Справа 688/590/23
№ 1-кп/688/81/23
Вирок

Іменем України

28 вересня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка кримінальне провадження № 0000481, № 0000270, № 0000006 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

26 грудня 2022 року близько 13 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в квартирі АДРЕСА_4 , яка належала ОСОБА_8 , на холодильнику в кухонній кімнаті виявив банківську картку АТ КБ «ПриватБанк», імітовану на ім`я ОСОБА_9 , в результаті чого в нього виник умисел на її викрадення з метою подальшого зняття з рахунку грошових коштів, оскільки йому був відомий ПІН-код доступу до неї.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційного документа, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб та власник картки не спостерігає, в той же день, час та місці ОСОБА_4 вказану банківську кредитну картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка є засобом доступу до банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_9 , є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві та відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», тобто офіційним документом, який містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк), держателя цього спеціального платіжного засобу та ініціювати переказ з його рахунку, викрав з метою подальшого використання для заволодіння грошовими коштами, після чого залишив вказану квартиру.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу, вчиненими з корисливих мотивів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, 26 грудня 2022 року близько 13 год. 23 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, який введений в дію Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого продовжено згідно Указу Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022, підійшов до банківського терміналу АТ КБ «ПриватБанк», який розташований по вул. Героїв Небесної Сотні, 21 в м. Шепетівка Хмельницької області, де скориставшись раніше викраденою банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належала потерпілій ОСОБА_9 та яка забезпечувала доступ до грошових коштів на рахунку, де діючи умисно, в умовах воєнного стану, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом та метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, а також тим, що йому був відомий ПІН-код доступу до рахунку, здійснив зняття грошових коштів однією транзакцією на загальну суму 4800 грн., які в подальшому викрав та використав на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану вчинив крадіжку грошей ОСОБА_9 на загальну суму 4800 грн., чим спричинив потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 01 січня 2023 року близько 15 год., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , перебуваючи у під`їзді № 1, на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , виявили дитячу коляску марки та моделі «VerdiMirage» типу 3 в 1 (трансформер), бежевого кольору, в нижній кишені якої знаходились дві парасолі, яку залишив потерпілий ОСОБА_10 .

Одразу після виявлення дитячої коляски у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаної дитячої коляски та двох парасольок.

З цією метою, у цей же день та час, перебуваючи у першому під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , будучи об`єднані спільним злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна та особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, що введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого продовжено згідно Указу Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2738-IX від 16.11.2022, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрали належне ОСОБА_10 майно, а саме: дитячу коляску марки та моделі «VerdiMirage» типу 3 в 1 (трансформер) вартістю 8833,33 гривні, в нижній кишені якої знаходились дві парасольки: одна парасолька світло-коричневого кольору без маркувальних ознак, вартістю 150 гривень, друга парасолька рожевого кольору з маркуванням «oriflamme» вартістю 250 гривень. Одразу після незаконного заволодіння чужим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покинули місце вчинення кримінального правопорушення, та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 9233 грн 33 коп.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Окрім того, 1 січня 2023 року, близько 16 год., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи на території домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_11 , виявили, що у вищевказаному господарстві відсутні власники, а тому у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна із гаражного приміщення.

З цією метою, у цей же день та час, перебуваючи на території домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , будучи об`єднані спільним злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна та особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, що введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого згідно Указу Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2738-IX від 16.11.2022, діючи умисно, за допомогою знайденого ОСОБА_4 шматка металевої арматури та із застосуванням власної фізичної сили, ОСОБА_5 зірвав навісний замок на воротах гаражного приміщення та разом з ОСОБА_4 проникли всередину, звідки таємно викрали алюмінієвий бідон ємкістю 40 л вартістю 360 гривень, що належить ОСОБА_11 . Одразу після незаконного заволодіння чужим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покинули місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 360 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України; ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у приміщення.

21 березня 2023 року в денну пору доби ОСОБА_4 разом із ОСОБА_12 , проходив біля території охоронюваної стоянки, розташованої по вул. Судилківська 92А, м. Шепетівка Хмельницької області, де виявили автомобіль марки «MAN» моделі «TGX11.480», державний номерний знак « НОМЕР_3 », який належить ТОВ «Золотий Дракон», після чого у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в цей же день, час та місці, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що на всій території України ведений воєнний стан Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , будучи об`єднані спільним злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, проникли на територію вищевказаної стоянки. Після чого, керуючись корисливим мотивом, із автомобіля марки «MAN» моделі «TGX11.480», державний номерний знак « НОМЕР_3 », таємно, повторно викрали вживану автомобільну акумуляторну батарею (АКБ) марки «EXIDE» серії «Start Pro» моделі «EG1803» типу «6СТ-180Ah Аз НОМЕР_4 » вартістю 720,00 грн, та вживану автомобільну акумуляторну батарею (АКБ) марки «Viking» серії «Bronze» типу «6СТ-190Ah Аз 1100А (EN) 12V» вартістю 760,00 грн, що належать ТОВ «Золотий Дракон».

В подальшому, після незаконного заволодіння чужим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_12 із викраденим майном покинули територію вищевказаної стоянки та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій стороні ТОВ «Золотий Дракон», завдано майнової шкоди на загальну суму 1480 грн.

