Справа № 296/6763/23
УХВАЛА

Іменем України

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

17 липня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина рф, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000198 від 11.11.2022, за ч.2 ст.156, ч.3 ст.156-1, ч.4 ст.301-1 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюваного у кримінальному провадженні №0000198 від 11.11.2022, за ч.2 ст.156, ч.3 ст.156-1, ч.4 ст.301-1 КК України.

Клопотання обгрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове рослідування у кримінальному провадженні №0000198 від 11.11.2022, за ч.2 ст.156, ч.3 ст.156-1, ч.4 ст.301-1 КК України де підозрюваним є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина рф.

Досудовим слідством встановлено, що що 20.08.2012 ОСОБА_6

в соціальній мережі «Instagram» створив обліковий запис « ОСОБА_6 », який верифікував через електрону скриньку ІНФОРМАЦІЯ_2

У достовірно невстановлений досудовим слідством день, місяць, час та місці, однак не пізніше квітня 2022 року, під час користування соціальною мережею «Instagram» у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_8 за допомогою облікового запису « ОСОБА_6 ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , використовуючи обліковий запис соціальної мережі «Instagram» « ОСОБА_6 » почав спілкування із малолітньою ОСОБА_8 , яка користувалась обліковим записом « ОСОБА_8 ». В ході спілкування із малолітньою, ОСОБА_6 представився дівчиною на ім`я ОСОБА_6 , та у продовж певного часу вибудовував із малолітньою довірливі відносини, спілкуючись на загальні теми.

В подальшому, у достовірно невстановлений досудовим слідством день, місяць, час та місці, однак не пізніше квітня 2022 року, ОСОБА_6 , із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, представляючись під час листування із ОСОБА_8 в соціальній мережі «Instagram» дівчиною на ім`я ОСОБА_6 , попросив малолітню виготовити фотографію її оголеного тіла, на що ОСОБА_8 погодилась, та виготовила за допомогою мобільного телефону свою фотографію у напів оголеному вигляді, яку відправила ОСОБА_6 в особисті повідомлення в соціальній мережі «Instagram».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, ОСОБА_6 зізнався ОСОБА_8 , що він хлопець на ім`я ОСОБА_6 , та запропонував їй продовжити спілкування та дізнатись більше про чоловіків. Так, в ході спілкування,

ОСОБА_6 упродовж з квітня 2022 року по жовтень 2022 року неодноразово просив ОСОБА_8 виготовляти та відправляти йому у соціальній мережі «Instagram» її фотографії інтимного характеру, на що малолітня погоджувалась. Інтимні фотографії в кількості 9 штук малолітня виготовляла за допомогою свого мобільного телефону та відправляла ОСОБА_6 в особисті повідомлення в соціальній мережі «Instagram».

Крім того, у достовірно невстановлений досудовим слідством день, місяць, час та місці, однак не пізніше квітня 2022 року, під час спілкування в соціальній мережі «Instagram» із ОСОБА_8 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_8 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем

Реалізуючи свій злочинний умисел, у достовірно невстановлений досудовим слідством день, місяць, час та місці, упродовж

з квітня 2022 року по жовтень 2022 року, ОСОБА_6 , будучи повнолітнім,

з метою вчинення стосовно ОСОБА_8 розпусних дій та задоволення своєї статевої пристрасті, використовуючи обліковий запис соціальної мережі «Instagram» « ОСОБА_6 » запропонував малолітній ОСОБА_8 провести зустріч в режимі відео зв`язку в соціальній мережі «Instagram», на що остання погодилась. В ході спілкування в режимі відеозв`язку в соціальній мережі «Instagram» ОСОБА_8 позувала для ОСОБА_6 в оголеному вигляді, який в цей час демонстрував малолітній свій статевий орган.

Через певний час ОСОБА_8 відмовилась спілкуватись із

ОСОБА_6 , у зв`язку із чим останній, із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, використовуючи обліковий запис « ОСОБА_6 » почав направляти ОСОБА_8 текстові повідомлення із вимогами про зустріч в режимі відеозв`язку через соціальну мережу «Instagram», та текстові повідомлення із погрозами, в тому числі фізичної розправи, та таким чином примушуючи останню відновити з ним спілкування.

