Справа № 146/486/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2023 р. смт. Томашпіль Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000032 від 03 лютого 2023 року на підставі обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вила, Томашпільського району, Вінницької області, освіта середня, українця, громадянина України, учасником АТО, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, особою з інвалідністю та депутатом не є, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

В умовах дії воєнного стану введеного в дію указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ) та Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ) та продовженого Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022 затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ до 21.11.2022 та продовженого Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 з 21.11.2022 та 06 лютого 2023 року №58 (строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб), ОСОБА_5 вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

03 січня 2023 року в обідню пору доби ОСОБА_5 , з метою вчинення крадіжки насіння соняшника, шляхом вільного доступу проник до сарайного приміщення , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та яке на праві власності належить ОСОБА_4 .

Перебуваючи у вищезазначеному сарайному приміщенні, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, таємно викрав мішок із насінням соняшника, вагою 30 кг, вартістю 455 грн.10 коп.

У подальшому, ОСОБА_5 з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, обернувши його на свою користь.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 455 грн. 10 коп.

За вказане суспільно небезпечне винне діяння ОСОБА_5 визнається судом винуватим, його діяння суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім цього в умовах дії воєнного стану введеного в дію указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ) та Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ) та продовженого Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022 затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ до 21.11.2022 та продовженого Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 з 21.11.2022 та 06 лютого 2023 року №58 (строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб), ОСОБА_5 вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

10 січня 2023 року в обідню пору доби ОСОБА_5 , з метою вчинення крадіжки насіння соняшника, шляхом вільного доступу, повторно, проник до сарайного приміщення , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та яке на праві власності належить ОСОБА_4 .

Перебуваючи у вищезазначеному сарайному приміщенні, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, таємно викрав мішок із насінням соняшника, вагою 30 кг, вартістю 455 грн.10 коп.

У подальшому, ОСОБА_5 з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, обернувши його на свою користь.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 455 грн. 10 коп.

За вказане суспільно небезпечне винне діяння ОСОБА_5 визнається судом винуватим, його діяння суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винність у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, визнав повністю. Пояснив суду, що 03 січня 2023 року десь в обідню пору він прийшов до ОСОБА_4 на подвір`я, де в складі - сараї в неї стояв соняшник. Він взяв мішок соняшника і далі продав його невідомій особі, яка в той час проїжджала на машині, за 300 гривень. ОСОБА_4 не бачила, що він взяв соняшник. Потім 10 січня 2023 року він знов прийшов і знову ще один мішок соняшника взяв і продав сусідці за 250 гривень. Далі ОСОБА_4 помітила, що зник соняшник і запитала його чи не він взяв. Він зразу не зізнався, а потім признався, що це він. Признався вже коли були працівники поліції.

Він із дочкою ОСОБА_4 живе і тому знав, що там є соняшник. Живе він по сусідству від потерпілої. Той соняшник ОСОБА_4 отримала за паї і він його заносив в той сарай. На гроші він купив продукти для себе, оскільки зараз живе сам, а дочка ОСОБА_4 виїхала в Німеччину.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій.

Потерпіла ОСОБА_4 на розгляд справи не з`явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд кримінального провадження без її участі, будь - яких претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого не має, оскільки завдана шкода відшкодована повністю. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальні правопорушення мали місце за встановлених обставин, останній винуватий у їх вчиненні та підлягає покаранню в межах санкції відповідної статті.

Мотиви призначення покарання.

Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Пом`якшуючими обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючою обставиною, згідно ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Згідно висновку досудової доповіді про ОСОБА_5 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у тому числі окремих осіб).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, старостинський округ щодо обвинуваченого компрометуючими матеріалами не володіє, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, думку потерпілої, яка будь - яких претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого не має та вказує, що завдана шкода відшкодована повністю, а також беручи до уваги досудову доповідь про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням протягом іспитового строку.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Рішення щодо відшкодування процесуальних витрат.

Згідно ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000032 до висновку експерта вартість проведення досліджень становить 477,96 грн., які підлягають стягненню із ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять ) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2 ( два ) роки.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з дня проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 477,96 грн. (чотириста сімдесят сім гривень дев`яносто шість копійок) судових витрат, пов`язаних з проведенням по справі експертизи.

В умовах дії воєнного стану відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1