Справа № 953/429/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у Київському районному суді м. Харкова заяву старшого слідчого в ОВС 1-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 07.07.2023 по справі №953/429/23, н/п 1-кс/953/4984/23,-

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2023 року до Київського районного суду м.Харкова надійшла заява старшого слідчого в ОВС 1-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали Київського районного суду м.Харкова від 07.07.2023 по справі №953/429/23, н/п 1-кс/953/4984/23 в частині її виконання.

Заява мотивована тим, що слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002975 від 23.09.2022. 20.06.2023 за вхідним номером 7049 на адресу слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області надійшло клопотання про закриття вказаного кримінального провадження від адвоката ОСОБА_4 . На виконання норм ст.220 КПК України та у строк, передбачений зазначеною статтею, слідчим було розглянуто вказане клопотання та 23.06.2023 за вих. №70/6-4989 надано відповідь ініціатору. Проте, 29.06.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_5 , подана за підписом його представника - адвоката ОСОБА_4 , щодо бездіяльності, на їх думку, слідчого, яка полягала у ненадання відповіді на адвокатське клопотання, що не відповідає дійсності. За результатами розгляду вказаної скарги ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.07.2023 (справа №953/429/23, н/п 1-кс/953/4984/23) скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Управління СБ України в Харківській області у вказаному раніше кримінальному провадженні задоволено. Разом з цим, старшого слідчого в ОВС 1 відділення СВ Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 зобов`язано розглянути клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 з дотриманням вимог ст. 220 КПК України. Так, відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Разом з цим, ч. 2 ст. 220 КПК України встановлено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Аналізуючи вказану правову норму слідчий вважає, , що дія положень ст. 220 КПК України розповсюджується виключно з питань ініціювання суб`єктами звернення з таким клопотанням, перелік яких щодо виконання будь-яких закріплений у ч. 1 цієї статті, до слідчого, дізнавача, прокурора про виконання будь-яких процесуальних дій ними. Проте, своїм клопотанням, яке 20.06.2023 за вхідним номером 7049 надійшло на адресу слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області, адвокат ОСОБА_4 просить слідчого закрити кримінальне провадження №0002975 від 23.09.2022. Так, питання щодо закриття кримінального провадження регулюються ст. 284 КПК України, ч. 4 якої закріплено, що про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Ч. 3 ст. 110 КПК України визначено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Враховуючи викладене, адвокат ОСОБА_4 просить слідчого, посилаючись на вимоги ст. 220 КПК України, прийняти процесуальне рішення, хоча згідно норм цієї ж ст. 220 КПК України такими правами вона його не наділяє, оскільки нею передбачена можливість звернення з клопотанням виключно про виконання будь-яких процесуальних дій. Іншою правовою нормою, якою передбачена можливість учасників кримінального провадження заявляти клопотання слідчому, дізнавачу, прокурору про закриття кримінального провадження являється абз. 2 п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, відповідно до якого учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, дізнавачу, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав, а підстава, передбачена п 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України звучить так «існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності», що не має місця у даному випадку. Підсумовуючи викладене, слідчий вважає, що адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого з клопотанням без наявності передбачених КПК України на це підстав. