Справа № 522/7191/23
Провадження по справі № 1-кс/522/4514/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 17.03.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 110, ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 436-2, КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого відділу УСБУ в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000109 від 17.03.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України.

В ході проведення досудового розслідування від співробітників підрозділу «Т» ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області отримані відомості щодо громадянина ОСОБА_4 який 09.04.2023 за допомогою електронного обладнання, а саме належного йому на власній сторінці користувача на ім`я « ОСОБА_5 » з назвою профілю « ОСОБА_6 » у соціальної мережі «Instagram» маючи 108 «підписників» розмістив відеозапис роботи ППО на території м. Одеси при цьому зазначивши точний час та дату події - 04.04.2023 о 02:36 та конкретне місце та координати здійснення відео зйомки, а саме, що вона проводилась на території автостоянки « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, 11. Крім того, зазначений відеозапис ОСОБА_4 поширив на власній сторінці аккунта відео - хостингу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » профілю « ОСОБА_7 », ім`я користувача « ОСОБА_8 » таким чином здійснив розповсюдження (несанкціоноване поширення) зазначеного відеозапису шляхом його опублікування до загальнодоступних мереж, де з ним можуть ознайомитись велика кількість осіб, у тому числі російські представники розвідувальних служб та інших формувань.

Згідно відповіді військової частини НОМЕР_1 МОУ (вих. №350/174/20/1179/пс від 21.06.2023), отриманої на запит органу досудового розслідування, після дослідження розповсюдженого ОСОБА_4 відеозапису встановлено, що на час здійснення зазначеного відеозапису тобто, 04.04.2023 за вищевказаними даними знаходилась військова частина НОМЕР_2 . За допомогою зазначеного відеозапису на місцевості можна ідентифікувати розрахунки озброєні стрілецькою зброєю великого калібру.

З урахуванням часу та території на який зроблено відеозапис вказані розрахунки належать до військових формувань Збройних Сил України та за допомогою розміщеного відеозапису можна ідентифікувати, що стрільба здійснювалась розрахунками зі стрілецької зброї великого калібру.

При цьому зазначена інформація у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не розміщувалась.

Таким чином відомості на розповсюдженому відеозаписі можуть підпадати під пункт 2.8 наказу ГШ Збройних Сил України від 30.01.2023 № 2 «Про затвердження Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію (ПСІ -2023) «відомості про місця тимчасового розміщення військових частин (підрозділів) навчальних закладів та установ, підприємств оборонно-промислового комплексу, райони розосередження особового складу в період дії правового режиму воєнного стану та відповідно до законодавства України можуть бути віднесені до службової інформації з обмеженим доступом, витік (розголошення) якої може завдати шкоди життю (здоров`ю) військовослужбовцям, за окремими показниками обороноздатності держави.

17.07.2023 з метою перевірки вказаних відомостей працівниками Управління СБ України в Одеській області за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 був проведений обшук.

Під час проведення обшуку у ОСОБА_4 був вилучений мобільний телефон моделі Apple iPhone 12 імеі НОМЕР_3 та імеі НОМЕР_4 з сім картками НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , в ході огляду якого були зафіксований факт здійснення розміщення зазначеного відео саме з вказаного пристрою.

Таким чином вищевказаний телефон містить інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувались причетними особами в ході вчинення кримінального правопорушення.

Зазначений телефон має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також може бути використаний як докази у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Зважаючи на те, що зазначені у клопотанні речовини мають значення речових доказів потребують спеціальних досліджень, проведення оглядів, з метою недопущення її пошкодження та втрати та забезпечення їх належного зберігання, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, подавши заяву про розгляд клопотання за їх відсутності.

Власник майна ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_9 , в судове засідання не з`явились, згідно заяви просили розгляд клопотання провести за їх відсутності.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Зокрема, якщо дані речі підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків вказаний абзац відносить можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні УСБУ в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 17.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110, ч.6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді, 17.07.2023 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон моделі Apple iPhone 12 імеі НОМЕР_3 та імеі НОМЕР_4 з сім картками НОМЕР_5 та НОМЕР_6 .

У зазначеному телефоні виявлена інформація, яка має значення для досудового розслідування.

Аналізуючи викладені вище обставини, слідчий суддя вважає, що у даному випадку наявні достатні підстави вважати, що тимчасово предмети відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та у органу досудового розслідування існує можливість його використання у якості доказу у кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у право власності.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними завданням кримінального провадження.

З мобільного телефону орган досудового розслідування має дослідити наявну в ньому інформацію на факт причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, оскільки проводяться першочергові слідчі дії, це сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, та завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 131, 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт у формі позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, яке 17.07.2023 вилучено під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон моделі Apple iPhone 12 імеі НОМЕР_3 та імеі НОМЕР_4 з сім картками НОМЕР_5 та НОМЕР_6 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_10 , або інших слідчих з групи у кримінальному провадженні за № 0000109.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Копію ухвали слідчого надіслати до УСБУ в Одеській області, для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_11

14.08.2023