Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/472/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.08.2023, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Будки Роменського району Сумської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 263 КК України,застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 18 год 30 хв 25.08.2023 по 18 год 30 хв 23.10.2023 включно, тобто в межах строку досудового розслідування та визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн.

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.08.2023 задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 263 КК України.

Мотивуючи дану ухвалу, слідчий суддя зазначив про необхідність застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає до 7 років позбавлення волі, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування, через що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового слідства та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зважаючи на стадію кримінального провадження, наявний реальний ризик, що підозрюваний у разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто вводити слідство в оману, переховуватися та ухилятися від викликів слідчого, прокурора та суду, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та які на даний час органом досудового розслідування не встановлено.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на непов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді особистого зобов`язання.

При цьому захисник вказує на те, що слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не оцінено в сукупності всі обставини справи, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали, оскільки в матеріалах кримінального провадження та в клопотанні слідчого відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід або його скасування не може запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Крім того захисник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що її підзахисний має міцні соціальні звязки, проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, позивтивно характеризується за місцем проживання та служби, має на утриманні двох малолітніх дітей. З моменту повномаштабного вторгнення Російської Федерації добровільно вступив до лав ЗСУ та більше ніж півтора року перебуває в зоні активних бойових дій. Не зважаючи на неодноразове травмування, отримання поранень та можливість на законних підставах отримати відстрочку від служби в лавах збройних сил України - продовжив виконувати завдання по захисту України. 23.05.2023 за бойові заслуги був нагороджений беретом морського піхотинця, а також представлений до нагороди - орден за мужність третього ступеню. Більше того, судом не враховано стан здоровя ОСОБА_7 , який за час проходження військової служби по захисту держави отримав пять контузій три з яких зі втратою свідомості, крім того 22.06.2023 внаслідок ворожого артелерійського обстрілу отримав травму - осколкове поранення в область обличчя та шиї.

За вказаних обставинзахисник вважає, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 є необґрунтовано суворим і до нього може бути застосований інший більш м`який запобіжний захід передбачений ст. 176 КПК України.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та йогозахисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, а також просили зменьшити розмір визначеної судом застави у звязку з тяжким матеріальним станом підозрюваного, та необхідності лікування підозрюваного через поранення отримані ним в ході бойових дій на сході країни, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчими відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 01.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000843 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 263 КК України.

26.08.2023 старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.08.2023 задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів і визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, при розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 263 КК України, що матеріали клопотання містять дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно вплинути на свідків.

Про наявність вказаних ризиків свідчить той факт, що кримінальне правопорушення в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, так як санкцією ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 263 КК Українипередбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років,а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 17.08.2023(а.к.9-13, 33-36); протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж (а.к.14-17); протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 18.08.2023 (а.к.18); протоколом добровільної видачі предметів від 25.08.2023 (а.к.28); висновком експерта від 26.08.2023 № СЕ-19/112-23/8218-БЛ за результатами проведення експертизи зброї (а.к. 31).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо апеляційних доводів захисника про необґрунтованість підозри і як наслідок необхідності відмови у задоволенні клопотання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. На час розгляду клопотання зазначені умови виконані. З досліджених матеріалів клопотання вбачається, що на даному етапі розслідування, підозра відносно ОСОБА_7 є обґрунтованою, а зібрані докази вказують на його причетність до злочину.З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується доводів підозрюваного та його захисника з приводу того, що йому визначено занадто великий розмір застави, то вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 182 КПК України можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України - розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Як встановлено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання вказаних вимог кримінального процесуального закону, слідчим суддею визначено розмір застави при постановленні ухвали про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розмір застави визначено у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і становить 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, алепідстави обрання вказаного розміру застави слідчим суддею належним чином не умотивовано в оскаржуваній ухвалі, оскільки слід зауважити, що слідчим суддею обрано максимально можливий розмір застави, визначений законодавцем за вчинення тяжкого злочину.

Разом з тим, захисником адвокатом ОСОБА_6 до апеляційної скарги надані документи з яких вбачається, що підозрюваний має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 19.07.2022 ОСОБА_7 проходить військову службу на посаді командира бойової машини десантно штурмової роти в/ч НОМЕР_2 , де характеризується виключно позитивно. 22.06.2023 внаслідок ворожого артелерійського обстрілу отримав травму - осколкове поранення в область обличчя і шиї, та на даний час потребує подальшого лікування.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що з урахуванням вищенаведеного визначений слідчим суддею районного суду підозрюваному ОСОБА_7 максимальний розмір застави є завідомо непомірним для нього, а тому вбачає підстави до скасування ухвали слідчого судді, з постановленням нової ухвали, у зв`язку з необхідністю зменшення розміру застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З урахуванням викладеного апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 376, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.08.2023, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а самез 18 год 30 хв 25.08.2023 до 18 год 30 хв 23.10.2023 включно, тобто в межах строку досудового розслідування та визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити частково застосувавши стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а самез 18 год 30 хв 25.08.2023 до 18 год 30 хв 23.10.2023 включно, тобто в межах строку досудового розслідування та визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107 360 грн.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2