Провадження №1-кп/523/649/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника ОМР ОСОБА_5

розглянувши матеріали кримінального провадження №0000489 від 19.07.2021 року та клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

З Суворовської окружної прокуратури міста Одеси до Суворовського районного суду м.Одеси для розгляду надійшли матеріали кримінального провадження №0000489 від 19.07.2021 року та клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.186 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 19.07.2021 року, о 02 годині 00 годин ОСОБА_6 , проник до житлового будинку АДРЕСА_1 , відкрито викрав майно потерпілої ОСОБА_7 .

Таким чином, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

Прокурор у судовому засіданні на вказаному клопотанні наполягала.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру в судовому засіданні пояснив, що він повныстю визнаэ свою провину в тому, що без згоди потерпілої забрав її речі, не заперечує проти застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.

Захисник у судовому засіданні вважав, що клопотання прокурора відповідає інтересам ОСОБА_6 , а тому не заперечував проти його задоволення.

Представник ОМР також не заперечувала проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного.

Вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням у житло, підтверджується доданими до матеріалів провадження та клопотання доказами.

З висновку судово-психіатричних експертів №452 від 18.08.2021 року вбачається, ОСОБА_6 страждав в період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, на хронічне психічне захворювання, у вигляді «Шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу, змішаний тип дефекту». На теперішній час ОСОБА_6 також страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді «Шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу, змішаний тип дефекту», внаслідок свого психічного стану був не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Комісія рекомендує застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Згідно ч. 2ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно дост. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Як передбачено ч. 2ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з ч. 1ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

У судовому засіданні було встановлено наявність підстав, передбачених п. 1- 3, 5 ч.1 ст. 513 КПК України та за таких обставин, відповідно до ч. 2 вказаної статті, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом (п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України).

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК Українитип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

На підставі викладеного, суд вважає застосування примусових заходів медичного характеру таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, що виключає можливість застосування до нього кримінального покарання, через те, що він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому суд вважає необхідним застосувати у відношенні ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у Постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Керуючись ст.ст. 92-94 КК України, ст. ст. 503, 512, 513 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру в закладі з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну установу із звичайним наглядом.

Копію ухвали негайно після оголошення вручити прокурору, захиснику, представнику ОМР та направити ОСОБА_6 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя: ОСОБА_1