Окрім того, 04 квітня 2023 року близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , перебуваючи біля подвір`я, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , виявили велосипед марки «TREK» моделі «3700», який належить ОСОБА_13 , після чого у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в цей же день, час та місці, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що на всій території України ведений воєнний стан Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 , проник до території вищевказаного домоволодіння, звідки таємно, повторно викрав велосипед марки «TREK» моделі «3700» вартістю 7166,67 грн, після чого із викраденим майном спільно із ОСОБА_12 покинули територію вищевказаного домоволодіння, та в подальшому розпорядилися майном на власний розсуд.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_14 , завдано майнової шкоди на загальну суму 7166,67 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаною із проникненням у інше сховище, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім того, 11 квітня 2023 року близько 13 год. 10 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: АДРЕСА_5 та належить ФОП ОСОБА_15 , достовірно знаючи, що на всій території України ведений воєнний стан Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав дві плитки шоколадки марки «Terravita» йогурт вишня, вартістю 157,76 грн., та дві плитки шоколадки марки «Terravita» карамель горіх, вартістю 146,76 грн., після чого, не проходячи через касу магазину та не розрахувавшись за придбаний товар, з викраденим майном покинув приміщення магазину, та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_15 завдано майнової шкоди на загальну суму 304,52 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

2.Відомості про укладену угоду.

28 вересня 2023 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_7 укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з цією угодою, обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого обвинуваченим кримінальних правопорушень та узгодили міру покарання за ч. 1 ст. 357 КК України - штраф в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

28 вересня 2023 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з цією угодою, обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого обвинуваченим кримінальних правопорушень та узгодили міру покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - призначення покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, у виді 3 років позбавлення волі.

3.Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких і тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, та у інше сховище, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Прокурор просив затвердити угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та просив затвердити означену угоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та просив затвердити означену угоду.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та представник потерпілої юридичної особи ТОВ «Золотий Дракон» - ОСОБА_16 надали письмову згоду на укладення та затвердження угод про визнання винуватості, звернулися до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, письмову згоду на укладення угод підтримали.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. Встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угод про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України.

Міра покарання ОСОБА_4 узгоджена сторонами угоди, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Міра покарання ОСОБА_5 узгоджена сторонами угоди, за ч. 4 ст. 185 КК України визначена із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - призначення покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Умови угод та їх укладення не суперечать інтересам суспільства, дозволяють уникнути часових та матеріальних витрат, пов`язаних із провадженням кримінального провадження, сприяють забезпеченню швидкого судового провадження без порушення прав сторін та заподіяння шкоди будь-чиїм інтересам. Підстав для відмови у затвердженні угод про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

4.Відомості, які характеризують особу обвинувачених, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

ОСОБА_4 не судимий згідно ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, часткове відшкодування збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння (за епізодом викрадення офіційного документа та грошових коштів у ОСОБА_9 )

ОСОБА_5 не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, часткове відшкодування збитків.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.

5.Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання, судом повинні враховуватись ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання відповідно до вимог ст. ст. 66, 67 КК України.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).

Суд бере до уваги таку правову позицію, зазначену в постанові ВСУ від 14.04.2016 року. Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора та від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі про призначення судом більш м`якого покарання. Так, у Рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 в ході судового розгляду повністю визнав свою вину, усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся, відшкодував шкоду потерпілим, активно сприяв розкриттю злочинів.

Саме ці обставини, на думку суду, є підставою для прийняття рішення про призначення обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - призначення покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Крім того, суд враховує думку потерпілих, які надали свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості саме на таких умовах; відсутність тяжких наслідків, характер вчинених злочинів, особу обвинуваченого.

Враховуючи конкретні обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, дані, які характеризують його як особу та інші обставини справи, суд вважає можливим призначити узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України - штраф в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Із врахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що умови угод про визнання винуватості не порушують жодних прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчинених злочинів, обставинам справи, але й особам обвинувачених, є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинувачених в порядку ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на речові докази ухвалами слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області слід скасувати.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, з огляду на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що були підставою для обрання та продовження строку тримання під вартою, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 469, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000481, № 0000270, № 0000006, укладені 28 вересня 2023 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , та його захисником ОСОБА_7 ; між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 , та його захисником ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України - штраф в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 02.05.2023 року (фактичного затримання), зарахувавши у строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк тримання під вартою з 02.05.2023 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 14.06.2023 року (фактичного затримання), зарахувавши у строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк тримання під вартою з 14.06.2023 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: дитячу коляску марки та моделі «VerdiMirage» типу 3 в 1 (трансформер), яка зберігається у потерпілого ОСОБА_10 , 2 парасольки світло-коричневого кольору без маркувальних ознак, та рожевого кольору з маркуванням «oriflamme», які зберігаються в камері зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області - повернути потерпілому ОСОБА_10 ; алюмінієвий бідон ємкістю 40 л, металеву арматуру та навісний замок, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області - повернути потерпілій ОСОБА_11 ; компакт диски з відеозаписами події від 01.01.2023, лазерний диск з відеозаписом від 11.04.2023, копію довідки про рух коштів, копію довідки про відкриття рахунку, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження; банківську картку ОСОБА_9 , яка передана на зберігання потерпілій - залишити потерпілій ОСОБА_9 ; 2 акумуляторні батареї (АКБ) марки «EXIDE» серії «Start Pro» моделі «EG1803» типу «6СТ-180Ah Аз 1000А (EN) 12V» та «Viking» серії «Bronze» типу «6СТ-190Ah Аз 1100А (EN) 12V», що зберігаються в камері зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області - повернути ТОВ «Золотий Дракон»; велосипед марки «TREK» моделі «3700», що зберігається в камері зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області - повернути потерпілій ОСОБА_13 .

Скасувати арешт на речові докази, накладені ухвалами слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.01.2023, 05.01.2023, 28.03.2023, 07.04.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судових експертиз у сумі 4844,04 грн у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати за проведення судових експертиз у сумі 1699,02 грн у дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1