Справа № 450/3797/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/498/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0000260 за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Пустомитівського районного суду від 20.04.2023 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , з неповною вищою освітою, яка не працює, навчається в Українському католицькому університеті, не одружена, не має на утриманні дітей, не інвалід, не депутат, не адвокат, не нотаріус, на наркологічному і психіатричному обліках не перебуває, безпартійна, не військовослужбовець, раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

встановила:

Прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.04.2023 року, якою звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження про її обвинувачення за ч.1 ст.309 КК України на підставі ст.45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Прокурор вважає що зазначене рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт покликається, що дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Вищенаведених положень кримінального та кримінального процесуального законів суд першої інстанції при постановленні ухвали не дотримався.

Зокрема судом першої інстанції, всупереч положенням ст. 370 КПК України, в ухвалі від 20.04.2023 не наведено належні і достатні мотиви та підстави її постановлення та звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, внаслідок чого допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Однією із підстав звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Однак судом першої інстанції не досліджено та в ухвалі не зазначено, у чому полягало активне сприяння обвинуваченою розкриттю кримінального правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_7 подала заперечення на апеляційну скаргу прокурора та просила залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 , 07.11.2022 р. о 21 год. 40 хв. зберігала при собі ізолентовий згорток червоного кольору із вмістом порошкоподібної психотропної речовини ММС (4-метилметкатинон) масою 0,4058 грам, обіг якої заборонено, для власного вживання без мети збуту, яку незаконно придбала шляхом знахідки, та поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 була затримана працівниками поліції, які виявили у неї вказану психотропну речовину.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , про задоволення апеляційної скарги, міркування захисника - адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_7 , які просили відмовити у задоволенні апеляційних вимог прокурора, колегія суддів вивчивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною другою статті 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: 1) на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення; 2) на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення; 3) на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку учасник процесу при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскаржувана ухвала постановлена 20.04.2023 за участю захисника- обвинуваченої ОСОБА_9 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , який підтримав клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про звільнення її від кримінальної відповідальності у відповідності до вимог ст. 45 КК України, оскільки кримінальне правопорушення вона вчинила вперше, активно сприяла його розкриттю, винуватість визнала та щиро розкаялася.

На дану ухвалу заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, яка датована 27.04.2023, однак в суді першої інстанції зареєстрована тільки 02.05.2023. Питання про поновлення строку апеляційного оскарження прокурор не ставить.

Положеннями частини першої статті 117 КПК України визначено, що пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Статтею 129 Конституції України передбачена рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особи право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може потягнути за собою порушення прав інших учасників справи.

Учасник процесу зобов`язаний добросовісно користуватись своїми процесуальними правами (ст. 21, 117 КПК України).

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

З врахуванням відсутності в апеляційній скарзі прокурора клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відсутню в матеріалах справи інформацію з цього питання, колегія суддів приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з необ`єктивних причин, відтак підстав для поновлення даного строку немає.

Керуючись ст. 21, 117, 395, 419, 424 КПК України, колегія суддів,-

постановила :

Відмовити заступнику прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 у поновленні строку апеляційного оскарження ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.04.2023 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.309 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: