Провадження № 11-сс/4808/222/23
Категорія ст.199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 червня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 червня 2023 року продовжено строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_11 на 40 днів, тобто до 07.08.2023 року включно.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 подали апеляційні скарги.

Адвокат ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 червня 2023 року та змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі.

Вважає, що до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри. Також вважає недоведеними, зазначені у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Звертає увагу на порушення «розумності» строку тримання під вартою, оскільки жодних нових доказів, які б підтверджували вину його підзахисного за цей час не встановлено, а можливості їх отримати вичерпані. Враховуючи зазначене та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином обґрунтованість тримання особи під вартою та зважаючи на дані про особу, вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстоким.

Адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 червня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ УСБ України в Івано-Франківській області ОСОБА_12 , яке погоджене з прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_13 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_11 .

Захисник вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню. Зокрема, посилається на те, що 15.05.2023 року між нею, як захисником, та підозрюваним ОСОБА_11 був укладений договір про надання правової допомоги щодо захисту ОСОБА_11 в рамках кримінального провадження№0000042 від 31.01.2023 року. В цей же день, вона приймала участь в якості захисника ОСОБА_11 під час його допиту слідчим ОСОБА_12 в цьому ж кримінальному провадженні Проте, а ні слідчим не було надано їй клопотання про продовження строку тримання під вартою, а ні слідчим суддею, в порядку ст. 136 КПК України, не було повідомлено її про призначене судове засідання щодо розгляду зазначеного клопотання, що однозначно є порушенням права ОСОБА_11 на захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому, слідчим суддею не було надіслано їй оскаржувану ухвалу, а про існування ухвали стало відомо з ЄДРСР 30.06.2023 року.

Адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 29.06.2023 року та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_11 міру запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Вважає, що оскаржувана ухвала підлягає до скасування в зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Захисник звертає увагу на наступні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону щодо обставин розгляду клопотання в суді. Так, копію клопотання про продовження запобіжного заходу він отримав на електронну пошту тільки 28.06.2023 року о 17 год. 33 хв., у зв`язку з чим судовий розгляд клопотання перенесений на 08 год. 30 хв. 29.06.2023 року. На його клопотання про надання додаткового часу для ознайомлення з матеріалами і надання часу для доїзду з м. Луцька до м. Івано-Франківська слідча суддя відмовила, посилаючись на те, що буде знаходитись у короткочасній відпустці 29-30.06.2023. В зв`язку з чим, він клопотав про проведення судового засіданні в режимі відео конференції, що було задоволено. Однак, 29.06.2023 року відеоконференція фактично не відбулась, оскільки відеосигнал з приміщення Івано-Франківського міського суду взагалі був відсутній, а аудіо сигнал неодноразово і на довгий час припинявся, про що він повідомляв суддю, проте головуюча повідомила, що їй достатньо того, що вона мене чує. Таким чином, фактично судове провадження було здійснено за його відсутності, як захисника.

Не погоджується з висновком слідчої судді про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, щодо ризику наявності у ОСОБА_11 паспортів для виїзду за кордон, захист зазначав про те, що хоче передати паспорта слідчому для виключення такої можливості, але до даного часу слідчий не виявив бажання їх отримати. Також є незрозумілим, яким чином ОСОБА_11 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, так як досудове слідство в даному провадженні здійснюється вже більше п`яти місяців, проведено неодноразові обшуки по місцю проживання та роботи ОСОБА_11 . Вважає безпідставними посилання на показання іншого підозрюваного ОСОБА_14 від 12.05.2023 року, як на доказ ризику перешкоджання в кримінальному провадженні іншим чином, оскільки об`єктивність таких показань не перевірена органом досудового розслідування. Щодо ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, то він встановлений слідчим суддею без врахування віку ОСОБА_11 , його стану здоров`я, та того, що згідно підозри ОСОБА_11 скоїв кримінальні правопорушення упродовж 2014-2016 років.

Під час апеляційного розгляду:

- захисники підозрюваного ОСОБА_11 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційних скарг та просили розглянути апеляційні скарги за відсутності підозрюваного ОСОБА_11 та захисника адвоката ОСОБА_10 ;

- прокурор заперечив доводи і вимоги апеляційних скарг захисників, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Перевіряючи доводи захисника адвоката ОСОБА_8 про те, що слідчий суддя розглянув клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_11 за її відсутності, що призвело до грубого порушення права на захист підозрюваного, суд приймає до уваги, що право захисника підозрюваного на участь у судовому засіданні є беззаперечним і при розгляді провадження суд зобов`язаний створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Колегія суддів виходить з того, що основним обов`язком адвоката, як захисника підозрюваного у кримінальному провадженні є надання належної правової допомоги та забезпечення ефективного захисту інтересів підозрюваного. Захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КК та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного та з`ясування обставин, які спростовують підозру, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.46 КПК України неприбуття захисника для участі у проведенні певної процесуальної дії, якщо захисник був завчасно попереджений про її проведення, і за умови, що підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, не може бути підставою для визнання цієї процесуальної дії незаконною, крім випадків, коли участь захисника є обов`язковою.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю підозрюваного, обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

З матеріалів провадження та мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що під час розгляду клопотання слідчого були присутні підозрюваний ОСОБА_11 та його захисники адвокати ОСОБА_10 (в залі суду) та ОСОБА_9 (на відеоконференції), які мали можливість надати підозрюваному необхідну правову допомогу та організувати ефективний захист інтересів підозрюваного.