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом та здійснює аналіз судової статистики, узагальнення судової практики. Так, Постановою колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 14.02.2023 у справі №405/680/22, провадження № 51-1544км22 суд робить висновок, що ст. 307 КПК України не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, і рішення зобов`язати прокурора закрити кримінальне провадження прийняте поза межами повноважень слідчого судді. Помилкове ототожнення слідчим суддею дії та рішення в резолютивній частині ухвали не змінює цього висновку. В цій справі слідчий суддя у резолютивній частині ухвали постановив: «Зобов`язати … прокурора … вчинити процесуальну дію - прийняти постанову про закриття кримінального провадження». У мотивувальній частині рішення він у обґрунтування своїй повноважень ухвалити таке рішення послався на ч. 2 ст. 307 КПК України. Таким чином, можна дійти висновку, що суддя ґрунтував свої повноваження на п.3 ч.2 ст. 307 КПК України, що передбачає повноваження «зобов`язати вчинити певну дію», і вважав рішення прокурора «процесуальною дією». Суд зазначає, що навіть ст. 307 КПК України чітко розрізняє «рішення» і «дії». Це розрізнення послідовно проводиться у всіх трьох частинах статті, де «рішення» і «дії» згадуються поряд як самостійні поняття. Також й інші положення КПК України не свідчать про те, що законодавець визначає «рішення» як різновид «дії». Навпаки, відповідно до КПК України «рішення» і «дія» завжди мають самостійне значення. Рішення приймається - дія здійснюється, дія має початок і закінчення - рішення є одномоментним актом, до процесуальної дії можуть бути залучені багато учасників - процесуальне рішення приймається лише уповноваженою особою, дії фіксуються в протоколі - рішення оформлюється постановою. Таким чином, положення КПК України не дають жодних підстав вважати процесуальне рішення одним з різновидів процесуальної дії. Враховуючи різну правову природу «рішень» і «дій», ч. 2 ст. 307 КПК України визначає різні повноваження слідчого судді у випадку їх оскарження. При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (ч. 3 ст. 22 КПК України). Таким чином, слідчий вважає, що ст. 307 КПК України не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, і рішення зобов`язати прокурора закрити кримінальне провадження прийняте поза межами повноважень слідчого судді. Помилкове ототожнення слідчим суддею дії та рішення в резолютивній частині ухвали не змінює цього висновку. Проте, у мотивувальній частині ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.07.2023 (справа №953/429/23, н/п 1-кс/953/4984/23) зазначено «…однак, матеріали скарги не містять доказів щодо прийняття слідчим відповідного процесуального рішення - постанови, передбаченого ст. 220 КПК України, за результатами розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження від 15.06.2023, яке отримано Слідчим відділом УСБУ в Харківській області 20.06.2023. Враховуючи викладене, доводи скарги ОСОБА_5 , щодо недотримання слідчим вимог ст. 220 КПК України при розгляді клопотання від 15.06.2023, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню…», тобто слідчий суддя, як підставу для задоволення скарги адвоката, наводить факт невинесення слідчим постанови - тобто не здійснення прийняття процесуального рішення. Більше того, згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Так, суть скарги адвоката ОСОБА_4 полягала у оскарженні, на його думку, бездіяльності слідчого за фактом ненадання відповіді на клопотання адвоката у строк, передбачений ч. 1 ст. 220 КПК України, проте, відповідно до змісту ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.07.2023 (справа №953/429/23, н/п 1-кс/953/4984/23) можна дійти висновку про здійснення розгляду іншого питання - невинесення слідчим постанови з підстав, передбачених ч. 2 ст. 220 КПК України, про що свідчить і прийняте судове рішення. Ст. 380 КПК України встановлює, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Враховуючи викладене, а також факт незрозумілості йому, як слідчому якого ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.07.2023 (справа №953/429/23, н/п 1-кс/953/4984/23) зобов`язали її виконувати, керуючись ст. 40, 380 КПК України, просить роз`яснити рішення від 07.07.2023, прийняте у формі ухвали у справі №953/429/23, н/п 1-кс/953/4984/23 та порядок його виконання.

