гривень за проведення в Полтавському НДЕКЦ МВС України судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-23/5292 від 28.03.2023, що в сумі становить 1005,12 грн.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1