ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1807/23 Справа № 185/8626/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відео конференції матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2023 року клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , було задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 01.09.2023 року з визначенням застави у розмірі 100 000 гривень.

Рішення суду обґрунтовано тим, що 04.07.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, і ця підозра повною мірою обґрунтована наявними доказами, долученими органом досудового розслідування до клопотання.

Також слідчий суддя з урахуванням того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, знає свідків, визнав доведеними ризики переховуватись від органів досудового слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показів на свою користь, а тому дійшов висновку про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного

Разом з цим, суд визнав за необхідне визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 100 000 гривень, оскільки саме в такому розмірі застава зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в органу досудового розслідування відсутні будь-які докази скоєння ним інкримінованого злочину, а саме збут ним ОСОБА_11 , оскільки він перебуває на обліку як наркотично залежна особа, а ці таблетки придбав та зберігав для лікування.

Також підозрюваний вважає зазначені слідчим та встановлені слідчим суддею ризики взагалі необґрунтованими та нічим не підтвердженими.

Крім того, ОСОБА_8 звертає увагу на те, що під час затримання до нього працівниками поліції було застосовано недозволені методи впливу, а саме психологічний тиск у вигляді погроз щодо нього, його рідних та близьких.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, яка вважала за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи підозрюваного, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, та їх незаконний збут, у невстановлений час, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав 19 пігулок під назвою «Метадон-ЗН», загальною масою 9,613 г, які містилися у двох конвалютах та усвідомлюючи, що дані пігулки у своєму складі містять метадон, що відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями), є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, почав зберігати їх при собі, з метою подальшого незаконного збуту між мешканцями м. Павлограда Дніпропетровської області, 04.07.2023 року приблизно о 17 годині 50 хвилин ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконний збут наркотичних засобів, з корисливої зацікавленості, з метою отримання прибутку, знаходячись у приміщенні автостанції, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збув продав ОСОБА_12 за грошові кошти в сумі 1000 гривень, дві конвалюти з пігулками в кількості 19 штук під назвою «Метадон ЗН», загальною масою 9,613 г, що містять у своєму складі наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, загальною масою 0,3928 г, отримавши за його продаж прибуток.

04.07.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 307 КК України.

Під час судового розгляду слідчий суддя належним чином з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується: протоколами допиту ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання; показами підозрюваного ОСОБА_8 ; протоколом огляду, в ході якого гр. ОСОБА_12 , добровільно видав працівникам поліції 2 конвалюти з пігулками у загальній кількості 19 штук на яких мається надпис «Метадон НЗ», які він придбав у гр.. ОСОБА_8 ; протоколом затримання ОСОБА_8 від 04.07.2023 року за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, під час якого при особистому обшуку останнього було виявлено в тому числі дві конвалюти з пігулками у кількості 20 штук, на яких мається надпис «Метадон-ЗН». З огляду на це слідчий суддя дійшов висновку, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного злочину, підтверджуються доданими до клопотання доказами, зібраними під час досудового розслідування, в їх сукупності.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України об`єктивно існують, оскільки підозрюваний, намагаючись уникнути покарання, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші злочини, а запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тож, судом не було встановлено дієвих стримуючих чинників, які б забезпечили належну процесуальну поведінку підозрюваного, і для запобігання зазначеним ризикам слідчий суддя визнав за необхідне застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, а тому посилання апелянта на безпідставність зазначених слідчим у клопотанні та встановлених судом ризиків не підлягають задоволенню.

Крім цього, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) Європейський суд з прав людини зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

Європейський суд з прав людини визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали врахував дані, характеризуючі підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , і міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, та з метою запобігти встановленим ризикам судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обгрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3