В судове засіданні сторони кримінального провадження не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі.

Вивчивши заяву про роз`яснення ухвали слідчої судді, дослідивши матеріали справи, слідча суддя пришла до наступного.

Так, 29 червня 2023 року до Київського районного суду м. Харкова електронним шляхом надійшла скарга ОСОБА_5 , подана за підписом його представника - адвоката ОСОБА_4 , в якій заявник просить зобов`язати слідчого слідчого відділу УСБУ в Харківській області по кримінальному провадженню ЄРДР 0002975 від 23.09.22 розглянути клопотання від 15.06.23 представника особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження ЄРДР 0002975 від 23.09.22 та надати на нього аргументовану відповідь.

В обґрунтування скарги посилався на те, що ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні ЄРДР 0002975 від 23.09.22, є особою у якої вилучено майно (особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування). Користуючись правами представників особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування ОСОБА_5 , адвокатом ОСОБА_4 подано поштовим зв"язком до слідчого відділу УСБУ в Харківській області клопотання, в порядку передбаченому ст. 220 КПК, про закриття кримінального провадження ЄРДР 0002975 від 23.09.2022. Згідно трекінгу з офіційного сайту Укрпошти рекомендаційне повідомлення та лист вручено представнику УСБУ в Харківській області - 20.06.2023. Разом з цим, станом на день подачі даної скарги, на вказане клопотання відповіді не отримано. Таким чином, представника заявника вважає, слідчий слідчого відділу УСБУ в Харківській області порушим вимоги КПК України, адже не розглянув та не надав відповідь клопотання у встановлені законом строки, передбачені ст.220 КПК України.

За результатами розгляду вказаної скарги слідчою суддею встановлено, що 15.06.2023 адвокатом ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , поштовим зв`язком направлено до Слідчого відділу УСБУ в Харківській області клопотання про закриття кримінального провадження №0002975 від 29.03.2022, яке отримано органом досудового розслідування 20.06.2023.

23.06.2023 старшим слідчим в ОВС 1-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 , за результатами розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , направлено лист за вих.№70/6-4989 на адресу адвоката, зі змісту якого вбачається, що слідчий відмовляє у задоволені клопотання про закриття кримінального провадження №0002975 від 23.09.2022, вказуючи, що на даний час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває та підстав для закриття провадження не встановлено.

Тобто, в порушення вимог ч.2 ст. 220 КПК України, слідчим було прийнято процесуальне рішення про відмову у задоволенні клопотання у формі листа, а не постанови, як це передбачають імперативні вимоги кримінального процесуального закону.

У зв"язку з чим, 07.07.2023 слідчою суддею постановлено ухвалу, якою скаргу задоволено, зобов`язано старшого слідчого в ОВС 1 відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 , у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0002975 від 23.09.2022, за ознаками ч.4 ст. 111-1 КК України, протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання даної ухвали, розглянути клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження, яке надійшло до СВ УСБУ в Харківській області 20.06.2023, з дотриманням вимог ст. 220 КПК України.

Слідча суддя зазначає, що підстави та порядок роз`яснення судового рішення встановлені ст. 380 КПК України.

Відповідно до ч. 1 вказаної вище статті, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

При цьому, суд, здійснюючи роз`яснення судового рішення, викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Отже, предметом роз`яснення є судове рішення, прийняте судом, при цьому, враховуючи значення слів за заявою учасника судового провадження , слід зробити висновок, що таке рішення приймається під час судового провадження.

Види судових рішень визначені у ст. 369 КПК України, якою встановлено, що судове рішення може бути викладене у формі вироку або ухвали суду. Таким чином, ухвала слідчого судді не віднесена до переліку рішень, які можуть бути предметом роз`яснення в порядку, передбаченому ст. 380 КПК України. Крім того, ухвали слідчого судді, на відміну від ухвал суду, постановляються під час досудового розслідування, а не під час судового провадження, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді не відповідає критерію стадії кримінального провадження, під час якого приймається судове рішення, яке може бути роз`яснено.

Вирішуючи питання, чи підлягають роз`ясненню ухвали слідчого судді, слід також керуватися ч.1 ст. 9 КПК України, відповідно до якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватись вимог Конституції, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Аналогічна позиція викладена і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-1332/0/4-13 від 22 серпня 2013 року про підстави та порядок роз`яснення судового рішення.

Враховуючи викладене, а також те, що порядок роз`яснення ухвали слідчого судді прямо не визначений КПК України, слідчий суддя не наділена процесуальними повноваженнями розглядати та вирішувати по суті клопотання чи заяви осіб про роз`яснення постановлених слідчим суддею ухвал.

За таких обставин, заява старшого слідчого в ОВС 1-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 07.07.2023 по справі №953/429/23, н/п 1-кс/953/4984/23, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.9, 380, 537-539 КПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву старшого слідчого в ОВС 1-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 07.07.2023 по справі №953/429/23, н/п 1-кс/953/4984/23- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слыдча суддя - ОСОБА_1