Справа № 182/3008/23
Провадження № 1-кс/0182/726/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2023 м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2021 за № 0000612,

в с т а н о в и в :

20.06.2023 до Нікопольського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2021 за № 0000612.

Доводи скарги

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 посилається на наступне.

05.11.2021 дізнавачем Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст. 185 КК України та розпочато розслідування у кримінальному провадженні № 0000612.

30.11.2021 кримінальне провадження було закрите, про що винесена постанова, а його, як потерпілого, не було повідомлено належним чином. Вказану постанову він нарочно отримав 13.06.2023. Вважає постанову про закриття кримінального провадження незаконною, необґрунтованою, передчасною та такою, що підлягає скасуванню. Під час досудового слідства не було опитано всіх свідків, жодним чином не надано оцінку викрадених нагород, не здійснено розшук майна, а саме не перевірено інформацію з ломбардів та інших установ про можливий продаж через них викрадених нагород та медалей. Окрім того, його, як потерпілого, жодного разу не опитували. Оскільки постанова винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, ОСОБА_3 просить зазначену постанову скасувати та відновити досудове розслідування. Оскільки постанову отримано ним лише 13.06.2023, просить також поновити строк на оскарження постанови дізнавача СД Нікопольського РУП ОСОБА_4 від 30.11.2021 про закриття кримінального провадження № 0000612.

Позиції учасників судового провадження.

Скарга ОСОБА_3 неодноразово призначалась до судового розгляду на 23.06, 28.06 та 03.07.2023. Заявник про час і місце судового розгляду повідомлявся у відповідності до вимог ст. 135 КПК України, зокрема шляхом надіслання судової повістки шляхом направлення SMS-повідомлення на вказаний ним номеру телефону. Всі SMS-повідомлення на вказаний заявником номер телефону було доставлено, що підтверджується відповідними довідками про доставку.

Не зважаючи на те, що заявник був належним чином повідомленим про час і місце судових засідань, в жодне з судових засідань не з`явився, жодного разу не повідомив про причини неявки та не подав клопотання про відкладення розгляду скарги чи розгляд такої уйого відсутності.

Прокурор Нікопольської окружної прокуратури у судове засідання не з`явився, скарга розглядалася відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК, якою передбачено, що відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оцінка та висновки слідчого судді

Клопотання про поновлення строку

Дослідивши скаргу та додані до неї копії матеріалів, слідчий суддя враховує наступне.

Заявник ОСОБА_3 просить поновити строк на оскарження постанови дізнавача СД Нікопольського РУП ОСОБА_4 від 30.11.2021 про закриття кримінального провадження № 0000612, вважаючи, що такий пропущений з поважних причин. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова була отримана ним на руки лише 13.06.2023.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя враховує те, що копію оскаржуваного рішення було отримано заявником нарочно 13.06.2023. При цьому скаргу заявник подав до суду 20.06.2023.

Проаналізувавши матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови, оскільки такий був пропущений з поважних причин.

Непідтримання скарги заявницею

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України суди, як і інші органи державної влади, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданням слідчого судді відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування врегульовано ст. 306 КПК. Зокрема, частиною першою вказаної статті передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК.

Частиною 2 ст. 306 КПК визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

За приписами ч. 3 ст. 306 КПК розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні визначений ст. 135 КПК, ч. 1 якої передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Заявник належним чином був повідомлений про судові засідання з розгляду скарги, однак в жодне з таких не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду скарги чи розгляд такої у його відсутності не подав.

Така процесуальна поведінка заявника призводить до порушення розумних строків розгляду скарги. При цьому слідчий суддя звертає увагу, що заявник не був позбавлений можливості подати відповідне клопотання про відкладення розгляду скарги засобами електронного чи поштового зв`язку.

Відповідно до імперативних вимог ч. 3 ст. 306 КПК участь у судовому засіданні заявника чи його представника є обов`язковою. Водночас, згідно із ч. 2 цієї ж статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу не пізніше п`яти днів з моменту її надходження. У разі ж неявки до суду заявника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі.

Зокрема, примусовий привід до суду згідно із ч. 3 ст. 140 КПК застосовується виключно до підозрюваного, обвинуваченого або свідка. Грошове стягнення за неявку до суду без поважних причин відповідно до ч. 1 ст. 139 КПК може бути накладено лише на підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, цивільного відповідача, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Адміністративній відповідальності за злісне ухилення від явки в суд за ст. 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягають лише свідок, потерпілий, позивач, відповідач, експерт, перекладач.

Таким чином, закон не встановлює жодних заходів процесуального примусу для забезпечення участі в судовому засіданні особи, котра оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора.

Не передбачає закон і можливості розгляду слідчим суддею скарги за відсутності заявника, належним чином повідомленого про такий розгляд, якщо в судовому засіданні не бере участі його представник.

У ч. 2 ст. 307 КПК визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги: скасувати рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасувати повідомлення про підозру; зобов`язати припинити дію; зобов`язати вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги.

Однак постановлення будь-якої з наведених ухвал за відсутності і заявника, і його представника не відповідатиме приписам частини третьої статті 306 КПК.

Чергове відкладення розгляду скарги призводить до порушення строку, встановленого ч. 2 ст. 306 зазначеного Кодексу, а також не гарантує прибуття в наступне судове засідання осіб, котрі не бажають брати в ньому участь.

Прийняття ж у такому випадку іншого рішення, крім зазначених у ч. 1 ст. 307 КПК, не пов`язаного з розв`язанням порушених у скарзі питань по суті (зокрема, про залишення скарги без розгляду) суперечитиме закріпленій у п. 2 ч. 1 ст. 7, ст. 9 КПК засаді законності, оскільки відповідного способу вирішення скарги законом не передбачено.

Тоді як згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, у зазначеній ситуації суддя позбавлений можливості розглянути скаргу з дотриманням передбаченого КПК порядку. Адже будь-яке з прийнятих ним рішень суперечитиме тій чи іншій нормі процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме заявник. Так, Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, заявник як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням недоліків законодавчого регулювання розгляду слідчим суддею скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які в аналогічних ситуаціях унеможливлюють дотримання встановленої КПК процедури, а також з огляду на відсутність єдиної та сталої судової практики з цього питання, слідчий суддя приходить до переконання, що неодноразова неявка в судове засідання заявника без повідомлення поважності причин такої неявки, без подання клопотання про відкладення розгляду скарги чи без подання заяви про розгляд такої у його відсутності, свідчить про не підтримання поданої скарги особою, яка її подала, у зв`язку з чим в задоволені такої слід відмовити.

Прийняття такого рішення відповідатиме висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 9901/365/19, який у відповідності до положень ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинен бути врахований при застосуванні таких норм права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_3 строк для звернення до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2021 за № 0000612.

У задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2021 за № 0000612 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1