Ухвала

іменем України

29 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 343/527/23

провадження № 51-5095 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2023 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 30 травня 2023 року,

встановив:

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2023 року задоволено клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Постановлено закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000686 від 10 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК), на підставі пункту 3-1 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 30 травня 2023 року ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2023 року залишено без зміни.

У касаційній скарзі потерпілий порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу потерпілого на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до якихсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, потерпілий фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій та по суті посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Крім того, потерпілий посилається на недотримання судом апеляційної інстанції положень статті 404 КПК щодо не дослідження повторно обставин, які досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями. Однак, потерпілий не вказує чи подавалось ним відповідне клопотання в порядку частини 3 статті 404 КПКта яких саме порушень норм матеріального або процесуального права допустив апеляційний суд в цій частині з огляду на межі та порядок апеляційного перегляду.

Тобто, у касаційній скарзі потерпілий має вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставою для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

При цьому, всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК потерпілий не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2023 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 30 травня 2023 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3