Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/4437/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході добровільної видачі 16.05.2023 року майно, а саме: мобільний телефон марки «TECHNO SPARK 8C», IMEI1: НОМЕР_1 , 1МЕІ2: НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000669 від 16.05.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та бути використане як доказ.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якому вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000669 від 16.05.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.05.2023 близько 15:00 год. невстановлена особа, перебуваючи на зупинці громадського транспорту біля парку Петровського у м. Миколаєві, відкрито, в умовах воєнного стану, заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_4 , чим спричинила останньому матеріальні збитки на суму 4399 гривень.

У ході виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав пояснення за фактом відкритого заволодіння мобільним телефоном, згідно якого, 05.05.2023 близько 15:00 перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. 1-ша Воєнна неподалік перетину з вул. Столярною у м. Миколаєві, помітив чоловіка потерпілого ОСОБА_4 , який перебував у поганому самопочутті. Підійшовши до останнього ОСОБА_5 вирішив допомогти, та коли ОСОБА_4 намагався зателефонувати своїй дружині, ОСОБА_5 взяв у ОСОБА_4 мобільний телефон, без дозволу останнього, усвідомлюючи, що потерпілий не може чинити йому супротив у зв`язку із поганим самопочуттям, та почав розмовляти. Після чого, почав віддалятися від потерпілого ОСОБА_4 , рухаючись за зупинку громадського транспорту у бік багатоповерхівок. Скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 був не в змозі наздогнати та навіть встати, ОСОБА_5 заволодів його мобільним телефоном «TECHNO SPARK 8C», синього кольору, та направився до ринку по вул. 6 Слобідська, в м. Миколаєві. В подальшому, близько 16:00 год., на ринку «Україна», по вул. 6 Слобідська ОСОБА_5 зустрів знайому на ім`я ОСОБА_6 , якій запропонував придбати вищевказаний мобільний телефон за 3000 грн., таким чином збув мобільний телефон марки «TECHNO SPARK 8C».

З протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що 05.05.2023 о 14:14 її чоловік здійснив виклик на її мобільний телефон у мобільному додатку «Телеграм», однак дзвінок обірвався. Остання перетелефонувала на мобільний номер потерпілого ОСОБА_4 НОМЕР_3 та почувши нечіткий голос чоловіка, телефон одразу опинився у стороннього чоловіка, який сказав, що потерпілому ОСОБА_4 погано та спитав адресу його мешкання. Коли свідок ОСОБА_7 повідомила адресу, чоловік завершив розмову. В подальшому, намагаючись зателефонувати на мобільний номер потерпілого ОСОБА_4 , на дзвінки ніхто не відповідав.

У ході досудового розслідування встановлено свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що 05.05.2023 близько 18:00 зустріла наглядно знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_9 , який запропонував їй придбати мобільний телефон за 3000 гривень. Свідок ОСОБА_8 придбала вказаний мобільний телефон, сплативши за нього грошові кошти. У ході допиту остання повідомила, що бажає добровільно видати вказаний телефон.

16.05.2023 свідок ОСОБА_8 добровільно видала мобільний телефон марки «TECHNO SPARK 8C», синього кольору. IMEI1: НОМЕР_1 , 1МЕІ2: НОМЕР_2 .

З урахуванням того, що вилучене під час добровільної видачі майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході добровільної видачі 16.05.2023 року майно, а саме: мобільний телефон марки «TECHNO SPARK 8C», IMEI1: НОМЕР_1 , 1МЕІ2: НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10