СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5913/23
пр. № 1-кп/759/1003/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001147 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.03.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 не маючи офіційного місця роботи, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, усвідомлюючи що в країні введено воєнний стан, вирішив таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд», з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення.

Так, ОСОБА_3 , 28.02.2023 приблизно о 15.13 годин зайшов до торгівельного залу магазину «Сільпо», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 8.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, користуючись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, взяв з торгівельного стелажу товар, що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме пристрій зарядний «Energizer 10000 mAh UA10052PQ» чорного кольору, артикул 918 843, вартістю 1040 гривень 83 копійки (без урахування ПДВ).

В подальшому, маючи намір таємно викрасти взятий ним товари, ОСОБА_3 направився до одного з відділів магазину, де зняв з товару магнітну кліпсу та захисний бокс, який залишив на полицях торгівельного залу магазину, а товар поклав під куртку та направився до лінії кас.

Приблизно о 15.15 годин 28.02.2023, ОСОБА_3 пройшов повз каси, не оплативши при цьому взятий ним товар та перетнувши сигнальні рамки, вийшов за межі магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Сільпо-Фуд» майнової шкоди на загальну суму 1040 гривень 83 копійки (без ПДВ).

Крім того, ОСОБА_3 не маючи офіційного місця роботи, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, усвідомлюючи що в країні введено воєнний стан, вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд», з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення.

Так, ОСОБА_3 , 08.03.2023 приблизно о 16.20 годин зайшов до торгівельного залу магазину «Сільпо», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 8.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, користуючись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, взяв з торгівельного стелажу товар, що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме пристрій зарядний «Energizer 10000 mAh UA10052PQ» чорного кольору, артикул 918 843, вартістю 1040 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ).

В подальшому, маючи намір таємно викрасти взяті ним товари, ОСОБА_3 направився до одного з відділів магазину, де зняв з товару магнітну кліпсу та захисний бокс, який залишив на полицях торгівельного залу магазину, а товар поклав під куртку та направився до лінії кас.

Приблизно о 17.25 годин 08.03.2023, ОСОБА_3 пройшов повз каси, не оплативши при цьому взятий ним товар та перетнувши сигнальні рамки, направився до виходу з магазину «Сільпо», тим самим вчинивши всі дії, що вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Однак, довести кримінальне правопорушення до кінця ОСОБА_3 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони магазину разом з наявним при ньому чужим майном, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд», та яке він намагався повторно таємно викрасти.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.4 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України вірна, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), у період воєнного стану; вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), у період воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, обставини скоєння злочинів, враховує особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судимий, не працює, його відношення до скоєного. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього, судом не встановлено.

При цьому суд приходить до висновку про те, що хоча вчинені обвинуваченим злочини відноситься до категорії тяжких, проте сукупність обставин, що пом`якшують покарання, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, з огляду на особу обвинуваченого, який вперше притягується до відповідальності, визнав вину, його молодий вік, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, що добровільно відшкодовано завдані збитки, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_3 положень ч. 1 ст. 69 КК України та призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції частини 4 статті 185, оскільки саме таким покаранням буде досягнуто мету, передбачену ст.ст. 50, 65 КК України.

Також суд враховує вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно до якої при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Поряд з цим суд вважає, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_3 призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- пластиковий захисний бокс з магнітним замком; картонну коробку з написом «Energizer 10000 mAh UA10052PQ», в якій знаходиться павербанк чорного кольору - залишити потерпілому ТОВ «Сільпо-Фуд».

- два DVD-диски - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1