Справа № 946/7287/20
Провадження № 1-кс/946/1071/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні заяву прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

17.05.2023 року прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся з заявою про відвід, яку 18.05.2023 року доповнив та якою просив відвести суддю Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №946/7287/20 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області по вищевказаному кримінальному провадженні неодноразово заявлялося клопотання про допит понятого ОСОБА_8 , який є важливим свідком у вказаному кримінальному провадженні, оскільки не проведення вказаного допиту істотно вплине на повноту судового розгляду та дослідження всіх обставин кримінального правопорушення. Також, у судовому засіданні 17.05.2023 року заявлено клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме зняття з каналів зв`язку оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» номер телефону НОМЕР_1 за період з 11.08.2020 року по 17.05.2023 року, яким користується свідок ОСОБА_8 та вказану інформацію можливо використати для встановлення місцезнаходження свідка, а відтак і забезпечити його явку до суду з метою допиту.

Проте, суд неодноразово відмовляв у допиті вказаного свідка та відмовлено в задоволенні клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів, відмовлено у клопотанні про відновлення з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перейшов до судових дебатів у зв`язку із чим, прокурором заявлено клопотання про надання йому часу для підготовки до судових дебатів, в якому також відмовлено. Також, як зазначено прокурором в заяві про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 , відмовивши в допиті свідка ОСОБА_8 судом порушено принцип змагальності сторін та свободи в поданні стороною обвинувачення суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості. Більш того, суд своєю відмовою у наданні можливості підготуватися до судових дебатів фактично позбавив прокурора можливості виступити в судових дебатах на підтримку висунутого обвинувачення.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області заяву про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на те, що він почав приймати участь у розгляді зазначеного обвинувального акту лише 17.05.2023 року, а до цього часу у вищевказаному кримінальному провадженні приймав участь інший прокурор, у зв`язку із чим, ним були подані вищезазначені клопотання.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення заяви прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 , оскільки прокурором не надані підстави для відводу судді, а також зазначив, що прокурор намагається ввести суд в оману, оскільки на протязі 1,5 роки суд відкладав розгляд справи для допиту свідка ОСОБА_8 . Все що зазначає прокурор в заяві про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 є підставою для скасування рішення по справі, а не про відвід судді. Крім цього, суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 тричі оголошував перерву в судовому засіданні з метою підготовки сторін до судових дебатів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 з підстав зазначених його захисником.

Суддя ОСОБА_6 не виявив бажання дати пояснення з приводу заявленого відводу.

Вислухавши пояснення прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , дослідивши матеріали заяви про відвід судді, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom) від 10 червня 1996 року.

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві ( рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року.

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 1 ст. 364 КПК учасники судових дебатів виступають у визначеному порядку. Така черговість не може бути змінена ні головуючим, ні самими учасниками судового провадження.

Судові дебати є самостійною частиною розгляду кримінального провадження, їх основу складають промови учасників судового розгляду, в яких вони дають оцінку діям обвинуваченого, аналізують досліджені в суді докази, висловлюють висновки щодо винуватості чи невинуватості обвинуваченого, кваліфікації дій, міри покарання, вирішення цивільного позову та інших питань, що повинен вирішити суд у ході постановлення вироку.

Зокрема, під час судових дебатів, крім промов учасників судового провадження, будь-яких інших процесуальних дій, за виключенням рішення про відновлення з`ясування обставин (ч. 5 ст. 364 КПК), чинним законодавством не передбачено.

Стадія судових дебатів не передбачає розгляду клопотань та заяв. Вказаний висновок наведений Верховним судом в постанові від 06.07.2022 року по справі № 127/15447/20.

Разом з тим, в ході розгляду заяви про відвід встановлено, що клопотання про допит свідка ОСОБА_8 і клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме зняття з каналів зв`язку оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» номер телефону НОМЕР_1 за період з 11.08.2020 року по 17.05.2023 року, яким користується свідок ОСОБА_8 , були заявлені прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області на стадії судових дебатів, яка не передбачає розгляду клопотань та заяв.

Як вбачається з журналу судового засідання від 27.03.2023 року по кримінальному провадженню №946/7287/20 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України головуючим суддею відповідно до вимог ст. 363 КПК України ухвалено про закінчення з`ясування обставин по справі та перевіркою їх доказами та оголошено про відкриття судових дебатів. В подальшому в зв`язку з заявою прокурора про необхідність підготовки до судових дебатів було оголошено перерву.

Крім цього, як вбачається з журналу судового засідання від 13.04.2023 року по вищевказаному кримінальному провадженню №946/7287/20 в зв`язку з заявою прокурора про необхідність підготовки до судових дебатів було оголошено перерву.

Враховуючи викладене, під час розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_6 , судом не встановлено існування будь-яких сумнівів в об`єктивності судді та його неупередженості, що було б підставою для його відводу на підставі положень кримінального процесуального закону, які регламентують підстави для відводу судді. Таких доказів прокурором суду не надано. Отже відсутні підстави вважати, що побоювання прокурора в неупередженості судді ОСОБА_6 та його необ`єктивності, є об`єктивно виправданими.

Додаткових підстав, передбачених ст.75 КПК України, у заяві та у судовому засіданні зазначено не було.

В свою чергу, необхідно зазначити, що процесуальні рішення судді не є підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не були встановлені обставини, які є підставою для відводу судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 і в даному випадку необхідно відмовити в задоволенні заяви прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №946/7287/20 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22 травня 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1