Справа № 296/2811/23
УХВАЛА

Іменем України

29 березня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, інваліда третьої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , (фактично проживає АДРЕСА_2 ) раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України , у кримінальному провадженні № 0000021 від 12.01.2023 ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до двох місяців, в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.05.2023р.

В заявленому клопотанні зазначено, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 12.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку січня 2023 року у ОСОБА_4 , виник умисел на отримання прибутку для власного збагачення, шляхом продажів товарів гуманітарної допомоги у вигляді транспортних засобів на території Житомирської області всупереч положенням Законів України «Про гуманітарну допомогу » та «Про благодійну діяльність та благодійні організації», під час дії воєнного стану.

З цією метою, у період з початку січня 2023 року по 28.01.2023, будучи інвалідом третьої групи, ОСОБА_4 з митної території України для купівлі транспортних засобів під видом товарів, що визнаються гуманітарною допомогою безперешкодно здійснив ввіз трьох транспортних засобів марок «HONDA CR-V» 2008 року випуску, «Volkswagen Touareg» 2003 року випуску, «Volvo CX90» 2004 року випуску, які визначені гуманітарною допомогою під приводом необхідності для потреб Збройних сил України.

Однак, не зважаючи на обов`язок безоплатної передачі таких товарів ЗСУ здійснив їх продаж ОСОБА_6 (особі зі зміненими анкетними даними) за грошові кошти, в результаті отримавши прибуток за наступних обставин.

ОСОБА_6 , 31.01.2023 близько 14 год. 02 хв. виконав попередню домовленість та здійснив переказ грошових коштів в сумі 40000 гривень на банківський рахунок АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 як завдаток за подальшу покупку транспортних засобів.

Так, 01.02.2023 приблизно о 16 годині 48 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу АЗС WOG, що за адресою: вул. Житомирське Шосе, 31, с. Нова Романівна, Звягельського району, Житомирської області, діючи з корисливих мотивів для власного збагачення, реалізуючи свій умисел на отримання прибутку шляхом продажу товарів гуманітарної допомоги, здійснив продаж товарів гуманітарної допомоги ОСОБА_6 , а саме транспортних засобів, які відповідно до Декларацій про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, ввезені на територію України у вигляді гуманітарної допомоги, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 174 від 01.03.2022 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану».

Таким чином, ОСОБА_4 , за вищевказаних обставин здійснив продаж товарів гуманітарної допомоги у вигляді транспортних засобів під час воєнного стану на загальну суму 478 823, 2 гривень, що згідно з п. 2 примітки до ст. 201-2 КК України у триста п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та становить значний розмір.

Так, 01.02.2023 о 16 год. 58 хв. відповідно до ст. 208 КПК України, затримано та 02.02.2023 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, тобто у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги, вчиненому у значному розмірі, під час воєнного стану .

Метою продовження застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити. Наголосила на тому, що ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував щодо продовження застосування запобіжного заходу, однак просив змінити з цілодобового на нічний домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника. Вказав, що раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є інвалідом 3 групи. В судовому засіданні повідомив, що має на утриманні дружину та 2 дітей, у зв`язку із потребою у забезпеченні сім`ї просив пом`якшити запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним ризикам.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Матеріали справи свідчать, що 02.02.2023р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

З матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Оцінюючи ризики, на які зсилається прокурор, слідчий суддя приймає до уваги положення п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Існування ризику визначеного п.1ч.1ст.177 КПК України прокурор обгрунтовую виключно тяжкістю кримінального правопорушення та можливими для підозрюваного наслідками цивільно - правового характеру, що, на переконання слідчого судді, свідчить про малоймовірність вказаного ризику.

Слідчий суддя, бере до уваги доводи прокурора відносно того, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності або викривлення об`єктивної істини, може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування, що свідчить про існування ризику, визначеного п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя не виключає ризики, передбачені п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби спілкуватися із співучасниками, у тому числі дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій, та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, орієнтувати інших співучасників про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнити процес доказування вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що характер та послідовність вчинення злочину ОСОБА_4 може свідчити про те, що такий вид діяльності є основним способом отримання джерел доходів для прожиття, що підтверджує ризик визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею також враховується, що ОСОБА_4 громадянин України, українець, інвалід третьої групи, має на утриманні дружину та двоє дітей, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту покладені на нього процесуальні обов`язки не порушував, що не було спростовано прокурором в судовому засіданні.

За таких обставин, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , суд вважає за можливе застосовувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з покладенням обов`язків відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, що забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 02.05.2023, змінивши режим запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у визначений період доби - з 21.00 год. по 07.00 год. наступного дня.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , а саме:

1. не залишати (не покидати) м. Бердичів протягом часу дії даної ухвали без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2. утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні за №0000021 від 12.01.2023 року з приводу обставин вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення;

3. прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою;

4. повідомляти слідчого, прокурора та суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання;

5. здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали та обов`язків до 02.05.2023 включно.

Роз`яснити підозрюваному, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали проголошено 03.04.2023 о 14:00.

Слідчий суддя ОСОБА_1