Колегія суддів приймає до уваги, що питання щодо порушення права на захист повинно вирішуватись з врахуванням обставин, які свідчать що невиконання судом певних вимог кримінального процесуального закону істотно вплинуло на можливість підозрюваного організувати ефективний захист своїх інтересів та не дозволило суду прийняти обґрунтоване, законне та справедливе судове рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ЄСПЛ неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що правова певність передбачає дотримання принципу «resjudicata», тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи ( «Науменко проти України»).

Крім того, ЄСПЛ зазначав, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_8 незаконність судового рішення обґрунтовується тільки посиланням на порушення її права на участь в судовому засіданні і не наведені конкретні дані щодо незаконності самого змісту судового рішення, суть якого полягає у задоволенні клопотання про продовження строку тримання підозрюваного.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_8 доводи щодо незаконності судового рішення не можуть бути визнані достатньою правовою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення іншого судового рішення аналогічного за своїм змістом.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника адвоката ОСОБА_9 про те, що він був змушений заявити відповідне клопотання про здійснення судового засідання в режимі відеоконферецзв`язку, оскільки захисник відповідно до принципу диспозитивності є вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені цим Кодексом та самостійно на свій власний розсуд визначає яким чином він буде приймати участь у судовому засіданні. Колегія суддів приймає до уваги посилання захисника на те, що судом першої інстанції не було забезпечено належну якість відеоконферецзв`язку, що позначилось на його можливості здійснювати захист інтересів підозрюваного.

Так, колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до вимог ч.3 ст.336КПК України застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Разом з тим, питання щодо якості відеоконференцзв`язку має суто технічний характер, внаслідок чого встановлення факту невиконання саме судом вищевказаних вимог закону потребує належного обґрунтування та посилання на конкретні обставини, які повинні бути доведені належними даними.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що під час апеляційного розгляду провадження, у повному обсязі були відновлені права підозрюваного ОСОБА_11 щодо участі у судовому засіданні його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і були перевірені доводи щодо необґрунтованості підозри та відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, внаслідок чого було встановлено, що вони є безпідставними та повністю спростовуються матеріалами провадження.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що слідчим відділом УСБУ в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000042 від 31.01.2023 року за підозрою ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

04 травня 2023 року ОСОБА_11 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч.1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, а саме, у фінансуванні дій, вчинених з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 травня 2023 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів до 02 липня 2023 року включно.

27 червня 2023 року слідчий за погодженням прокурора подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_11 в межах строку досудового розслідування до 07 серпня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтоване тим, що строк тримання підозрюваного під вартою закінчується 02 липня 2023 року, проте ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та залишаються актуальними, а також на даний час досудове розслідування в кримінальному провадженні триває, оскільки необхідно встановити всі фактичні обставини щодо вчинення злочину, допитати фігурантів провадження та інших осіб, яким відомо про обставини вчинення злочину, перевірити на причетність до вчинення злочину інших осіб, отримати висновки за результатами проведення почеркознавчих експертиз, провести комп`ютерно-технічні експертизи, провести тимчасові доступи в операторів мобільного зв`язку, провести огляди речей та документів, вилучених під час проведення обшуків та тимчасових доступів до речей та документів, провести додаткові допити підозрюваного, отримати відповіді на запити та доручення слідчого від оперативних підрозділів, провести інші слідчі та процесуальні дії, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження ОСОБА_11 строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що питання обґрунтованості підозри вже досліджувалось судом при прийнятті судового рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і на даний час не встановлені додаткові беззаперечні докази, які повністю спростовують висновки суду про обґрунтованість підозри та можливу причетність підозрюваного до вчиненого кримінального правопорушення.

Так, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_11 строку тримання під вартою, врахувавши наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.

Зокрема, слідчий суддя вважав доведеними ризики того, що ОСОБА_11 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційних скаргах підозрюваного не наведено переконливих доводів щодо запобігання наявним ризикам в інший спосіб, ніж передбачений відповідним судовим рішенням.

Колегія суддів вважає, що обставини, які вказані захисниками в апеляційних доводах, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки тільки характеризують підозрюваного і не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Колегія суддів, враховує стадію, на якій знаходиться розслідування даного кримінального провадження, необхідність проведення значної кількості слідчих та процесуальних дій, враховує тривалість перебування підозрюваного під вартою, його характеристику, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків, та інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєнні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України та вважає, що з урахуванням існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання існуючим ризикам.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначені у клопотанні слідчого обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_11 під вартою, а тому ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування не вбачає.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які свідчать про необхідність скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційних скарг захисників є безпідставними та не підлягають задоволенню, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 червня 2023 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_11 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5