Справа № 646/1932/23
№ провадження 1-кс/646/637/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2023

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання начальника відділення №2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000271 від 22.02.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Юрченково, Вовчанського району, Харківської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, вдови, працюючої ФОП « ОСОБА_4 », зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, -

встановив:

12.05.2023 до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника відділення №2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні: начальником Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В клопотанні слідчий вказує, що станом на 24.02.2022 ОСОБА_4 , будучи оформленою ФОП « ОСОБА_4 » (юридична адреса: АДРЕСА_2 , номер запису ЄДРПОУ 0001179 від 11.05.2012), здійснювала господарську діяльність у сфері роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами на території смт. Великий Бурлук, Куп`янського району Харківської області.

Після тимчасової окупації російськими військами території Куп`янського району Харківської області та створення підпорядкованої, керованої та фінансованої російською федерацією окупаційної адміністрації, до якої входили органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України в тому числі і на території смт. Великий Бурлук, в середині серпня 2022, але не пізніше 12.08.2022, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим за об`єктивних обставин, у громадянки України ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на провадження господарської діяльності, у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі з окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Реалізуючи свій вищезазначений злочинний умисел, будучи достеменно обізнаною про факт ведення військами та іншими незаконними збройними та воєнізованими формуваннями рф агресивної війни проти України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, ОСОБА_4 , встановивши стійкі робочі та ідеологічні зв`язки з представниками незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією та незаконними збройними та воєнізованими формуваннями держави-агресора, з середини серпня 2022, але не пізніше 12.08.2022, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим за об`єктивних обставин, здійснювала господарську діяльність у взаємодії з так званою «Военно-гражданской администрацией».

Здійснюючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з власної ініціативи та підтримуючи збройну агресію рф на території України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, маючи постійний зв`язок з представниками країни-агресора рф, з метою особистого збагачення, а також отримання привілейованого ставлення від представників окупаційних сил, перебуваючи в приміщенні одного із структурних органів т.зв. «Временной гражданской администрации Харьковской области», добровільно оформилась суб`єктом господарювання «физическое лицо-предприниматель ОСОБА_7 » на окупованій території Куп`янського району Харківської області та відкрила банківський рахунок в «коммерческом банке «международный расчетный банк», валюта рахунку «российский рубль», тим самим здійснила переоформлення ФОП « ОСОБА_4 » відповідно до російського законодавства.

За вказаних обставин ОСОБА_4 , будучи оформленою суб`єктом господарювання у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, здійснювала підприємницьку діяльність в приміщенні магазинів по АДРЕСА_1 , а саме: здійснювала торгівлю товарами, які остання завозила з тимчасово окупованих територій України.

11.05.2023 громадянку України ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 10.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 12.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від 28.04.2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 28.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від 28.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 від 04.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 від 04.05.2023; вилученими документами, якими підтверджується факт здійснення ОСОБА_4 господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора; іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбаченіп.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_17 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 , посилаючись на недоведеність ризиків, які зазначені у клопотанні, дані про особу підозрюваної, наявність на її утриманні матері похилого віку, яка на даний час потребує стороннього догляду, просила відмовити у задоволенні клопотання та застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Підозрювана ОСОБА_4 повністю підтримала позицію захисника, вказала, що має на утриманні мати похилого віку, яка за станом здоров`я потребує постійної сторонньої допомоги, просила не застосовувати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000271 від 22.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

11.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, тобто у колабораційній діяльності, а саме у вчиненні діяння спрямованого на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Повідомлена ОСОБА_4 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, яке є нетяжким злочином. Санкція частини 4 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_4 проводила господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, остання мала доступ до речей та документів, що стосуються здійснення нею підприємницької діяльності, у зв`язку із чим ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 добровільно співпрацювала з окупаційною адміністрацією держави агресора, толерантно віднеслася до захоплення частини території України, вбачається ризик того, що вона може вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, тим самим зашкодити державі, адже дана категорія злочинів є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).?

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При цьому даних про неможливість перебування ОСОБА_4 в умовах СІЗО за станом здоров`я станом на час розгляду клопотання, слідчому судді не надано.

Отже, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_4 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер нетяжкого кримінального правопорушення проти основ Національної безпеки України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд обирає для неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваної інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 10.07.2023 включно, без визначення застави.

Зобов`язати начальника відділення № 2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваної ОСОБА_4 про тримання під вартою останньої.

Встановити строк дії ухвали з 12.05.2023 до 10.07.2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення їй копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 15.05.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1