Номер провадження: 11-сс/813/1263/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою начальника Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2023 року про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання в кримінальному провадженні №0000257 від 24.02.2023 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тетіїв Тетіївського району Київської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2017 року народження, працюючого на посаді начальника 61 військового мобільного госпіталю військово-медичного клінічного центру Південного регіону, ВОС 9001013 (в/ч НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України,

встановив:

В провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000257 від 24.02.2023 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, скоєного за обставин викладених в клопотанні прокурора.

12.05.2023 року ОСОБА_8 затриманий в порядку ст.208 КПК України як особа підозрювана в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, цього ж дня постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 кримінальне діяння в кримінальному провадженні перекваліфіковано з ч.3 ст.368 КК України на ч.3 ст.369-2 КК України.

Також 12.05.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України за кваліфікуючими ознаками: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, поєднаного із вимаганням такої вигоди.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до останнього більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням відповідних процесуальних обов`язків в межах строку досудового розслідування до 12.07.2023 року (справа №947/14372/23, провадження №1-кс/947/59874/23) (а.с.142 т.1).

Згідно відомостей з ЄДРСР 30.05.2023 року ухвалою Одеського апеляційного суду залишено без задоволення апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 та ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2023 року залишено без змін (провадження №11-сс/813/933/23).

10.07.2023 року заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_12 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000257 до трьох місяців, саме до 12.08.2023 року (а.с.148-153 т.1).

Цього ж дня, 10.07.2023 року начальник Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку покладених обов`язків на підозрюваного ОСОБА_8 , визначених ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси при обранні запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання ним вказаних обов`язків, передбачених КПК України, строком на 30 діб, в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.08.2023 року.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, досудове розслідування до завершення строку дії запобіжного заходу не вдалось завершити, а раніше встановлені ризики тривають: переховування від органу досудового розслідування та суду; здійснення незаконного впливу на свідків; знищення, приховання або спотворення документів, які мають істотне значення для кримінального провадження; а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оскарженою ухвалою слідчого судді від 11.07.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків строком до 12.08.2023 року, тобто в межах строку досудового розслідування: прибувати до слідчого прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися з м.Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними, експертами, іншими особами, визначеними слідчим, у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді начальник Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування до 12.08.2023 року, із визначенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не залишати цілодобово місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 ; прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи; утриматися від спілкування зі свідками, підозрюваними, експертами, іншими особами визначеними слідчим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Захисник ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора та просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 181 КПК.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст.179 КПК особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може якимось чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку покладених обов`язків на підозрюваного ОСОБА_8 , визначених ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2023 року про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відмову в ньому, та застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, на даній стадії досудового розслідування, вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому злочину, що свідчить про необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст.178 КПК, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, встановлено існування ризику можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні, який передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що прокурором доведені обставини, викладені в п.п. 1, 2 ч.1 ст.194 КПК, однак, не доведені обставини, щодо неможливості запобігання ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів підозрюваному ОСОБА_8 , оскільки сама по собі тяжкість кримінального правопорушення не може бути безумовною підставою для застосування до підозрюваного більш тяжкого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя детально врахував особу підозрюваного, який має постійне місце мешкання та реєстрації, одружений, дружина перебуває в безоплатній відпустці по догляду за малолітньою дитиною, яка страждає хронічною хворобою, потребує догляду та матеріального забезпечення, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків за місцем мешкання.

Також слідчим суддею взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_8 позитивно характеризується, неодноразово нагороджувався державними нагородами, грамотами, відзнаками, в тому числі, за особливі заслуги в захисті державного суверенітету, територіальної цілісності, у зміцненні обороноздатності та безпеки України Президентом України Орденом «Богдана Хмельницького III ступеня».

Окрім цього, слідчим суддею враховано професійні якості підозрюваного та практичний досвід роботи, в тому числі і в умовах бойових дій, який потрібен для організації надання пораненим військовослужбовцям висококваліфікованої лікувально-діагностичної допомоги в будь-який час доби, що унеможливлює перебування його під домашнім арештом, і який впливає на здатність його підлеглих та військової частини в цілому виконувати зазначені завдання.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя визнав за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням нього відповідних обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК.

Таким чином, слідчий суддя з достатньою повнотою мотивував своє рішення про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, як такого, що забезпечить виконанням останнім покладених на нього процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

Доводи прокурора про існування потреби застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та неможливість застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, апеляційний суд визнає непереконливими, з огляду на таке.

Поведінка підозрюваного після застосування відносно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, зокрема той факт, що органом досудового розслідування та прокурором не було зафіксовано порушень підозрюваним умов особистого зобов`язання, яке застосовано оскарженою ухвалою, на думку апеляційного суду, свідчать про відсутність у підозрюваного мети перешкоджати кримінальному провадженню.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтвердила, що порушень застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, із покладенням відповідних обов`язків, встановлено не було.

Більш того, в судовому засіданні сторона захисту вказала, що підозрюваного не відсторонено від посади та він має щоденно відвідувати робоче місце, а у разі застосування щодо нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, він буде позбавлений можливості працювати.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що під час апеляційного розгляду прокурор не надав суду доказів реального існування заявлених в клопотанні ризиків, які б вказували на те, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, не забезпечує на даний час виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

В обґрунтування доведеності існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального протиправних дій, прокурор послався на те, що відносно ОСОБА_8 та ін. особи скеровано до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000014 від 16.03.2020 року за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, однак відповідних доказів на підтвердження даної обставини не надав, з посиланням на неможливість отримання процесуальних документів внаслідок тимчасової окупації м. Маріуполь. Тобто вказана обставина не доведена доказами.

Посилаючись на наявність ризику знищення, приховання або спотворення речових доказів, в яких наявні відомості стосовно вчинення цього кримінального правопорушення та викривати відомості, які мають значення для встановлення його обставин, прокурор пов`язує із зайняттям ОСОБА_8 посади начальника 61 військового мобільного госпіталю військово-медичного клінічного центру Південного регіону. Однак прокурор не довів суду, що з часу застосованого відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, останній здійснював подібні дії чи намагався їх здійснити. Крім того, прокурор не обґрунтовує щодо яких саме документів, на його думку, існує вказаний ризик, з урахуванням того, що інкриміновані події мали місце ще в період лютого-травня 2023 року.

За наведених обставин, доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з посиланням на тяжкість обвинувачення, що є підставою для обрання такого запобіжного заходу, на думку апеляційного суду, є недостатньою.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Будь-яких порушень норм КПК під час розгляду клопотання слідчим суддею, які могли б стати підставою для скасування оскарженої ухвали, не встановлено.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу начальника Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2023 року , якою підозрюваному ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000257 від 24.02.2023 року за ч.3 ст.369-2 КК України, обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4