Справа № 147/569/23
Провадження № 1-кс/147/148/23
УХВАЛА

05 травня 2023 року смт Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора,

ВСТАНОВИВ:

04.05.2023 до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_2 .

У скарзі зазначено, що прокурор ОСОБА_3 , будучи процесуальним керівником по кримінальному провадженню від 09.12.2021, затримувала розслідування справи. Це вона робила й у 2018, 2019, 2021 роки. Тому, ОСОБА_2 наполягає на відкритті кримінального провадження про несумісництво прокурора із зайнятою посадою. Просив також відсторонити останню на «пожиттєвий термін» від виконання прокурорських обов`язків. Зобов`язати ОСОБА_3 надати сертифікат та медичну довідку, інформацію про її професійну придатність. Стягнути з прокурора за кожний місяць суму 4372 грн. в якості компенсації.

Дослідивши дану скаргу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 18 частини першої статті 3 КПК України слідує, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини першої статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.

Згідно ч. 3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

Частина першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Разом з тим, діюче законодавство, а саме ч.1 ст.303 КПК розмежовує 11 конкретно визначених позицій щодо можливого, абсолютно різного за правовим змістом, оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, де у пунктах 1-11 цієї норми закону перераховані наступні, такі як:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Зазначене передбачає окремий специфічний вид їх розгляду у судових засіданнях, котрі відрізняються колом учасників процесу, порядком розгляду, строком того, а крім того, відповідно до положень ч.1 ст.304 КПК України передбачається і строк, протягом якого можливе подання такої скарги щодо названих рішень, дій чи бездіяльності (протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії, або бездіяльності).

ОСОБА_2 , звертаючись до слідчого судді із даною скаргою, просить відсторонити прокурора ОСОБА_3 від займаної посади, зобов`язати останню надати сертифікат, медичну довідку та інформацію про проходження нею кваліфікаційної комісії; компенсувати заявнику збитки, у визначеному ним розмірі через неправомірні дії проти нього.

Така вимога не ґрунтується на положеннях ч.2 ст.307 КПК України, якою визначено виключний перелік рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею за наслідками розгляду скарги в порядку ст.303 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті по даній скарзі, слідчий суддя приймає до уваги також рекомендації ВССУ, висловленої в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчими суддями скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, не зважаючи на те, що судова реформа 2016року передбачила ліквідацію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у зв`язку з утворенням нового Верховного Суду, так як позиція висловлена у вказаному Узагальненні і наразі залишається актуальною, такою, що відповідає законодавчому сьогоденню.

Згідно до вищезазначеного узагальнення: є такою, що відповідає чинному законодавству практика, про те, що слідчі судді не розглядають по суті скарги, зумовлені бездіяльністю, оскарження якої ст. 303 КПК України не передбачено. Зокрема, це стосується того, що зазначена норма не передбачає оскарження «абстрактної» бездіяльності. Враховуючи вимоги ст. 304 КПК України, в разі надходження на розгляд таких скарг слідчим суддям необхідно відмовляти у відкритті провадження.

Крім того, відповідно до узагальнення: бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Оскільки заявником заявлені вимоги, що не входять до переліку, визначеного ст. 303 КПК України, та виходять за рамки повноважень слідчого судді, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за даною скаргою, а скаргу повертає особі, яка її подала.

Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду не є абсолютним: воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або в такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Одночасно, слідчий суддя роз`яснює ОСОБА_2 , що він не позбавлений можливості звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з відповідним позовом, у разі наявності у нього на це правових підстав.

На підставі викладеного і керуючись ст. 304 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на прокурора.

Копію ухвали разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1