Провадження № 1-кс/947/9656/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , погоджене керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000031 від 10.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 10.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво у вищевказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Білгород-Дністровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

В ході досудового розслідування, встановлено, що заступник начальника штабу - начальник відділу бойової та спеціальної підготовки штабу НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 з метою особистого збагачення, на виконання раніше висловленої вимоги, одержав від громадянина України ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 18 470 (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят) гривень за сприяння у безперешкодному переміщенні п`яти осіб чоловічої статі, призовного віку, які всупереч забороні прямують транзитною ділянкою автошляху « ІНФОРМАЦІЯ_2 » через пункту пропуску «Маяки-Паланка-Удобне», яка є зоною відповідальності НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

25.07.2023 року ОСОБА_5 о 13 год. 37 хв. було затримано у порядку статті 208 КПК України.

Під час затримання ОСОБА_5 добровільно видав наявні при ньому наступні предмети та речі: грошові кошти, зовні схожі на банкноти долари США номіналом по 100 доларів, у кількості 5 купюр, на загальну суму 500 (п`ятсот) доларів США, з наступними серійними номерами: FB71351585B; КВ35522164С; НС19730108В; KL89886503C; НК95361767С.

Вказані грошові кошти за результатом добровільної видачі були вилучені та поміщені до сейф-пакету із символікою ДБР за № В2009300.

Крім того, ОСОБА_5 добровільно видав належний йому мобільний телефон Tekno POVA у корпусі синього кольору, з сім карткою Київстар НОМЕР_2 , який був вилучений та поміщений до сейф-пакету із символікою ДБР № В1032309.

Також, ОСОБА_5 добровільно видав службове посвідчення серії НОМЕР_3 , картку замісник №32 до посвідчення № НОМЕР_3 до табельної вогнепальної зброї ПМ НОМЕР_4 , картку обліку доз радіоактивного опромінювання на ім`я ОСОБА_5 , №213 на отримання індивідуального дозиметру, посвідчення водія серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 Дача Дастер д.н.з НОМЕР_7 , банківську картку VISA № НОМЕР_8 банку ПУМБ, які були вилучені та поміщені до сейф-пакету із символікою ДБР № В2008951; ЗІП пакет з папірцями в клітинку, в якому міститься речовина рослинного походження, яку вилучено та поміщено до сейф-пакету із символікою ДБР № В2009966; одяг а саме шорти темного кольору, які поміщено до сейф - пакету із символікою ДБР №L 1007528.

Оскільки у органу досудового розслідування є достатні підстави, що вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення з метою забезпечення збереження вилученого майна, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Від прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 надійшла до суду заява, в якій він зазначив, що подане клопотання підтримує про просить розглянути у його відсутність.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотанням належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального № 0000031 від 10.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

В рамках вказаного кримінального провадження 25.07.2023 року ОСОБА_5 було затримано у порядку статті 208 КПК України та під час затримання ОСОБА_5 добровільно було видано майно, перелік якого зазначено у клопотанні та на яке наразі слідчий просить накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів в рамках кримінального провадження.

Слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів, встановлено, що вилучене під час затримання у порядку статті 208 КПК України ОСОБА_5 майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можливо зберегло у собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, а також може містити в собі відомості щодо обставин їх вчинення.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого 25.07.2023 року про визнання вилученого майна речовими доказами в рамках кримінального провадження .

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження та містити у собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Отже, оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , погоджене керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000031 від 10.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на:

- грошові кошти, зовні схожі на банкноти долари США - номіналом по 100 доларів, у кількості 5 купюр, на загальну суму 500 (п`ятсот) доларів США, з наступними серійними номерами: РВ71351585В. КВ35522164С, НС19730108В, КЬ89886503С, НК95361767С;

-мобільний телефон Текло РОУА у корпусі синього кольору, з сім карткою Київстар НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 ;

-службове посвідчення серії НОМЕР_3 , картку замісник №32 до посвідчення № НОМЕР_3 до табельної вогнепальної зброї ПМ НОМЕР_4 , картку обліку доз радіоактивного опромінювання на ім`я ОСОБА_5 , №213 на отримання індивідуального дозиметру, посвідчення водія серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 Дача Дастер д.н.з НОМЕР_7 , банківську картку VISA № НОМЕР_8 банку ПУМБ;

-ЗІП пакет з папірцями в клітинку, в якому міститься речовина рослинного походження;

-одяг а сааме: шорти темного кольору.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1