Крім того, у достовірно невстановлений досудовим слідством день, місяць, час та місці, однак не пізніше квітня 2022 року, під час користування обліковим записом « ОСОБА_6 » соціальної мережі «Instagram» у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_12 , яка є подругою малолітньої ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, у продовж з квітня 2022 року по жовтень 2022 року, ОСОБА_6 , із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, використовуючи обліковий запис « ОСОБА_6 » соціальної мережі «Instagram» та обліковий запис « ОСОБА_6 »

у мобільному застосунку «Теlegram», відправляв малолітній ОСОБА_12 текстові повідомлення з висловлюваннями, які направлені на спонукання до дій сексуального характеру, зокрема виготовлення малолітньою інтимних фотографій свого оголеного тіла та проведення зустрічей в режимі відеозв`язку.

При цьому ОСОБА_6 погрожував малолітній фізичною розправою у разі відмови. У зв`язку із цим, ОСОБА_12 , упродовж зазначеного періоду виготовила та відправила ОСОБА_6 в особисті повідомлення облікового запису « ОСОБА_6 » соціальної мережі «Instagram» три фотографії свого оголеного тіла.

Крім того, у достовірно невстановлений досудовим слідством день, місяць, час, та місці, однак не пізніше квітня 2022 року, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на примушення ОСОБА_12 до участі у створенні дитячої порнографії.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у достовірно невстановлений досудовим слідством день, місяць, час, та місці, у продовж з квітня 2022 року по жовтень 2022 року, ОСОБА_6 , порушуючи суспільну мораль, тобто систему етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей в частині заборони поширення серед населення вульгарно-натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів із зображенням у будь-який спосіб дитини, всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 в редакції від 17.03.2021 року, «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» ратифікованої 20.06.2012 та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 в редакції від 17.03.2021, під час спілкування текстовими повідомленнями із ОСОБА_12 у соціальній мережі «Instagram» запропонував малолітній виготовити відеозапис інтимного характеру за участі останньої, погрожуючи останній у випадку відмови розповсюдженням її інтимних фотографій в мережі Інтернет.

У зв`язку із цим, ОСОБА_12 у достовірно невстановлений досудовим слідством день, місяць, час, та місці, у продовж з квітня 2022 року по жовтень 2022 року, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , малолітня ОСОБА_12 під погрозами ОСОБА_6 , які останній направляв їй текстовими повідомленнями з облікового запису « ОСОБА_6 » соціальної мережі «Instagram» виготовила відеозапис інтимного характеру за своєї участі, який відправила ОСОБА_6 в особисті повідомлення облікового запису « ОСОБА_6 » соціальної мережі «Instagram».

Через певний час ОСОБА_12 відмовилась спілкуватись із

ОСОБА_6 , у зв`язку із чим у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на розповсюдження дитячої порнографії за участі ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розповсюдження дитячої порнографії за участі малолітньої ОСОБА_12 , ОСОБА_6 у достовірно невстановлений досудовим слідством день, місяць, час, та місці,у продовж з квітня 2022 року по жовтень 2022 року, використовуючи обліковий запис « ОСОБА_6 » переслав в особисті повідомлення ОСОБА_8 відеозапис інтимного характеру за участі ОСОБА_12

11.11.2022 за вказаним фактом були внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000198 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 156-1, ч. 4 ст. 301-1 КК України.

29.06.2023 під час досудового розслідування виявлено достатньо підстав для оголошення підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 156-1, ч. 4 ст. 301-1 КК України, однак вручити повідомлення про підозру останньому, не представились можливим у зв`язку з тим, що останній проживає поза межами України та вчиняв злочин перебуваючи в російській федерації - підозру надіслано за допомогою месенджера WhatsApp на номер НОМЕР_1 (що належить ОСОБА_6 ) та з офіційного сайту СУ ГУНП на його електрону адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 (що належить ОСОБА_6 ).

06.07.2023 ОСОБА_6 оголошено в розшук.

