ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11493/23

Провадження № 11-сс/4820/242/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування доводів скарги зазначав, що 02 травня 2023 року ОСОБА_6 подав до поліції заяву про вчинений злочин, виклавши обставини, які, на думку скаржника, свідчать про наявність в діях ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 та ч.3 ст.382 КК України. Однак, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР всупереч ст.214 КПК України внесені не були, а отже, представником органу досудового розслідування, була допущена бездіяльність.

Тому в поданій скарзі адвокат ОСОБА_5 просив: визнати неправомірною бездіяльність начальника Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області; зобов`язати уповноважену особу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області відповідно до вимог ст.214 КПК України внести до ЄРДР відповідні дані за заявою про вчинений злочин, відповідальність за який передбачена ч.4 ст.190, ч.3 ст.382 КК України; розпочати досудове розслідування та надати витяг з ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 31 травня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2023 року, вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою зобов`язати уповноважену особу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області відповідно до вимог ст.214 КПК України внести до ЄРДР відповідні дані за заявою ОСОБА_6 від 02 травня 2023 року про вчинений злочин, відповідальність за який передбачена ч.4 ст.190 та ч.3 ст.382 КК України.

Уважав, що чинні процесуальні норми законодавства не передбачають для слідчого чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Усупереч положенням ст.214 КПК України даних про те, що зазначена заява внесена до ЄРДР заявник не отримав у передбачений законом строк.

Так, подана заява про вчинений злочин містить дані щодо конкретних дій, конкретних осіб та вказується на конкретні статті КК України, містить достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та об`єктивно свідчить про вчинення особою кримінального правопорушення.

До заяви додано також докази, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Посилався на те, що така бездіяльність працівників поліції суперечить вимогам ст.214 КПК України та призвела до того, що по заяві про вчинений злочин не почато досудове розслідування, чим порушені процесуальні права заявника, передбачені КПК України.

При цьому, на стадії виконання вимог ч.1 ст.214 КПК України оцінка доказів для доведення події та складу кримінального правопорушення Законом не передбачена.

На його думку, слідчий суддя повинен тільки встановити, що заява про правопорушення містить достатні дані для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та дозволяє попередню кваліфікацію вчиненого правопорушення. При цьому, заявник особисто несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про правопорушення, що зобов`язує його посилатись тільки на обставини, які відповідають дійсності.

Зазначав, що згідно ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Розгляд скарги у суді першої інстанції відбувся без його участі, а копію судового рішення віг отримав тільки 08 червня 2023 року. Тому з цих підстав просив поновити строк на апеляційне оскарження, який пропущено з поважних причин.

Тому оскаржувана ухвала слідчого судді місцевого суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню, керуючись вимогами ст.ст.303, 304, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України.

Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

На апеляційний розгляд адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не прибули, в самому тексті апеляційної скарги адвокат просив апеляційний розгляд проводити за його відсутності.

Строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2023 року пропущений з поважних причин, зазначених у поданій апеляційній скарзі, а тому підлягає поновленню колегією суддів апеляційного суду.

З наданих матеріалів скарги вбачається (матеріалів перевірки №2213/23), що 02 травня 2023 року ОСОБА_6 звернувся до начальника Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області з заявою про вчинений злочин, в якій повідомляв, що 25 лютого 2011 року він позичив ОСОБА_7 38 000 доларів США, які останній зобов`язався повернути до 28 липня 2012 року. На підтвердження укладення договору позики, ОСОБА_7 написав відповідну розписку. Однак, до цього часу борг так і не повернув. Фактично, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , яка полягає у недобросовісному використанні довіри з боку потерпілого, шахрай заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 , тобто, вчинив злочин, відповідальність за який передбачена ч.4 ст.190 КК України, шахрайство.

Крім того, ОСОБА_7 вчинив злочин, відповідальність за який передбачена ч.3 ст.382 КК України, а саме умисно не виконує неодноразові рішення суду, що набрали законної сили, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам ОСОБА_6 . Загальна сума невиконаних рішень 814 032,60 грн та 5 031,62 доларів США.

З посиланням на ст.214 КПК України ОСОБА_6 у заяві просив: невідкладно внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочати розслідування; у строки, передбачені законом, повідомити на його адресу про те, що зазначена заява внесена до ЄРДР; визнати його потерпілим від злочину та виконати вимоги ч.2 ст.55 КПК України, вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; провести досудове розслідування та притягнути ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.190, ч.3 ст.382 КК України; про наслідки розгляду даної заяви, з підтвердженням внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР просив повідомити на його адресу.

Указана ОСОБА_6 заява від 02 травня 2023 року була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» ХРУП 04 травня 2023 року за №7219.

Відомості до ЄРДР за вказаною заявою ОСОБА_6 внесені не були, про що останнього було повідомлено листом №2698/121/119/04/2023 від 30 травня 2023 року.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора , а саме бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк,-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Так, згідно ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач-керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання-керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Однак, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться не будь-які заяви чи повідомлення, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

При цьому зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Єдиний реєстр досудових розслідувань утворено та ведеться відповідно до вимог КПК, Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення.

Пунктом 2 частини 1 Розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» вказаного положення визначено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Якщо в заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це, у свою чергу, слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, вирішальним чинником для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Колегія суддів уважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про те, що представник органу досудового розслідування обгрунтовано відмовив у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Як заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, так і долучені до цієї заяви документи, жодним чином не свідчать про те, що ОСОБА_7 , який 25 лютого 2011 року отримував в позику грошові кошти (про що йдеться у поданій ОСОБА_6 заяві від 02 травня 2023 року), в момент укладання цього договору позики, мав намір не виконувати зобов`язання та присвоїти чуже майно, та про те, що ОСОБА_7 , маючи реальну можливість виконати судові рішення, які набрали законної сили, умисно не виконує ці рішення, тобто, відмовляється їх виконати або ухиляється від їх виконання.

Відсутні й у доданих до вказаної заяви матеріалах й будь-які підтверджуючі відомості про те, що будь-які судові рішення, які набрали законної сили, на сьогоднішній день не виконані.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 колегією суддів апеляційного суду перевірено, однак вони є безпідставними та не заслуговують на увагу.

У межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у ч.4 статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст ч.1 зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею місцевого суду не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які, перешкодили б постановити законне та обґрунтоване рішення.

Відтак, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду не знаходить.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3