Справа № 308/8868/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000204 від 19 березня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Під час досудового розслідування встановлено, що 19 квітня 2023 року СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000279 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, та Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Так, 18 березня 2023 року близько о 16 год 00 хв ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для власника та інших осіб, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу, проникнувши на велосипеді червоного кольору на неогороджену земельну ділянку позаду житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно, безоплатно та поза волею власника, зривавши рукою із основи стебла, після чого поміщаючи у заздалегідь підготовлений поліпропіленовий мішок, вилучив 88 стручків кукурудзи, які належать ОСОБА_6 , ринкова вартість яких становить 381 гривень 04 копійок, однак довести свій злочинний умисел до кінця останній не зміг, так як був помічений ОСОБА_7 , який являється батьком потерпілої.

Враховуючи викладене, своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 381 гривень 04 копійок.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 2 ч. 1 ст. 184 КПК України).

29 травня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Стороною обвинувачення вказує, що дотримано вимогу обґрунтованої підозри, оскільки наразі наявні докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, обґрунтовується такими доказами, як: документи: заява від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 18 березня 2023 року; протоколом огляду місця події від 18 березня 2023 року; показання: потерпілого ОСОБА_6 від 01 квітня 2023 року; свідка ОСОБА_8 від 04 квітня 2023 року;

експертизи: товарознавча експертиза № СЕ-19/107-23/3168-ТВ від 28 березня 2023 року.

Метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

переховуватися від органу досудового розслідування суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини (п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України).

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з огляду на таке.

Так, відповідно до положень закону про кримінальну відповідальність кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Тому підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

При цьому орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення стороною обвинувачення допитано потерпілу ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 показання яких слідчий, прокурор врахували під час встановлення наявності фактів та обставин, що мають важливе значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Усвідомлюючи зазначене, підозрюваний може вчинити спроби незаконного впливу на потерпілого у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни наданих раніше показань, що негативним чином позначиться на неупередженості дослідження обставин кримінального правопорушення.

Під час обрання вказаного запобіжного заходу слідчим та прокурором враховано такі обставини:

вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. Стороною обвинувачення взято до уваги, що у матеріалах досудового розслідування містяться докази, які є вагомими для повідомлення ОСОБА_4 про підозру, та свідчать про об`єктивний зв`язок між підозрюваним та вчиненим кримінальним правопорушенням. Перелік доказів

тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується. Враховано, що у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років;

вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого. Слідчим та прокурором взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 не належить до неповнолітніх осіб, тяжко хворих, багатодітних батьків тощо, а тому не існує обставин, які б істотно впливали на доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців. Слідчим та прокурором взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 не одружений, про те доглядає за сином ОСОБА_9 , який має інвалідність 2-ої групи.

репутацію підозрюваного, обвинуваченого. Стороною обвинувачення враховано, що факторів, які формують репутацію підозрюваного та впливають на обрання запобіжного заходу, наприклад участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, участь у бойових діях при виконанні інтернаціонального обов`язку або у складі миротворчих сил ООН, наявність поранень при виконанні службового або громадянського обов`язку, держаних нагород, почесних звань тощо, не встановлено, окрім того, що останній брав участь у військових діях у протистоянні російським військам на території України;

наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого. Слідчим та прокурором встановлено, що підозрюваний раніше не судимий.

дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше. Слідчим та прокурором враховано, що щодо підозрюваного запобіжні заходи раніше не застосувались.

наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення. Не повідомлялось.

розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. Стороною обвинувачення встановлено, що діями підозрюваного ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріального збитку на суму 381 гривню.

ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї. Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, у зв`язку з чим не виключена можливість того, що підозрюваний повторно вчинить інший злочин з метою незаконного збагачення.

На підставі вищенаведеного орган досудового розслідування просить слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000204 від 19 березня 2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Ловища Турійського району Волинської області (згідно з КОАТУУ), який проживає за адресою: АДРЕСА_2 (відповідно до КАТОТТГ), громадянину України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 липня 2023 року.

Покласти на підозрюваного такі обов`язки:

прибувати за викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суду;

не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у період доби з 22 години 00 хвили по 06 годину 00 хвилин;

повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні 30.05.2023 року прокурор клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Захисник підозрюваного категорично заперечив проти задоволення судом зазначеного клопотання, оскільки вважає, що підозра не обґрунтована слідчим належними та допустимими доказами, також вказав, що підозрюваний ОСОБА_10 є особою поважного віку, співпрацює зі слідством.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника та категорично заперечив проти зазначеного клопотання.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Проаналізувавши вищезазначене та надані суду докази, суд дійшов до наступних висновків.

29 травня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Як встановлено слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , відомості до ЄРДР за фактом того, що 18 березня 2023 року близько о 16 год 00 хв ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для власника та інших осіб, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу, проникнувши на велосипеді червоного кольору на неогороджену земельну ділянку позаду житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно, безоплатно та поза волею власника, зривавши рукою із основи стебла, після чого поміщаючи у заздалегідь підготовлений поліпропіленовий мішок, вилучив 88 стручків кукурудзи, які належать ОСОБА_6 , ринкова вартість яких становить 381 гривень 04 копійок, однак довести свій злочинний умисел до кінця останній не зміг, так як був помічений ОСОБА_7 , який являється батьком потерпілої.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 381 гривень 04 копійок.

В поданому клопотанні органом досудового розслідування було зазначені ризики передбачені п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, будь яких доказів на підтвердження даних ризиків суду не надано.

Ризик переховуватися від органу досудового розслідування суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), нічим не обґрунтований і спростовує своє існування, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 закордонного паспорту не має, протягом всього життя не змінював місце проживання, має міцні соціальні зв`язку, здійснює догляд за своїм сином, який є інвалідом з дитинства, який потребує сторонньої допомоги. Крім того, за віком не підлягає призову по загальній мобілізації в умовах воєнного стану.

Також ризик, незаконно впливу на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), не знайшов своє обґрунтування, оскільки свідки та потерпіла у цьому кримінальному правопорушенні допитані, а підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відтак не обізнаний про особливості проведення досудового розслідування.

Таким чином слідчий суддя приходить висновку, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суд також оцінює в сукупності всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК та приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану однак враховую те, що ОСОБА_4 є особою похилого віку 67 років, має зареєстроване місце проживання, проживає в АДРЕСА_2 , закордонного паспорту, не має, має на утриманні сина інваліда з дитинства, який потребує постійного догляду. Слідчий суддя також враховує ту обставину, що сума завданої шкоди є незначною, а саме 381 грн. 40 коп.

Відтак, враховуючи вищенаведене слідчий суддя дійшов висновку про відсутність передумов у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та необґрунтованість ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181-186, 193-197, 309, 392, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити повністю у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000204 від 19 березня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1