Справа №: 398/2831/23
провадження №: 1-кс/398/723/23
УХВАЛА

Іменем України

"12" червня 2023 р. Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження внесеному №0000283 від 08.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Старший дізнавач СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000283 від 08.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий вказав, що 08.06.2023 року надійшов рапорт заступника начальника СРПП Олександрійського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , за фактом того, що 07.06.2023 року під час складання адміністративних протоколів за ст.. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протоколом про адміністративне правопорушення серії ААд №157781 було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 24.01.2023 року яке має ознаки підробки.

В ході проведення процесуальної дії огляд місця події було виявлено водійське посвідчення НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час огляду місця події було прийнято рішення про вилучення вказаного посвідчення водія. В подальшому даний документ, було визнано речовим доказом в кримінальному провадженні та поміщено до спеціального сейф-пакету «НПУ» № PSP 1337906.

Старший дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна його заява про розгляд клопотання у її відсутність.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що органом поліції проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 08 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Постановою старшого дізнавача від 08.06.2023 року зазначені речі визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку допускається у випадках, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.

Досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000283 дають достатні підстави вважати, що вилучені предмети, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки є матеріальними об`єктами, що можуть зберігати сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, наявний ризик, у випадку не застосування арешту, можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначених речових доказів.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на зазначені речові докази, а також доведено наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення належного зберігання слідів вчиненого кримінального правопорушення, з метою проведення судових експертиз, а також з метою запобігання ризикам, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, клопотання підлягає задоволенню частково.

В частині вимог старшого дізнавача щодо накладення арешту до прийняття рішення по кримінальному провадженню клопотання не підлягає задоволенню, оскільки після проведення необхідних експертиз необхідність в накладеному арешті може відпасти.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А НО В И В

Клопотання старшого дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження внесеному №0000283 від 08.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Накласти арешт на водійське посвідчення НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яке є речовим доказом вчинення кримінального правопорушення до прийняття рішення по кримінальному провадженню, з метою забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1