Справа № 646/2993/23
№ провадження 1-і/646/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2023 м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222 від 03.02.2020, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чита Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України,

встановив:

22 червня 2023 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилалася на те, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000222 від 03.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25.11.2021 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.04.2023 строк дії запобіжного заходу продовжений до 22.06.2023 включно.

Ухвалою колегії суддів Третьої судової палат Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.06.2023 змінена підсудність кримінального провадження з Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області на Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Крім того, прокурор посилався на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень й те, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальні правопорушення незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не зможуть забезпечити виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та необхідність обрання щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу. Просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора, вважав, що за спливом тривалого часу тримання під вартою його підзахисного, ризики, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України значно зменшилися, його підзахисний має соціальні зв`язки, постійне місце реєстрації та проживання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав доводи захисника.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Суд ураховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів та тяжких відповідно, строк покарання за санкцією тяжкого злочину передбачає позбавлення волі строком до 8 років.

На даний час у кримінальному провадженні виникли та стали достатніми підстави для висновку про можливість зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , що тримаються під вартою на більш м`який.

Прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п. п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може:

- переховуватися від суду;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Наявність вказаних ризиків також було встановлено при перевірці підстав для продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 . Новомосковським міськрайонним судом під час постановлення ухвали від 24.05.2023.

Разом з тим, ані в клопотанні, ані під час судового засідання прокурором не наведено обґрунтувань та підстав існування ризиків вчинити і.нше кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінального провадженню іншим чином

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів та тяжких відповідно; 2) тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, оскільки санкція ч. 2 ст. 317 КК України передбачає кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має тяжких хронічних захворювань або інвалідності; 4) дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, має постійне місце проживання.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків та при цьому з`ясовано, що обвинувачений зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою.

Незважаючи на тяжкість санкції статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості.

Суд вважає, що подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою буде суперечити п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який особа знаходиться під вартою, вже не є співмірним з тяжкістю обвинувачення, яке на даний час не є доведеним. Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

Суд зауважує, що тяжкість висунутих обвинувачень, ризик ухилення від суду, незаконного впливу на свідків, які були підставами для винесення ухвали про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовженні такого запобіжного заходу. Надалі, продовжуючи строк тримання під вартою, суд наводив підстави у своїх рішеннях, посилався на належність раніше обраного запобіжного заходу. Проте, згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції після спливу певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи зобов`язані навести інші підстави для подальшого тримання під вартою.

У вказаній справі таких підстав навести вже неможливо, тяжкість покарання та можливість переховування від суду та незаконного впливу на свідків з урахуванням практики ЄСПЛ, перестає бути підставою для позбавлення свободи, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, значно зменшились.

Таким чином, враховуючи тривалість знаходження обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, суд вважає недоцільним збереження застосованого запобіжного заходу та вважає за необхідне змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт обвинуваченому, заборонивши 6 цілодобово залишати місце свого проживання.

Домашній арешт, як запобіжний захід, відповідно до ст. 181 КПК України полягає у забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі, а тому вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 тримання під вартою, суд приходить до висновку про його відмову та зміни запобіжного заходу на більш м`який, враховуючи покарання, яке може загрожувати обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні, а також продовження існування ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, в зв`язку із чим, суд приходить до висновку що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у повній мірі забезпечить судовий розгляд кримінального провадження та належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.3 п.1 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2)прибувати до слідчого, прокурора чи до суду за першою вимогою;

3)не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

5)утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №№0000222 від 03.02.2020.

Строк дії ухвали встановити у 2 (два) місяці.

Дата закінчення дії ухвали - 22 серпня 2023 року.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду негайно.

Доставити обвинуваченого до місця проживання за адресою житла, яке йому заборонено залишати.

Копію ухвали негайно направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного для її виконання та зобов`язати негайно поставити ОСОБА_4 , на облік і повідомити про це слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 26.06.2023.

Суддя ОСОБА_1