10.07.2023 слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

11.07.2023 підозрюваного ОСОБА_6 року народження, оголошено в міжнародний розшук.

Наразі є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого відповідно до Кримінального кодексу України передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 15 років.

Метою застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що орган досудового розслідування, керуючись, п.1 ч.1 ст.177 КПК України має підстави вважати, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміновані йому кримінальні правопорушення може переховуватись від органу досудового розслідування так як являється громадянином іншої держави.

Орган досудового розслідування керуючись п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не виключає можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілих у даному кримінальному провадженні з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій. А тому, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний буде намагатися вплинути на потерпілих та інших учасників у кримінальному провадженні.

Також, керуючись п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, орган досудового розслідування не виключає можливість що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , з метою запобігання наявних вищевказаних ризиків неможливо обрати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Даний вид запобіжного заходу необхідно обрати останньому не виходячи з каральних міркувань, а лише з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду клопотання повністю підтримала з мотивів та підстав, що в ньому викладені та просилва задовільнити.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обгрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ймовірно вчинив кримінальні правопорушеня за ч.2 ст.156, ч.3 ст.156-1, ч.4 ст.301-1 КК України про це свідчать долучені до клопотання: - - протоколи допиту неповнолітніх потерпілих ОСОБА_8 , ї ОСОБА_12 ;

-протоколи допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ,

- протокол огляду предметів (мобільних телефонів потерпілих) ОСОБА_8 , ї ОСОБА_12 ;

- протокол огляду предмету сторінки в соціальній мережі "Інстаграм" ОСОБА_17 .

- матеріалами виконаних доручень Департаменту кіберполіції, УКР та СБУ від 03.06.2023.

- висновком судової мистецтвознавчої експертизи від 29.06.2023;

29.06.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000198 від 11.11.2022, за ч.2 ст.156, ч.3 ст.156-1, ч.4 ст.301-1 КК України (а.с.74)

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи є обґрунтованими.

Зокрема, є підтвердженим, що підозрюваний переховується на території РФ, зокрема встановлено, що він проживає за адресою АДРЕСА_1 та після повідомлення про підозру й надалі буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, з огляду на обставини кримінального провадження

Так, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні д вох тяжких та одного особливо тяжкого злочину (ч.4 ст.301-1 КК України) , за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від девяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком до трьох років

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Слідчий суддя відзначає, що тяжкість покарання значно збільшує ймовірність ризику переховування перебуваючи на території рф.

Крім того, матеріали долучені до клопотання свідчать, що ОСОБА_6 погрожує потерпілим, про це свдчить протокол судового засідання від 14.06.2023 де було в порядку ст.225 допитано неповнолітню ОСОБА_8 та протоколи огляду предметів (мобільних потерпілих) від 01.02.2023,08.02.2023, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України

Також слдчий суддя вважає наявними ризики передбачені п.4,5 ч.1 ст.177 КПК, що підозрюваний своєю неявкою до слідчого, слідчого судді, суду може перешкоджати кримінальному провадженню та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, оскільки перебуває в рф та є в межає недсяжності, оскільки після вторгнення рф до України розірвано всі дипломатичні відносини з рф та рб

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Оскільки за обставин даного кримінального провадження підозрюваному інкримінується тяжкі та особливо тяжкий злочин, з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться в тому числі до притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, - більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на початковій стадії досудового розслідування.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до матеріалів клопотання вбачається, що постановою слідчого від 06.07.2023 ОСОБА_6 оголошено в розшук.

10.07.2023 слідчий суддя надав дозвіл на затримання ОСОБА_6

Крім того, згідно матеріалів клопотання, підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час перебуває на території рф, проживає в м.Москва.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволеню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176 178, 182 , 184, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у кримінальному провадженні №0000198 від 11.11.2022, за ч.2 ст.156, ч.3 ст.156-1, ч.4 ст.301-1 КК України- задовільнити

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний західу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави

Після затримання на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до слідчого судді, суду за участі підозрюваного, обвинуваченого розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвла підлягає негайному виконанню, проте, може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено 18.07.2023 о 16 годині 50 хвилин

Слідчий суддя ОСОБА_1