Справа № 487/3801/23
Провадження № 1-кс/487/1947/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 05.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000106, про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 05.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000106, про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 15.05.2023 року було застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 01.07.2023 року включно. Визначено розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Заставу внесено, у зв`язку з чим ОСОБА_4 звільнено з-під варти. Завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо у зв`язку із значною кількістю процесуальних та слідчих дій, які потребують проведення та завершення, у зв`язку з чим продовжено строк досудового розслідування до 31.07.2023 року. Ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати. З урахуванням викладеного, прокурор просив продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_4 строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечували проти продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Херсоні) територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 05.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000106.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в жовтні 2022 року у мешканця смт. Березнегувате Березнегуватської селищної громади Баштанського району Миколаївської області ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення від реалізації психотропних речовин.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів і 2 психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку, на території України забороняється, за винятком діяльності з використання рослин, включених до таблиці I Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону, а також діяльності з культивування та використання рослин, включених до списку № 3 таблиці I Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтею 15 цього Закону.

Відповідно до таблиці I, списку № 2 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року, до особливо небезпечних психотропних речовини, обіг яких заборонено відноситься, зокрема, «PVP».

Так, ОСОБА_4 розуміючи, що обіг наркотичних засобів на території України заборонено, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, діючи з корисливих мотивів, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці незаконно придбав у невстановленої особи особливо небезпечну психотропну речовину «PVP».

25 жовтня 2022 року ОСОБА_4 з метою здійснення збуту особливо небезпечної психотропної речовини, надав військовослужбовцю ОСОБА_6 , номер банківської картки № НОМЕР_1 на яку останній через платіжний термінал «IBOX» перевів 2000 гривень.

В подальшому, а саме 25 жовтня 2022 року о 14 год. 09 хв., ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут особливо небезпечної психотропної речовини, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, незаконно, за 2000 гривень збув військовослужбовцю ОСОБА_6 , паперовий згорток у якому містилась кристалічна порошкоподібна речовина синього кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено «PVP», масою 0,54010 г.

В період часу з 14 год. 23 хв. по 15 год. 00 хв. 25 жовтня 2022 року, військовослужбовець ОСОБА_6 , добровільно видав придбану ним у ОСОБА_4 кристалічну порошкоподібну речовину синього кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,54010 г.

11 травня 2023 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.05.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 липня 2023 року включно, з можливістю внесення застави у розмірі 107 360 грн., яка в подальшому внесена, внаслідок чого підозрюваний ОСОБА_4 звільнений з-під варти.

Постановою керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 31.07.2023.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема, даними: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.09.2022; рапорту ст. о/у ВОР ХУ ДВБ НПУ від 02.09.2022; протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 08.09.2022; протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_6 від 25.10.2022; протоколу допиу свідка ОСОБА_8 від 08.09.2022; протоколу проведення НС(Р)Д контроль за вчиненням злочину; протоколу проведення НС(Р)Д аудіо та відеоконтролю особи; висновку експерта №СЕ-19/108/13034-НЗРАП від 02.11.2022; протоколу огляду (видача грошових коштів для проведення НС(Р)Д); протоколу огляду (видача закупником психотропної речовини після проведення НС(Р)Д).

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно ч. 6 ст. 182 КПК України, з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

За змістом до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове слідство до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (01.07.2023 року) неможливо, оскільки на теперішній час не допитані у якості свідків всі військовослужбовці різних військових частин, які дислокувались на території Березнегуватського району Миколаївської області під час здійснення протиправної діяльності підозрюваними, яких заплановано допитати та, які володіють інформацією щодо обставин збуту психотропних речовин, що має значення для кримінального провадження. Крім того, необхідно отримати розсекречені ухвали на проведення НС(Р)Д у кримінальному провадженні, а також виконати 4 тимчасових доступи на підставі ухвали слідчого судді, зокрема, до матеріалів кримінального провадження що знаходиться у СУ ГУ НП в Миколаївській області та 3 тимчасових доступи до матеріалів, що становлять банківську таємницю, які необхідно отримати з метою підтвердження транзакцій між фігурантами провадження та ОСОБА_9 причетність якого також перевіряється у вказаному провадженні.

Відомості, які будуть отримані в результаті здійснення перелічених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, дозволять отримати докази, які можуть бути використані під час судового розгляду, забезпечать всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Провести раніше вищевказані слідчі дії не виявилось можливим у зв`язку з проведенням великої кількості слідчих та інших процесуальних дій, тривалістю та послідовністю їх проведення.

Також прокурором доведено, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави не зменшились та продовжують існувати.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 307 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженою у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_4 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Крім того, доведено продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, пов`язаного із незаконним придбанням та зберіганням особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, що передбачає наявність корисливого мотиву в його діях, дає підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність так як у нього, у разі обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, зникнуть перешкоди для продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий судді враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, в разі визнання підозрюваного винуватим йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , який народився у 1988 році; дані щодо перебування на обліку за станом здоров`я відсутні, інвалідність не встановлювалась. Крім того, слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_4 розлучений, має неповнолітню дитину 2010 року народження, яка проживає з матір`ю у Польщі. ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, проживає один. Підозрюваний має середню освіту, раніше не засуджувався, повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не має.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, а за такого, клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а строк дії обов`язків підозрюваного, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, слід продовжити в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 193, 194, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити до 31.07.2023 року строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 05.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000106, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: смт Березнегувате, Баштанського району, Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено 30.06.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1