У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду прокурора ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/211/23 за апеляційною скаргою прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про обрання відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Тересва, Тячівського району, Закарпатської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що працюючи на посаді державного кадастрового реєстратора відділу в Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, несучи персональну відповідальність за внесення даних до Державного земельного кадастру, в порушення вимог Закону України «Про державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 №1051, здійснила неналежне виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, Буштинську селищну раду Тячівського району, в подальшому, було позбавлено права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0034, площею 1,6130 га, ринковою вартістю 1456484,0 гривень, чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам вказаного органу місцевого самоврядування.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.367 КК України, тобто як службову недбалість, а саме неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжких наслідків охоронюваним законом громадським інтересам.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України. Крім того, сторона обвинувачення вважає наявними ризики, визначені ч.1 ст.177 КПК України, та стверджує про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, в ухвалі слідчий суддя вказав, що погоджується з обґрунтованістю підозри ОСОБА_6 , але враховує, що наведені доводи є непереконливими, оскільки прокурором не підтверджено, що підозрювана, працюючи в.о. начальника відділу №5 упродовж всього строку досудового розслідування будь-яким чином вживала заходів для того, щоб знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому клопотання сторони обвинувачення слід залишити без задоволення з огляду на його необґрунтованість.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, а тому підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на ті самі доводи, які наведені в клопотанні слідчого. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю в межах строку досудового розслідування. Покласти на підозрювану наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

На зазначену апеляційну скаргу прокурора, адвокат ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 подав заперечення та зазначив, що заперечує проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважає її необґрунтованою, за відсутністю підстав, які б обґрунтовували можливість скасування ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 04.04.2023. Вважає, що у зв`язку із не наведенням стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також відсутністю необхідності застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, судом було правомірно, обґрунтовано та законно відмовлено прокурору у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу. Крім того зазначив, що 27.04.2023 завершено досудове розслідування та обвинувальний акт скеровано до Тячівського районного суду для розгляду по суті. З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 04.04.2023 залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрювану ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили щодо апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст. 181 КПК України вбачається, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У рішенні ЄСПЛ по справі Бузаджі проти Республіки Молдова, в пунктах 86-91 зауважено, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції. Суд постановив, що цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття «рівень» і «напруженість» у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи прокурора, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності ухвали слідчого судді, є необґрунтованими.

Так, апеляційним судом встановлено, що органом досудового розслідування Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 від 01.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.367 КК України, у якому 28.03.2023 повідомлено про підозру ОСОБА_6 за ч.2 ст.367 КК України.

03 квітня 2023 року старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, в межах строку досудового розслідування до 28.05.2023.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 квітня 2023 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Так, згідно доказів, долучених до клопотання, а саме: матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) за кадастровим номером :03:001:0034, висновку судової оціночно-земельної експертизи №161К/2021 від 14.09.2021, висновку судової експертизи з питань землеустрою №50-Е від 10.03.2023, висновку судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/107-21/3019-ПЧ від 22.04.2021, копії посадової інструкції Державного кадастрового реєстратора відділу у Тячівському районі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області та інші матеріалами кримінального провадження, слідчим суддею належним чином і в повній мірі досліджені у сукупності вказанні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 367 КК України, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним і таким, що відповідає фактичним обставинам цього провадження, сукупністю доказів у провадженні, які дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що вона могла скоїти цей злочин.

Разом з тим, своє рішення про відмову слідчий суддя мотивував тим, що у судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, у клопотанні слідчого лише перераховано ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, разом з тим доказів на підтвердження реального існування цих ризиків у клопотанні не зазначено та прокурором у суді не доведено.

Також, в матеріалах провадження відсутні та стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження фактів не виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, або вчинення спроб, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про відсутність підстав для застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, враховуючи тяжкість злочину, обставини його вчинення та вимоги ст.177 КПК України, оскільки необхідність застосування такого запобіжного заходу стороною обвинувачення не доведена.

Окрім того, апеляційний суд бере до уваги і те, що на теперішній час досудове розслідування вказаного кримінального провадження завершено, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 передано до суду першої інстанції для розгляду по суті.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування чи зміни ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 квітня 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді